ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4068/18
Провадження № 2/210/1819/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" вересня 2018 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, у зв'язку зі смертю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася 23.07.2018 року до суду з вищеназваним позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» ( далі - ПАТ «АМКР») на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка ОСОБА_4 150000,00 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_5 стався нещасний випадок при виконання трудових обов'язків, в наслідок отриманої травми він помер. Через смерть чоловіка вона переносить тяжкі моральні страждання, вона залишилася без піклування та підтримки чоловіка, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків та докладання додаткових зусиль для організації свого подальшого життя.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Відповідач - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки нещасний випадок стався з вини позивача, який перебував у стані алкогольного сп'яніння; факт заподіяння моральної шкоди не підтверджений достовірними доказами та розмір моральної шкоди не обґрунтований позивачем.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою, яка її завдала.

За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 /а.с.5/. Прізвище «ОСОБА_3» змінено на «ОСОБА_3» після реєстрації шлюбу /а.с.21/.

ОСОБА_5 працював у ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Згідно з актом спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16.10 годині у ВАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг» від 20.12.2007 р., ОСОБА_5, працюючи шихтувальником дільниці розсіювання, пробо відбору та брикетування феросплавів цеху підготовки виробництв, виконував завдання начальника зміни Степаненка І.В., у процесі очищення змішувальних валів його права рука була захоплена обертаючими ся лопатками одного з валів, в наслідок чого він отримав сполучену травму голови, тулуба та кінцівок, яка супроводжувалася множинними відкритими переламами кісток кінцівок та тулуба, та ускладнилася розвитком шоку /а.с.8/.

Смерть ОСОБА_5 наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 30 років /а.с.6/.

Згідно п.7 Акту №84 про нещасний випадок від 20.12.2007 року основною причиною нещасного випадку є невиконання вимог інструкцій з охорони праці шихтувальником цеху підготовки виробництва ОСОБА_5, супутна - невиконання посадових обов'язків з боку керівників та спеціаліста цеху підготовки виробництва /а.с.12/.

В п.10 акту працівниками, які допустили порушення законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці визнано ОСОБА_5, який допустив вживання спиртних напоїв на території підприємства, виконував роботу у невідповідності вимогам інструкції з охорони праці; Попова І.В. в.о. начальника дільниці вогнетривів та феросплавів ЦПВ; Степаненко І.В. - начальник зміни ЦПВ; Демков М.К. - в .о. начальника ЦПВ /а.с.12/.

Отже, нещасний випадок на виробництві стався з вини відповідача, смерть ОСОБА_5 настала від нещасного випадку у зв'язку з виробництвом.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи.

З урахуванням вищенаведених норм, ст. 1168 ЦК України, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 була дружиною загиблого, то вона має право на відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог

Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача є обґрунтованими, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Представник відповідача, з урахуванням ст.ст. 77-80 ЦПК України, не надав суду доказів на спростування тверджень позивача та на обґрунтування своїх заперечень проти позову. З урахуванням встановлених судом обставин та наданих в порядку ст. 81 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачам моральної шкоди.

Факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_3 у зв'язку із загибеллю чоловіка підтверджується матеріалами справи. Позивач залишилася з малолітньою дитиною без піклування та підтримки чоловіка, матеріальної допомоги, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків та докладання додаткових зусиль для організації свого подальшого життя.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації з урахуванням наступного.

Позивач оцінює моральну шкоду, заподіяну їй в наслідок загибелі чоловіка, у 150000,00 грн., які просить стягнути з відповідача без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Визначаючи розмір відшкодування, суд, враховує що нещасний випадок стався внаслідок порушення посадовими особами відповідача вимог інструкцій з охорони праці, якими допущено до роботи потерпілого у стані алкогольного сп'яніння, а також вину самого потерпілого від нещасного випадку - ОСОБА_5

Суд також бере до уваги, характер та обсяг її душевних, психічних страждань, в зв'язку із загибеллю та обставинами загибелі близької людини, враховує той факт, що дійсно ОСОБА_3 була дружиною померлого; вину підприємства - відповідача в нещасному випадку, що стався, та завданні позивачу немайнової (моральної) шкоди.

Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань дружини загиблого, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у його житті, а також з урахуванням конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь у відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю чоловіка, підлягає 150000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона переживає та переносить .

Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 142 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1168 ЦК України , ст.ст. 4,5,13,77,121,141,265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, у зв'язку зі смертю - задовольнити .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди , завданої смертю працівника на виробництві, 150000 (сто п'ятдесят тисяч ) гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судові витрати в розмірі 704,80 грн. ( сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Р. Є. Скотар