БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1655/18
Провадження № 2/497/813/18
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

26.09.18 м.Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області Кодінцева С.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 12/100 часток багатоквартирного житлового будинку розташованого за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Фонтанна, буд. 43.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири № 6, в будинку № 43 розташованого у м. Болград, Одеська область, на підставі договору дарування вказаної квартири від 28 червня 1996 року, укладеного між нею, як покупцем і ОСОБА_2 як продавцем. Однак при зверненні до приватного нотаріуса Болградського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3 позивачу було відмовлено у посвідчені договору купівлі-продажу 12/100 часток житлового будинку у зв'язку з ненаданням правостановлюючого документу.

Позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки не відповідає ст. 175 ЦПК України, а саме:

1) у порушення вимог ч.3 п. 5 цієї статті позивачем не викладено обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, а саме не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, та доводи позивача.

Згідно копії довідки комунального підприємства «Болградського бюро технічної інвентаризації» вказано, що право власності на 12/100 частини житлового будинку № 43 розташованого по вул. Фонтанна, м. Болград, Одеської області зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі чотирьох договорів, тоді як до позовної заяви додано лише копію одного договору дарування за № 3342 від 28.06.1996 року. В звязку з чим, суд позбавлений можливості перевірити доводи позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 83, ч. 5 ст. 177 позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, однак на виконання вказаних вимог позивачем не надано усіх договорів на підставі яких вона приймала у власність частки цього житлового будинку.

2) Статтею 177 ч.1 ЦПК України встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, однак дані вимоги закону позивачем також не виконано.

3) Пунктом 3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачем вказано ціну позову: 106041.00 гривен, судовий збір сплачений лише в розмірі 715.00 гривен, тоді як мав би бути сплачений в розмірі 1060.21 гривен. Недоплата складає 345.41 гривен.

4) Крім того, до позовної заяви додано документи на підтвердження повноважень представника, однак в тексті позовної заяви взагалі відсутня інформація про представника позивача.

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 185 ЦПК України для усунення недоліків позивачу слід виконати усі вимоги зазначені вище в даній ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин, подана заява підлягає залишенню без руху.

Суддя, також, звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури. На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо. Ще у справі Trukhv. Ukraine ((dec.), no. 50966/99, 14 October 2003) Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обовязку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим.

Практикою ЄСПЛ визначено, що встановлені державою обмеження повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються та метою, яку намагаються досягнути, щоб забезпечити дотримання п.1 ст.6 Конвенції. Така позиція ЄСПЛ закріплена і в п.37 рішення «Гуерін проти Франції» від 29.07.1998 року.

Керуючись ст. ст. 89, 95,174-175, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності - залишити без руху.

Запропонувати позивачу ОСОБА_1 усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали, надавши належно оформлену позовну заяву, та усі необхідні документи.

У разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: _____________ С.В.Кодінцева