Справа № 545/467/13-ц
Провадження № 4-с/545/18/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.

при секретарі Артеменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відвід судді посилаючись на те, що суддя Стрюк Л.І. 01.04.2011 року вже брала участь у розгляді справи за участю цих же сторін та ухвалила рішення у цивільній справі № 2-590/11 за позовом Акціонерного банку «Київська Русь» в особі відділення «Полтавська регіональна дирекція» Акціонерного банку «Київська Русь »до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Державної податкової інспекції у м. Полтаві про звільнення заставного майна з-під арешту.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, про причини неявки не повідомила.

Представник ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді та просив задовольнити.

Представник ВДВС у судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Згідно з ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах «розсудливого спостерігача». В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У звязку з вищевикладеним, з метою недопущення сумнівів в обєктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33, 36, 37, 38, 39, 40, ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І. у розгляді скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити.

Цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця передати на розгляд іншому судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_6