Справа № 573/1250/18
Номер провадження 2/573/433/18
РІШЕННЯ

іменем України

24 вересня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Сітало Ю.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, 3-ї особи: Приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І., - про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом,-

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мати, ОСОБА_3. За життя померлої був складений заповіт, яким усе майно, де б воно не знаходилось, вона заповіла сину, ОСОБА_1, на підтвердження чого позивач приєднав до позову копію заповіту. У свою чергу позивач після смерті матері вступив у спадщину за заповітом, на підтвердження чого приєднав до позовної заяви копію заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки виконкому Вирівської сільської ради № 1058 від 27.07.2018 року, за померлою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та на день смерті постійно проживала в АДРЕСА_1, значиться житловий будинок з надвірними будівлями, присадибна земельна ділянка, державний акт на земельну ділянку, грошові активи. Заповіт від імені померлої посвідчений і зареєстрований за № 43 від 30.01.1992 року на ОСОБА_1 виконкомом Вирівської сільської ради, не змінювався і не відмінявся.

Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_2,- позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок, на підтвердження чого позивач приєднав до позовної заяви постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 383/02-31 від 12 березня 2018 року.

Зазначаючи, що забудовником та власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 являється померла мати, ОСОБА_3, якій на підставі рішення Вирівської сільськї ради від 28 липня 1993 року про приватизацію земельних ділянок передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель ( присадибна ділянка) 0,04 га. та для ведення особистого підсобного господарства 0,18 га., та що на даний час домоволодіння за вищезгаданою адресою за фізичною чи юридичною особою не зареєстровано, інвентаризаційний облік по архіву БТІ відсутній, що є перешкодою в оформленні позивачем спадкових прав після смерті матері, ОСОБА_3,- позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В судове засідання позивач не з'явився, його представник за довіреністю ОСОБА_4 подала суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, Вирівський сільський голова подав суду заяву про розгляд справи без участі представника та що не заперечують проти позову.

Приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. направила до суду заяву про розгляд справи без її участі.

У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с.Вири Білопільського( на той час Улянівського) району Сумської області, його батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1( а.с.15).

За життя батьки позивача побудували у АДРЕСА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно виписки з погосподарської книги Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 1057 від 17.07.2018 року згідно об'єкту погосподарського обліку за 1991-1995 роки Вирівської сільської ради № 263 забудовником та власником будинку за адресою: АДРЕСА_3 являється померла ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року ( а.с.21).

Згідно довідки виконкому Вирівської сільської ради, Білопільського району, Сумської області № 1058 від 27.07.2018 року вбачається, що померла ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 одна. Заповіт від імені померлої ОСОБА_3 посвідчений виконкомом Вирівської сільської ради за № 43 від 30.01.1992 року, не скасовувався та не відмінявся ( а.с.22).

Згідно копії заповіту від 28 січня 1992 року, посвідченого секретарем Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, реєстр. № 43, ОСОБА_3 заповіла на випадок своєї смерті все своє майно сину, ОСОБА_1( а.с.6).

Мати позивача, ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.16).

Спадщину ОСОБА_3 прийняв її син, позивач по справі ОСОБА_1, який 12.07.2006 року подав до Улянівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини матері, ОСОБА_3, що підтверджується копією спадкової справи № 127 після померлої ОСОБА_3, виданої Улянівською районною державною нотаріальною конторою 22.06.2011 року. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну дялянку площею 1,78 га, що розташована на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 20.11.2002 року,- було видано позивачу 22.06.2011 року ( а.с.40-46).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Право власності на індивідуальний житловий будинок № АДРЕСА_1 посвідчується: технічним паспортом на вказаний будинок, схематичним планом земельної ділянки, планом житлового будинку, експлікацією до житлового будинку, довідкою та висновком КП «Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро» щодо зведення житлового будинку з верандою та ганком і господарських будівель з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил, зазначені будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках, збудовані з дотриманням будівельних норм і правил; довідкою-характеристикою об'єкту нерухомого майна № 40/18 від 20.05.2018 року, відповідно до якої самочинного будівництва виявлено не було. Загальна площа становить 62,0 кв.м., житлова площа становить 34,9 кв.м.( а.с.7-14,17).

У відповідності до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що ні відповідач, ні третя особа, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв'язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва (спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК).

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов'язків, (спадщина), після смерті матері позивача перейшли в порядку спадкування позивачу, згідно своєчасного прийняття позивачем спадщини, тому він є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом після смерті його матері.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12-13, 76-78, 81, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.3, 182,328, 1216,1261,1268,1270,1278 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, 3-ї особи: Приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І., - про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом,-

задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області. Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом зазначеного строку до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: