233 № 233/3636/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря Ліман С.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 27 серпня 2005 року, актовий запис № 296 від 27 серпня 2005 року, складений Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області. В обґрунтування позову зазначила, що подружжя від шлюбу має двох спільних малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне проживання є неможливим у звязку із сварками, які виникають на ґрунті зловживання відповідачем спиртними напоями. Вважає, що сімю зберегти неможливо. Спору про поділ спільного майна та місце проживання дітей не має. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Соболєва» та залишити за нею удові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

На виконання вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у звязку з визнанням відповідачем позову.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, 27 серпня 2005 року зареєстрували шлюб у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 296 від 27 серпня 2005 року, дошлюбне прізвище дружини «Головних», що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-НО № 016919, виданим 27 серпня 2005 року Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції.

Від шлюбу подружжя має дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-НО № 115326, виданого 12 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-НО № 372605, виданого 11 березня 2011 року виконкомом Тарасівської сільської ради Костянтинівського району Донецькій області.

Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Разом з тим, ст. 110 СК України передбачена можливість предявлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, зберігати сімю намірів не має, а отже, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача та їх дітей.

Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне.

Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Однак, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, чого між сторонами у справі не має, та враховуючи те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права інших осіб, строк на примирення не є необхідним.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сімї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення.

При подачі позову до суду позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на його рахунок.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що позивачем при подані позову сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд дійшов до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 200, 206, 259, 264-265, 273, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 27 серпня 2005 року у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 296 від 27 серпня 2005 року, - розірвати.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу «Соболєва».

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в м. Костянтинівці Донецької області повернути позивачу ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (трьохсот пятдесяти двох) гривень 40 копійок, сплачений відповідно до квитанції № 24 від 13 липня 2018 року ТВБВ № 10004/063 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», отримувач платежу - Костянтинівське УК /м.Костянтинівка/, 22030101, код одержувача (ЄДРПОУ) - 37890775, банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ел.адм.податків), код банку (МФО ГУДКСУ) - 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), розрахунковий рахунок 5058.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя