Справа № 165/2225/17
Провадження № 2/165/70/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

22 вересня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №500327816 від 10 грудня 2012 року на суму 11080 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_2» було укладено договір факторингу, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «Дата ОСОБА_2». 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата ОСОБА_2» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата ОСОБА_2» відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ «Альфа-Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку №1-1 (реєстру заборгованості) до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 34208,21 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на письмові повідомлення, відповідач не виконувала свої зобовязання, після відступлення прав вимог, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №500327816 від 10 грудня 2012 року, згідно поданого розрахунку складає 34208,21 грн. З огляду на вищевикладене просить стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 34208,21 грн. всього заборгованості за кредитним договором №500327816 від 10 грудня 2012 року та судові витрати у справі.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з'явився, представник за довіреністю ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити (а.с.137).

У відповіді на відзив, представник позивача зазначає, що відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання договору факторингу №2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, оскільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобовязань. Отже, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №500327816 від 10 грудня 2012 року спливає 10 жовтня 2019 року. Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» після внесення до Реєстру та отримання свідоцтва, має право надавати фінансові послуги без отримання ліцензій або дозволів відповідно до законодавства. Також просив суд звернути увагу на те, що укладенням договору факторингу, умови кредитного договору не змінювались, а боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (а.с.71-74).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади (а.с.129). У відзиві на позовну заяву, що була подана до суду 26 лютого 2018 року, відповідач ОСОБА_1 зазначила, що останній платіж по кредитному договору був нею здійснений 08 квітня 2013 року і оскільки з того часу сплинуло більше трьох років, строк звернення позивача до суду сплинув. Крім того позивач не долучив жодних документів, що підтверджують наявність у факторів дозвільних документів на зайняття такого виду діяльністю. Також, немає жодного підтвердження того, що право грошової вимоги фактично мало місце, так не долучено підтверджуючих документів про отримання грошових коштів за право відступлення грошової вимоги та отримання коштів. З ряду інших доказів, у неї є підстави вважати, що ці угоди є удаваними, реальних платежів на їх виконання ніхто здійснював і жодних документів не передавав. Також, ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просила суд застосувати термін позовної давності до вимог позивача про стягнення неустойки, заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією, що випливає з кредитного договору (а.с.55-59).

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

10 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «АльфаБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №500327816 на суму 11080 грн. ( а.с.7).

30 вересня 2014 між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ «Дата ОСОБА_2» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата ОСОБА_2» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500327816 від 10 грудня 2012 року (а.с. 13-14).

10 жовтня 2016 між ТОВ «Дата ОСОБА_2» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата ОСОБА_2» відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому право вимоги до Відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата ОСОБА_2», а ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право вимоги грошових коштів від відповідача ( а.с.16-18).

Відповідно до Додатку №1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 34208,21 коп.

Про відступлення права вимоги ПАТ "Альфа-Банк" ТОВ "Дата ОСОБА_2" і ТОВ "Дата ОСОБА_2" відповідно ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідачу ОСОБА_1 стало відомо з позовної заяви. Доказів належного інформування відповідача про відступлення права вимоги позивачем не надано.

Згідно із доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за кредитом у гривні за ОСОБА_1 станом на 10 жовтня 2016 року рахується загальна заборгованість в розмірі 34208,21 грн.

Згідно кредитного Договору №500327816 від 10 грудня 2012 року та Додатку №1-1 до Договору факторингу №20106-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року відповідач зобовязувалася погашати кредит щомісячними платежами.

Таким чином, право вимоги у банку виникло 23 травня 2014 року, а до суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося у лютому 2018 року, тобто з порушенням як строків загальної позовної давності (відносно тіла кредиту), так і з порушенням строків спеціальної позовної давності (відносно штрафів).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до умов кредитного договору сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконані зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з умовами кредитного договору №500327816 від 10 грудня 2012 року (пункт 2.6) позичальник зобов'язаний погасити кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі за цим договором щомісячно рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів.

Оскільки умовами договорів передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договорів погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору зазначено періодичними/щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 6 квітня 2017 року у справі 6-522цс17, а також від 19 березня 2014 року у справі №6-20цс14.

Розрахунком заборгованості за кредитним договором №500327816 від 10 грудня 2012 року підтверджується, що жодних платежів в рахунок погашення заборгованості з 08 квітня 2013 року від позивача не надходило, а заборгованість за кредитним договором станом на 10 жовтня 2016 року становить 34208,21 грн. (а.с.10).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною 3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи вищевикладене, та клопотання відповідача, викладене у відзиві на позовну заяву про застосування строків позовної давності суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності та відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у звязку із порушенням строків на звернення до суду.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то судовий збір суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273 ЦК України, на підставі ст.257, ст.258, ст.259, ст.260, ст.261, ст.263, ст.264, ст.512, ст.514, ст.1054, ст.1077, ст.1078 ЦК України, суд, -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032 до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк