Провадження № 2/522/6917/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси, розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи ОСОБА_1 до «Котовського винзаводу» про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до «Котовського винзаводу» про стягнення збитків.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що у відкритті провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

15.12.2017 року набув чинностіЗакон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котримЦПК Українивикладено в новій редакції.

Вказаний позов не належить розглядати в порядкуЦПК України, у звязку з тим, що згідно ч. 1ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносини, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи суб'єктний склад осіб та предмет спору, підстави його подання, то дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, і належить до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &?х;…&?м; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &? ;…&?н;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.п.6,13 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Враховуючи наведене, беручи до уваги характер спірних правовідносин, субєктний склад сторін, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатись в порядку господарського судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно до ч. 2ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви.

Керуючись: ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 до «Котовського винзаводу» про стягнення збитків.

Розяснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя: А.Ю. Бойчук