Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1428/17

28 вересня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про визнання батьківства відповідача стосовно народжених нею дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

На обґрунтування заявлених вимог позивачка у судовому засіданні вказала, що у грудні 2009 року познайомилась з відповідачем, а з 15 березня 2010 року вони стали проживати однією сім'єю у фактичних шлюбних стосунках. Можливості зареєструвати шлюб офіційно перешкоджало те, що відповідач є громадянином Російської Федерації і для отримання підтвердження факту розірвання попереднього шлюбу повинен був отримати необхідні документи. З цією метою звертався до консульства Російської Федерації у Львові, однак надалі оформлення документів занедбав. Вона завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила сина ОСОБА_6. Дитина народилась передчасно на 31 тижні вагітності, а тому була у критичному стані. За рекомендацією священнослужителя вона та відповідач 26.10.2010 року провели церковний обряд вінчання. Під час реєстрації народження дитини відомості про батька були внесені до свідоцтва про народження дитини зі слів відповідно до вимог ст. 135 Сімейного кодексу України. Разом з тим, відповідач ніколи не заперечував свого батьківства, організував обряд хрещення, клопотався лікуванням дитини, утримував сина, протягом п'яти років дбав про матеріальне забезпечення сім'ї. Однак у 2016 році стосунки між ними погіршились. Їй стало відомо про те, що відповідач підтримує взаємини з іншою жінкою. В той же час вона завагітніла вдруге. Під час чергової сварки 06.03.2016 року відповідач покинув сім'ю і виїхав на проживання у Російську Федерацію. Відтоді припинив спілкуватись з нею. Після народження нею 14.08.2016 року другого сина, передав їй через своїх родичів 30000 російських рублів матеріальної допомоги, а у вересні 2018 року ще 100 дол.США.

Виходячи з інтересів дітей, хоче аби відомості про батька були внесені до актового запису про їх народження, а тому просила визнати батьківство відповідача у судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся судом у порядку зносин між уповноваженими органами України та Російської Федерації, визначеному Конвенцією про правову допомого і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах. Водночас, внаслідок відсутності реакції на судове доручення зі сторони уповноважених органів Російської Федерації, відповідач також був повідомлений судом про розгляд справи безпосередньо за місцем його реєстрації та фактичного проживання на території Російської Федерації. Виходячи з наведеного, суд вважає відповідача належно повідомленим про розгляд справи.

Відзиву на позву, а також будь-яких клопотань від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, суд ухвалив провести судовий розгляд у порядку заочного провадження.

Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст. 126, 127 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до цивільно-процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану свідоцтва про народження дитини, відомості про батька внесені до актових записів відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

З пояснень позивачки встановлено, що батьком обох дітей є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, з яким вона проживала у фактичних шлюбних стосунках у період з 15 березня 2010 року по 6 березня 2016 року.

З пояснень свідка ОСОБА_8 встановлено, що з 2009 року позивачка та відповідач підтримували стосунки, а згодом стали проживати однією сім'єю. Сім'я проживала у будинку матері позивачки у селищі Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області. Відповідач працював вахтовим методом у Росії. Після народження старшого сина ОСОБА_6, яке супроводжувалось складним процесом лікування, подружжя провело обряд вінчання, а також хрещення дитини. ОСОБА_9 ніколи не ставив під сумнів своє батьківство, утримував дитину, займався її лікуванням, тощо. Під час перебування позивачки у стані другої вагітності, через конфлікти ОСОБА_2 пішов із сім'ї та більше до позивачки не повертався. Молодший син був народжений без нього. Однак родичі ОСОБА_2 визнають обох дітей, підтримують стосунки з позивачкою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 по суті справи дала аналогічні показання.

З пояснень позивачки та свідків судом встановлено, що відповідач визнавав своє батьківство стосовно народженого позивачкою сина ОСОБА_6. Як батько, після народження дитини організовував хрестини та інші сімейні свята, опікувався сином, дбав про його матеріальне забезпечення протягом періоду спільного проживання. Однак з часу розірвання стосунків припинив виконання своїх батьківських обов'язків. Під час народження другого сина сторони уже разом не проживали, однак вагітність дружини припала на період, коли сторони проживали спільно. Відповідач знав про вагітність дружини, однак покинув її внаслідок сімейних конфліктів.

Виходячи з досліджених судом доказів, оцінивши їх у сукупності, суд вважає батьківство ОСОБА_2 стосовно народжених позивачкою дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати батьківство ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Бабче Богородчанського району Івано-Франківської області України, жителя АДРЕСА_1 громадянина Російської Федерації, щодо народжених ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою та жителькою АДРЕСА_2, громадянкою України дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Внести зміни до актового запису №40 від 21.10.2010 року про народження дитини ОСОБА_3, складеного Солотвинською селищною радою Богородчанського району Івано-Франківської області, включивши до актового запису відомості про ОСОБА_2 як про батька.

Внести зміни до актового запису №2052 від 20.08.2016 року про народження дитини ОСОБА_4, складеного Івано-Франківським мським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, включивши до актового запису відомості про ОСОБА_2 як про батька.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 166 грн. понесених судових витрат на оплату поштової кореспонденції.

Стягнути з ОСОБА_2 1409 грн. судового бору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протяг тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Битківський Л.М.