Апеляційний суд Житомирської області
Справа №275/1052/17 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія 30 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

Головуючого-судді: Миніч Т.І.

Суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут»

на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 червня 2018 року під головуванням судді Лівочки Л.І.

у цивільній справі №275/1052/17 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. З урахуванням уточнюючої позовної заяви просив стягнути з відповідача на відшкодування заподіяної моральної шкоди 300000 грн., матеріальну шкоду в розмірі 8 580 грн. та понесені ним судові витрати в сумі 5 000 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 11 квітня 2017 року працівниками ТОВ «Житомиргаз Збут», Попільнянського ВР Брусилівської дільниці його будинок, який знаходиться по вул. Шевченка,56 в селі Привороття Брусилівського району Житомирської області було відключено від газопостачання з причин того, що нібито ним не проводилася оплата за спожитий газ. Не погоджуючись з нарахованою заборгованістю за спожитий газ та зважаючи, що дії працівників ТОВ «Житомиргаз Збут» щодо відключення від будинку газопостачання є протиправними, він як споживач, звернувся до суду за захистом своїх прав. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.11.2017 року його позов було задоволено, дії ТОВ «Житомиргаз Збут» по нарахуванню боргу за спожитий ним газ визнано протиправними та зобов'язано ТОВ «Житомиргаз Збут» підключити газопостачання до його будинку. 12.12.2017 року до його будинку газопостачання було відновлено.

Враховуючи, що в період з 11 квітня по 12 грудня 2017 року він, як побутовий споживач природного газу, який він споживав для обігріву будинку, нагріву води та приготування їжі, із-за протиправних дій відповідача майже сім місяців не міг користуватися належною йому послугою, то вважає, що має право на відшкодування заподіяної йому моральної (немайнової) шкоди.

На думку позивача, через те, що відповідачем було безпідставно та протиправно спочатку нараховано неіснуючий борг, а потім безпідставно відключено будинок від газопостачання, він, як особа похилого віку, інвалід війни 1-ої групи, переніс сильне душевне страждання. Крім того, через нарахування боргу та відключення газопостачання було порушено його нормальні життєві зв'язки. Порушення нормальних життєвих зв'язків полягає в тому, що отримавши повідомлення про розмір боргу в розмірі майже 33 000 грн. позивач не знав, де взяти кошти для погашення неіснуючого боргу. Відключення газопостачання від будинку призвело до того, що він у віці 80 років вимушений був займатися заготівлею дров для опалення будинку та приготування їжі. Перенесені ним хвилювання та нервові потрясіння відобразилися на його здоров'ї, у зв»язку з чим він неодноразово проходив амбулаторне лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в період з 18 липня по 10 серпня 2017 року. Під час лікування ним були придбані ліки на загальну суму 580 грн. Він не мав змоги самостійно захищати свої інтереси у суді, тому його інтереси представляв адвокат, за роботу якого він сплатив 8000 грн., а саме: 5 000 грн. при розгляді цивільної справи №275/294/17, 3 000 грн. при розгляді цивільної справи №275/847/17 та 5 000 грн. за надання професійної правничої допомоги при складанні даної позовної заяви та за представлення інтересів у суді при розгляді цивільної справи.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" на користь держави судовий збір в сумі 1 762 грн.

У поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. На думку апелянта, судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, всупереч норм процесуального права (ст.51 ЦПК України) не дослідив ту обставину, що ТОВ "Житомиргаз Збут", як неналежний відповідач у справі та як постачальне підприємство, не має правових підстав відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди. Так, Правилами постачання природного газу, Кодексом газорозподільних систем, Законом України «Про ринок природного газу», Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам та Типовим договором розподілу природного газу не передбачено відшкодування споживачу моральної або майнової шкоди саме постачальником природного газу, яким, відповідно, під час здійснення ліцензованої діяльності є саме ТОВ "Житомиргаз Збут". Крім того, суд першої інстанції не мотивував свій висновок, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди та яким доказами це підтверджується. Суд не врахував, що позивач є особою похилого віку, клінічні діагнози, зазначені лікарями, свідчать про те, що хвороби є наслідком вікового стану людини та не можуть бути пов'язані із душевними стражданнями у зв'язку із припиненням газопостачання.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності рішення про відмову в позові. А тому законність рішення в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом 1-ої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни і інвалідів війни, що підтверджується копією паспорта та копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 01 квітня 2009 року(а.с.5-6).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір на надання послуг по постачанню природного газу.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.11.2017 року дії ТОВ «Житомиргаз Збут» по нарахуванню боргу за спожитий газ ОСОБА_3 в розмірі 33 708,14 грн. та щодо припинення газопостачання до належного ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_1 були визнані протиправними. Зобов'язано ТОВ «Житомиргаз Збут» підключити газопостачання до належного ОСОБА_3 будинку (а.с.9-12).

Відповідно до акту від 12.12.2017 року газопостачання було відновлено (а.с.13).

Вирішуючи спір та задовольняючи позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з положень ст.1167 ЦК та вважав, що така шкода заподіяна неправомірними діями відповідача.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Так, відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Покладаючи на відповідача обов'язок відшкодувати моральну шкоду, суд безпідставно застосував правила статті 1167 ЦК України, яка на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини.

Відносини щодо надання послуг постачання природного газу, що склались між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Закон України «Про ринок природного газу», постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподіл природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року.

Пунктом 8 розділу VІ Правил постачання природного газу передбачено, що відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в разі, якщо постачання газу побутовому споживачу було припинено через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання газу побутовому споживачу. У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення. При цьому постачальник відшкодовує побутовому споживачу збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються, виходячи з фактичного середньогодинного споживання газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на газ, що діяли в період відсутності газопостачання.Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її на підставі рішення суду.

Ураховуючи зазначене, відшкодування моральної шкоди побутовому споживачу передбачене Правилами постачання природного газу лише у випадку припинення через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника постачання газу побутовому споживачу.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_3 зазначав, що неправомірні, на його думку, дії відповідача, якими йому завдано моральну шкоду, пов'язані з незаконним нарахуванням заборгованості та відключенням від газопостачання. Беручи до уваги те, що підставою для відшкодування моральної шкоди не може бути припинення постачання природного газу чи завдання позивачу шкоди внаслідок нарахування заборгованості, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди суперечать вимогам закону та не можуть бути визнані обгрунтованими.

Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки в даному випадку правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема щодо постачання природного газу, здійснюються на договірних засадах, то вимоги позивача заслуговували б на увагу лише у випадку, коли б відшкодування моральної шкоди споживачу було передбачено умовами договору про постачання природного газу. Проте, таких обставин під час розгляду справи не встановлено.

За наведених обставин та відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.376 ЦПК рішення суду в частині вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» задоволити.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 червня 2018 року в частині вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення судових витрат скасувати, ухваливши в цій частині вимог нове рішення - про відмову в позові.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 28.09.2018 року.