Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4505/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря судового засідання Євтушенко М.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у червні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, вказавши, що 03 червня 2015 року між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі Банк) було укладено кредитний договір на підставі якого ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_3) Л.Ю. отримала кредит в розмірі 10000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Для забезпечення виконання кредитного договору, 03.06.2015 між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №42-034/002. У звязку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.02.2017р. по справі №711/10943/16-ц було стягнуто в солідарному порядку із позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 7787,14 грн. та судовий збір в сумі по 689 грн. з кожного. 05.10.2017 державним виконавцем Чигиринського відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області на підставі виконавчого листа виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси відкрито виконавче провадження, проте у звязку із повним погашенням позивачем заборгованості, 24.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Разом з тим, 31.01.2018 Банк знову звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 2098,45 грн., який був задоволений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2018 по справі №711/764/18. Зазначена заборгованість (2098,45 грн.) та судові витрати (881 грн.) були погашені ОСОБА_1 у повному обсязі. Також позивач вважав, що внаслідок не виконання ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором, йому завдано моральної шкоди, оскільки він був змушений виконувати чужі кредитні зобовязання, внаслідок чого не зміг фінансово допомагати своїм батькам, та мав обмежувати себе у фінансових витратах на життя (на харчування, здоровя, придбання речей першої необхідності, одягу, оплату комунальних послуг, дозвіллі тощо). У грошовому виразі оцінив завдану моральну шкоду у 50 000 гривень. За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідача: кошти в сумі 10766,59 грн. сплачені ним на користь Банку за виконання кредитного зобовязання ОСОБА_4; кошти в сумі 1570 грн., які були сплачені на користь Банку як відшкодування судового збору; кошти в сумі 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди; судові витрати в сумі 704,80 грн. понесені ним на сплату судового збору у даній справі.

Ухвалою суду від 16.07.2018 провадження у справі відкрито. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач підтвердив обставини викладені у позові та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав наведених у відзиві.

У відзиві ОСОБА_2 не заперечувала факту укладення 03.06.2015 кредитного договору із Банком та наявність рішень суду від 21.02.2017 та 16.04.2018, якими із неї та ОСОБА_1 було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь Банку. В той же час вважала, що позивач не довів належними доказами факт погашення заборгованості за кредитним договором на підставі судових рішень. Докази погашення ОСОБА_1 заборгованості в сумі 7787,14 грн. взагалі відсутні, оскільки цю суму сплатила в органи ДВС вона, а не позивач. Крім того сплачені ОСОБА_1 кошти в сумі 2979,45 грн. не є коштами, які можуть бути стягнуті на підставі ст. 556 ЦК України. Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою та такою, що не підтверджена належними доказами.

Вивчивши заяви сторін по суті справи, вислухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст.548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

У відповідності до ч. 1 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.02.2017 у цивільній справі №711/10943/16-ц за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, встановлено, що 03.06.2015 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ЧОУ АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №42-034 згідно якого остання отримала кредит в сумі 10000грн зі сплатою 28% річних строком на 36 місяців. В цей же день, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №42-034/002.

Через неналежне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, рішенням суду від 21.02.2017 по справі №711/10943/16-ц із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було солідарно стягнуто на користь Банку заборгованість по кредитному договору в сумі 7787,14 грн. та судові витрати в сумі по 689 грн. з кожного (а.с. 13-18).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2018 у цивільній справі № 711/764/18 із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно стягнуто на користь Банку заборгованість по кредитному договору в сумі 2098,45 грн. та судові витрати в сумі по 881 грн. з кожного (а.с. 6).

При цьому встановлено, що з метою забезпечення виконання умов Кредитного договору від 03.06.2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_3 та ОСОБА_1 03.06.2015 року укладено Договір поруки №42-034/002, згідно з п. 2.1., 2.2 якого Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобовязання, у тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобовязання у тому ж обсязі, що і боржник.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобовязанням, а поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 3.2.2 Договору поруки).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила своє прізвище на ОСОБА_2.

Факт сплати ОСОБА_1 коштів на виконання вказаних судових рішень підтверджено:

- постановою державного виконавця Чигиринського РВДВС ГТУЮ в Черкаській області від 24.11.2017 про закінчення виконавчого провадження №54844493 у звязку зі стягненням боргу в сумі 7787,14 грн. із ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» згідно платіжного доручення №1988 від 15.11.2017 (а.с. 8);

- квитанцією від 27.04.2018 про перерахування ОСОБА_5 на користь АТ «Ощадбанк» в особі Черкаського ОУ АТ «Ощадбанк» боргу в сумі 2979,45 грн. за кредитним договором №42-034 від 03.06.2015 (а.с.19).

Виходячи із аналізу судових рішень по справам №711/10943/16-ц та №711/764/18, суд приходить до висновку, що із виконанням ОСОБА_1 рішень від 21.02.2017 та від 16.04.2018 року, кредитне зобовязання ОСОБА_2 за договором №42-034 від 03.06.2015 є таким, що виконане повністю.

За таких обставин правова позиція Верховного Суду України зазначена у Постанові від 23.09.2015 по справі № 6-466цс15 , не може бути підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1.

Отже ОСОБА_1 виконавши зобовязання забезпечене порукою, отримав право вимоги до ОСОБА_2 щодо повернення коштів сплачених на виконання кредитного договору, а саме 2098,45 грн. за рішенням суду від 16.04.2018 по справі №711/764/18 та 7787,14 грн. за рішенням суду від 21.02.2017 по справі №711/10943/16-ц.

В той же час кошти сплачені ОСОБА_1 на погашення судових витрат за рішенням суду від 16.04.2018 по справі №711/764/18 в сумі 881 гривня та за рішенням суду від 21.02.2017 по справі №711/10943/16-ц в сумі 689 гривень, не можуть бути стягнуті із ОСОБА_2, оскільки були покладені судом на ОСОБА_1 особисто, як на відповідача у цивільній справі. Крім того ОСОБА_1 мав можливість не доводити справу до судового розгляду задовольнивши претензії Банку в добровільному порядку.

Також суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди. При цьому суд враховує, що укладаючи договір поруки 03.06.2015 ОСОБА_1 мав розуміти, що у разі невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором, саме він буде відповідати перед Банком солідарно із позичальником.

До того ж ні Кредитний договір, ні Договір поруки, ні цивільне законодавство не передбачають права поручителя на відшкодування моральної шкоди у випадку виконання поручителем основного зобовязання замість позичальника.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір в сумі 704,8 гривень сплачений ОСОБА_1 при зверненні до суду у розглядуваній справі підлягаю стягненню із відповідача в сумі 111, 85 гривень пропорційно (15,87%) до розміру задоволених позовних вимог (9885,59 грн.) від первісно заявлених (62273,59 грн.)

На підставі викладеного та керуючись ст. 543, 546, 548, 553, 554, 556 ЦК України, ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2, Черкаська область, Чигиринський район, с. Медведівка, вул. Тясминська, 155) грошові кошти в сумі 9885 (девять тисяч вісімсот вісімдесят пять) гривень 59 копійок сплачені ОСОБА_1 на виконання зобовязань ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_6 за Кредитним договором №42-034 від 03.06.2015 року із Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», а також судові витрати у виді судового збору в сумі 111 (сто одинадцять) гривень 85 копійок, а усього 9997 (девять тисяч девятсот девяносто сім) гривень 44 копійки.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкас протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_7