Справа №597/669/18
Провадження №2/597/248/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві та в судовому засіданні просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 15.10.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №79, покликаючись на те, що їх шлюб являється виключно формальним, так як вони не проживають разом з 2015 року, не ведуть спільного господарства, не цікавляться проблемами одне одного. За таких обставин позивачка, як вона стверджує, втратила до відповідача почуття поваги та любові, тому наявність даного шлюбу шкодить її інтересам і він підлягає розірванню. Також позивачка просить після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати її прізвищем "ОСОБА_1".

У сторін від даного шлюбу є малолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду 22.08.2018 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судовому засіданні визнав позов повністю, просить його задоволити.

Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити в підготовчому судовому засіданні, за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

сторони уклали шлюб 15.10.2007 року, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №79, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 15.10.2007 року.

Судом встановлено, що у сторін від даного шлюбу є малолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 25.06.2009 року).

Позивачка наполягає на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду її інтересам.

Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зокрема п.11 абз.6, судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тому, суд вважає, що оскільки між сторонами втрачено почуття любові та поваги, подальше збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, шлюб між ними слід розірвати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 141, 197, 198, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі",ст.ст.110-113 Сімейного Кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 15.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №79.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня виготовлення повного його тексту до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Повний текст судового рішення виготовлено 24.09.2018 року.

Суддя

С. В. Дудяк