Справа № 274/1007/17
провадження № 2/0274/294/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" вересня 2018 р. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря судових засідань - Павлюк - Жук А.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка пред»явила до суду позов до ОСОБА_3, і з врахування уточнюючих позовних вимог(а.с. 40-42) просить суд позбавити його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Розірвали шлюбу з тих підстав, що відповідач маючи неврівноважену психіку жорстоко з нею поводився, під час вагітності застосовував фізичне насильство, зраджував. Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду було видано виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але він їх сплачує недобросовісно. Дочка за своїм станом здоров»я потребує оздоровлення. Проте відповідач самоусунувся від виховання дитини, не спілкується з нею, не цікавиться її здоров»ям, фізичним та духовним розвитком, навчанням, не виявляє до дитини жодної батьківської турботи та інтересу до її життя та розвитку. На даний час у нього інша сім»я, з якою він близько двох років проживає за кордоном. У 2007 році він звертався до органу опіки та піклування, йому було надано право на спілкування з дитиною по дві години у вихідні дні у присутності матері однак це рішення носило лише формальний характер, оскільки відповідач його не виконував. Позивачка зі свого боку не чинила перешкод у спілкуванні батька з дитиною. На даний час дитині дванадцять років, однак через таке ставлення до неї батька дочка його не пам»ятає. Вона сама утримує дитину і займається її вихованням. Для дочки нею створені всі належні умови для розвитку і виховання, у неї є окрема кімната, місце для навчання та відпочинку, всі необхідні речі відповідно до її віку. Дочка добре навчається, займається іноземними мовами. Вважає, що ОСОБА_3 ухиляється від батьківських обов»язків, просить позов задовольнити.
В судове засідання сторони не з"явилися. Представник позивачки - ОСОБА_5 на адресу суду надіслав заяву у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин та не подав відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради також в судове засідання не з"явився, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, підтримує висновок від 02 жовтня 2017 року № 02-16/1624(а.с. 65, 82).
Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 (до реєстрації шлюбу - ОСОБА_3, а.с. 9-10 копія витягу з Державного реєстру актів циільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища) ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с. 8).
Згідно повідомлення Бердичівської центральної міської лікарні № 764 від 22 травня 2017 року та довідки № 112 від 27 травня 2017 року виданої Бердичівською ЦМЛ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансерному відділенні з діагнозом - епілепсія з неврозоподібним та афективним розладом в анамнезі(а.с. 32, 33).
На даний час дитина проживає з позивачкою перебуває на їх утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 10 травня 2017 року виданого директором гімназії № 2, згідно якого ОСОБА_4 має окрему кімнату з усіма необхідними меблями та приладдям, забезпечена усім необхідним для навчання і розвитку. Батько під час навчання дитини батьківські збори не відвідував, з адміністрацією школи, класним керівником, вчителям не спілкувався(а.с. 24).
Відповідно до частин другої статті 19 Сімейного Кодексу України(далі СК України), рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 170 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Як вбачається з висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області № 02-16/1624 від 02 жовтня 2017 року, орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3, 1976 народження, відносно його малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з тих підстав, що батько дитини відсутній, не має даних про його точне місце перебування, немає будь-яких відомостей про його ставлення до позбавлення батьківських прав відносно дочки ОСОБА_7, що позбавляє їх можливості повно та об»єктивно з»ясувати обставин и даної справи(а.с. 38-39).
З письмових пояснень дитини - ОСОБА_4 видно, що протягом останніх семи років батька вона не бачила жодного разу. За цей період він не телефонував, не писав листів, не намагався в будь-який спосіб вийти з нею на зв»язок, не вітав з днем народження та іншими святами. Матір у свою чергу не чинила перешкод батькові у спілкуванні з нею, а навпаки намагалася сприяти їх спілкуванню(а.с. 84).
Зважаючи на вищевикладене суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він є недостатньо обґрунтованим та такий що порушує інтереси дитини. Зокрема, вказаний висновок поданий без врахування взаємовідносин сторін та ставлення ОСОБА_4 до свого батька.
З письмових показів свідка ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_3 не бере жодної участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, морально та матеріально не підтримує. За останні сім - вісім років ні разу не намагався побачитись з дочкою, не вітав її з днем народження. Дочка сама намагалася зв»язатися з батьком однак той проігнорував її наміри. Маті перешкод у спілкуванні дитини з батьком не чинить(а.с. 85).
Згідно письмових пояснень класного керівника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 за час навчання у її класі ОСОБА_4, батько дитини жодного разу не цікавився її навчанням, не з»являвся на батьківські збори. Під час бесіди з дитиною було з»ясовано, що вона ні разу в житті не бачила свого батька. Всі її спроби в будь-який спосіб поспілкуватися з батьком бали марними. Її виключно виховує матір, яка не чинить перешкод у їх з батьком спілкуванні(а.с. 86).
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 150 СК України, передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до вказаної норми батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною четвертою статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки, як встановлено у ході розгляду справи, відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, не проявляє батьківської турботи та піклування про неї, на даний час проживає окремо, а отже свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками і ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - ОСОБА_4.
Відповідно до положень статті 144 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 640 гривень.
Керуючись статтями 7-10, 13, 141, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 640,00 гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає та зареєстрована: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2 виданий Бердичівським МВ УДМС України в Житомирській області 08 жовтня 2011 року.
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає: АДРЕСА_2 , паспортні дані та дані про РНОКПП на час винесення рішення відсутні.
Головуючий суддя