Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2214/18
Провадження №: 2/332/1144/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Фурдак В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_3 (раніше Маршала Чуйкова ) в місті Запоріжжі. В позові він указав, що фактично прийняв у спадщину частки квартири АДРЕСА_4 які належали померлим батькам, оскільки з 1999 року, та на момент відкриття спадщини постійно та безперервно проживав та зареєстрований у вказаній квартирі та був зареєстрований.
В липні 2018 року, ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно яке належало померлим батькам. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 249/02-31, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4, спадкова справа № 18/2018, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 250/02-31, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5, спадкова справа № 17/2018, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.
Крім того, згідно свідоцтва № 1709 про право власності на житло, частка квартири АДРЕСА_5 належить рідному брату позивача ОСОБА_2, який з 2000 року проживає за іншою адресою, родинних відносин з батьками та з братом не підтримував та не підтримує, перешкод у володінні квартирою не чинить, своїх прав на володіння часткою квартири з 2000 року не заявляв.
Таким чином, позивач добросовісно володіє і продовжує відкрито, безперервно володіти часткою квартири АДРЕСА_6, що належить ОСОБА_2 з 2000 року по теперішній час.
Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_7 , на квартиру АДРЕСА_2 та на частки у праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_3 (Маршала Чуйкова) в місті Запоріжжі в порядку спадкування за законом після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку в спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_3 (Маршала Чуйкова) в місті Запоріжжі, яка належить ОСОБА_2 за набувальною давністю.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, суду пояснив, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є батьками позивача , відкрилась спадщина, право власності на яку підтверджено наданими документами. Після смерті матері та батька позивач прийняв спадщину шляхом фактичного прийняття спадщини, оскільки постійно проживав в квартирі разом с померлими за адресою м.Запоріжжя, вул.. Професора Толока б. 13, кв.80 та був там зареєстрований. Відповідач за адресою своєї реєстрації , м.Запоріжжя, вул.. Професора Толока б. 13, кв.80 , не проживав з 2000 року, спадщину після померлих батьків не приймав. Крім того, він не оплачує комунальні послуги, не користується цим житлом, ніколи не навідується за цією адресою, та знає , що всією квартирою користується його брат ОСОБА_1.
Відповідач в судове засідання не з*явився. Повістки отримує особисто за адресою м.Запоріжжя, вул.. Соціалістична , б. 14, кв. 240, однак в судове засідання не з*являється. Своїх заперечень на позов, або будь-яких заяв до суду не надавав. Судом прийняте рішення про заочний розгляд справи в силу ст.. 280 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили, що відповідач за адресою своєї реєстрації , м.Запоріжжя, вул.. Професора Толока б. 13, кв.80 , не проживав з 2000 року. Крім того, він не оплачує комунальні послуги, не користується цим житлом, ніколи не навідується за цією адресою, та знає , що всією квартирою користується та володіє його брат ОСОБА_1.
Вислухавши представника позивача, свідків, суд вважає позов таким , що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_4, який помер 17.12.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1ЖС № 409421, виданим 20 грудня 2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Запорізькій області (а.с.14) та ОСОБА_5, яка померла 08 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1ЖС №322719, виданим 09 квітня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 13).
Факт того, що померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками позивача , підтверджується свідоцтвом про народження 1У-УР № 249263, виданим 14 травня 1961 року Ленінським РВ РАДО м. Запоріжжя (а.с.12).
На момент смерті батькам позивача та відповідача належало нерухоме майно, частина квартири АДРЕСА_3 (раніше Маршала Чуйкова ) в місті Запоріжжі на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_2 (а.с.16) . Щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, то позивач не довів наявності права власності на ці квартири у спадкодавця, тому в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити.
Позивач фактично прийняв спадщину у вигляді частини квартири АДРЕСА_3 (раніше Маршала Чуйкова ) в місті Запоріжжі, що на праві на праві спільної сумісної власності належало його батькам ОСОБА_4, який помер 17.12.2017 року, та ОСОБА_5, яка померла 08 квітня 2015 року, що підтверджено поясненнями свідків, а також копією паспорта з зазначенням місця реєстрації (а.с.10)
Відповідач ОСОБА_2, який не проживає за адресою своєї реєстрації з 2000 року, та до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався , спадщину після смерті батьків не прийняв, що підтверджено поясненнями свідків, актом про не проживання осіб, а також копією спадкових справ.
Крім того, оскільки відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 2000 року, родинних відносин з батьками та з братом не підтримував та не підтримує, перешкод у володінні квартирою йому ніхто не чинить, своїх прав на володіння часткою квартири з 2000 року не заявляв, та не бере участь в утриманні своєї частки квартири, ніколи не навідується за цією адресою, а також знає про те , що в квартирі проживає його брат ОСОБА_1, та відкрито володіє всією цією квартирою, суд вважає , що позивач набув право власності на частку ОСОБА_8 . Таким чином, позивач добросовісно, відкрито володіє, часткою квартири АДРЕСА_6, що належить ОСОБА_2 з 2000 року по теперішній час.
Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом.
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частки у праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_3 (Маршала Чуйкова) в місті Запоріжжі в порядку спадкування за законом після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку в спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_3 (Маршала Чуйкова) в місті Запоріжжі, яка належить ОСОБА_2 за набувальною давністю.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: Н.В.Марченко