Справа № 487/322/16-ц
Провадження № 6/487/156/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши заяву керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 про зміну способу і порядку виконання рішення по цивільній справі за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2018 року керівник Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави звернувся до суду із заявою, про заміну способу і порядку виконання рішення.

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходилась цивільна справа за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.07.2016 року по вищезазначеній цивільній справі було прийнято рішення. Також стягнуто з Миколаївської міської ради та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір у сумі 2756,00 гривень.

Миколаївською місцевою прокуратурою № 1 на адресу Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області 15.11.2016 направлено виконавчий лист Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.08.2016 у справі № 487/322/16-ц про стягнення в солідарному порядку з Миколаївської міської ради та ОСОБА_1 на користь прокуратури Миколаївської області грошових коштів на відшкодування витрат на оплату судового збору в сумі 2756 грн. Однак, 21.08.2018 вищевказаний виконавчий лист повернуто Управлінням Державної казначейської служби України у м. Миколаєві без виконання у зв'язку з тим, що боржник - Миколаївська міська рада не має відкритих рахунків та в органі Казначейства на обслуговуванні не перебуває. Відсутність у Миколаївської міської ради розрахункових рахунків унеможливлює виконання судового рішення про стягнення судового збору, отже прокурор, вважає, що необхідно змінити спосіб або порядок виконання судового рішення.

Посилаючись на викладене, заявник просить винести ухвалу, в якій змінити спосіб і порядок виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.07.2016р. в цивільній справі №487/322/16-ц щодо стягнення судових витрат в розмірі 2756,00грн., а саме з Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (), як з виконавчого і розпорядницького органу місцевого самоврядування, який є розпорядником та одержувачем бюджетних коштів, а також установою, рахунки якої відкриті в органах Казначейства, а саме Управлінні Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області.

В судове засідання учасники справи не з'явилися, були належним чином та своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.223 ЦПК України), крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних причин.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.07.2016 року по цивільній справі №487/322/16-ц було задоволено позов, а також стягнуто з Миколаївської міської ради та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір у сумі 2756,00 гривень.

Процесуальні питання, що пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані розділом VI Цивільного процесуального Кодексу України.

Зокрема, частини 1-3 статті 435 ЦПК України визначають, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.1 ст.16 вказаного Закону, органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно п.3 ч.2 статті 22 Бюджетного кодексу України, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Отже, Миколаївська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має.

Фінансові ресурси закріплено за виконавчими органами Миколаївської міської ради, які і є розпорядниками коштів бюджету міської ради, саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідним задовольнити заяву керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 та замінити спосіб і порядок виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 353, 435 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 про зміну способу і порядку виконання рішення по цивільній справі за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку - задовольнити.

Замінити спосіб і порядок виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.07.2016 року в цивільній справі №487/322/16-ц щодо стягнення судових витрат в розмірі 2756,00грн., а саме з Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (), як з виконавчого і розпорядницького органу місцевого самоврядування, який є розпорядником та одержувачем бюджетних коштів, а також установою, рахунки якої відкриті в органах Казначейства, а саме Управлінні Державної казначейської служби України у м. Миколаїв Миколаївської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд Миколаївської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.Г. Нікітін