Справа № 495/8348/18
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2018 року ОСОБА_1, адреса мешкання: вул.Першотравнева 2, с.Козацьке, Білгород-Дністровського району, Одеської області звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, адреса мешкання: АДРЕСА_1 в якому просить суд:

- визнати житловий будинок АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Пред'явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених п.3 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» (далі Закон).

Згідно ч.1 ст.2 Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Звертаючись до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 просить суд:

- визнати житловий будинок об'єктом спільною сумісною власності подружжя;

- визнати право власності на ? частину будинку.

Позовні вимоги ОСОБА_1 носять майновий та немайновий характер, при цьому позивач не зазначає, ціну позову становить щодо вимог майнового характеру.

Як встановлено, у позовній заяві не зазначено ціни позову, від розміру якої залежить правильний обрахунок судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.176 ЦПК України, оскільки на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначається судом з наступним стягненням недоплаченого або поверненням переплаченого.

Відповідно до положень ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом подання позивачем ОСОБА_1 до суду квитанції про доплату судового збору за вимогу майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити, що в разі якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатять суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивачі не усунуть недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://bd.od.court.gov.ua/sud1505/gromadyanam/csz/.

Ухвала може бути оскаржена в частині сплати судового збору до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.О. Заверюха