Провадження № 2/761/1835/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Орел П.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Гребінківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про відшкодування переплати пенсії, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року позивач Гребінківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі-позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - відповідач) про відшкодування переплати пенсії.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 02.06.2015 року звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком та надав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №261 від 23.09.2014 року, яка видана ПАТ «Укртелеком», відповідно до якої йому призначено пенсію за віком з 20.05.2015 року в розмірі 3502,82 грн. ОСОБА_2 було перераховано пенсію, відповідно нових довідок про заробітну плату №12-1-572 від 16.06.2016 року та №12-1-573 від 16.06.2016 року розмір пенсії ОСОБА_2 зменшився з 3502,82 грн. на 3401,65 грн., в результаті чого виникла переплата пенсії за період з 20.05.2015 року по 31.07.2016 року в сумі 1443,83 грн. Управління ПФУ в Пирятинському районі неодноразово зверталося до ПАТ «Укртелеком» з проханням повернути переплату, що виникла в сумі 1443,83 грн., але отримали відповідь, що вини організації немає. Позивач зазначає, що переплата пенсії відбулася внаслідок видачі довідки №261 від 23.09.2014 року про заробітну плату, в якій виявлено розходження в сумах заробітку для обчислення пенсії з новою довідкою про заробітну плату №12-1-572 від 16.06.2016 року за період з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року, яка видана Харківською філією ПАТ «Укртелеком», у зв'язку з чим наявний склад правопорушення пенсійного законодавства з боку ПАТ «Укртелеком».

Тому позивач просив стягнути з відповідача переплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі 1443,83 грн.

Ухвалою судді від 13.10.2017 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.01.2018 року справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 26.04.2018 року.

Ухвалою суду від 26.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

У судове засідання сторони не з'явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Позивач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке представник позивача отримав 30.05.2018 року.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке представник відповідача отримав 29.05.2018 року, надав письмовий відзив, відповідно якого позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що вини управління немає, позивач не надав належні докази переплати пенсії ОСОБА_2, крім того, не надано довідок перерахування будь-якої суми пенсії.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 02.06.2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі із заявою про призначення пенсії за віком та надав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №261 від 23.09.2014 року, яка видана ПАТ «Укртелеком», відповідно до якої йому призначено пенсію за віком з 20.05.2015 року в розмірі 3502,82 грн (а.с. 3-5).

В результаті ОСОБА_2 було перераховано пенсію, відповідно нових довідок про заробітну плату №12-1-572 від 16.06.2016 року та №12-1-573 від 16.06.2016 року розмір пенсії ОСОБА_2 зменшився з 3502,82 грн. на 3401,65 грн., в результаті чого виникла переплата пенсії за період з 20.05.2015 року по 31.07.2016 року в сумі 1443,83 грн.

Відповідно листа ГУПФУ України в Полтавській області №522/04-2-60/22 від 14.07.2016 року, повідомлено УПФ України в Пирятинському районі про переплату пенсії ОСОБА_2 в зв'язку з перевіркою довідок про заробітну плату.

Позивач в позовній заяві зазначає, що Управління ПФУ в Пирятинському районі неодноразово зверталося до ПАТ «Укртелеком» з проханням повернути переплату, що виникла в сумі 1443,83 грн., але отримали відповідь, що вини організації немає, переплата пенсії відбулася внаслідок видачі довідки №261 від 23.09.2014 року про заробітну плату, в якій виявлено розходження в сумах заробітку для обчислення пенсії з новою довідкою про заробітну плату №12-1-572 від 16.06.2016 року за період з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року, яка видана Харківською філією ПАТ «Укртелеком», у зв'язку з чим наявний склад правопорушення пенсійного законодавства з боку ПАТ «Укртелеком».

Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року № 25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення», яким передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін, та, враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Частиною 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.

Згідно п. 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, відповідно до якої не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом. за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року (справа № 6-151цс13) та від 02.07.2014 року (справа № 6-91цс14).

Доказів на підтвердження того, що переплата пенсії відбувалася у зв'язку з рахунковою помилкою і недобросовісною поведінкою відповідача позивачем не надано, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим доказам, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що переплата пенсії відбувалася у зв'язку з рахунковою помилкою і недобросовісною поведінкою відповідача, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 76-81, 95, 133, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, Конституцією України, ЗУ «Про пенсійне забезпечення», суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог Гребінківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про відшкодування переплати пенсії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 31.08.2018 року.

Суддя