У х в а л а

26 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 201/4891/17

провадження № 61-34974 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровської філії приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В с т а н о в и в:

1. У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровської філії приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровської філії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», та просив стягнути з останнього збитки в розмірі 41 644 грн 94 коп.

2. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року, позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровської філії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 витрати на відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, пов'язані із виплатою страхового відшкодування в розмірі 34 032 грн 96 коп., пеню в розмірі 4 168 грн 17 коп., 3% річних у розмірі 446 грн 58 коп. та інфляційні витрати в розмірі 1 297 грн 23 коп., а всього 39 944 грн 94 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

3. 25 квітня 2018 року Овчаренко Р. В., який діє в інтересах ПрАТ ««Українська пожежно-страхова компанія», надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року.

4. В касаційній скарзі ПрАТ ««Українська пожежно-страхова компанія» просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

6. Дослідивши матеріали касаційної скарги ПрАТ ««Українська пожежно-страхова компанія» Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

8. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

9. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

10. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

11. Ціна позову у даній справі становить 41 644 грн 94 коп., яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*100=176 200 грн).

12. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

13. Разом з цим, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для нього, однак обґрунтування цьому не наводить.

14. Крім цього, вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки суди попередніх інстанцій не врахували, що розмір шкоди, яку повинен відшкодувати страховик потерпілій особі, на підставі абз. 2 п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, в касаційній скарзі зазначає, що судами всупереч вказаної норми Закону покладено на ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» обов'язок зі сплати ПДВ у складі вартості відновлювального ремонту транспорту.

15. Однак, Верховний Суд вважає зазначені доводи необґрунтованими, оскільки доказів стягнення ПДВ з «ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не наведено, а тому приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

16. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

17. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

18 Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. Frаnce» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruаІla Gomez de la Torre v. Spain» (Брулья Гомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

19. З урахуванням вказаного, оскільки ПрАТ ««Українська пожежно-страхова компанія» подав касаційну скаргу на судовы рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

20. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статті 392 ЦПК України та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровської філії приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк