Справа № 428/8907/18
Провадження №6/428/119/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі

головуючого судді Юзефовича І.О.

за участю секретаря Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька матеріали подання старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавської М.Є. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив:

До Сєвєродонецького міського суду Луганської області звернувся старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавська М.Є. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, мотивуючи подання тим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення про стягнення на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики від 27.07.2015р. у розмірі 15088грн., суми індексу інфляції у зв'язку з порушенням терміну повернення боргу у розмірі 3188,45грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 740,35грн. та стягнення витрат по сплаті судового збору у розмірі 640грн..

Заявник старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавська М.Є. у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд подання за її відсутності.

Розглянувши вказане подання, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії виконавчого листа, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 13.06.2017р. по цивільній справі №428/4019/17, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики від 27.07.2015р. у розмірі 15088грн., суми індексу інфляції у зв'язку з порушенням терміну повернення боргу у розмірі 3188,45грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 740,35грн. та стягнення витрат по сплаті судового збору у розмірі 640грн.. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2017р., старшим державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №428/4019/17, виданого 13.06.2017р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області. Відповідно до копії повідомлення Територіального сервісного центру №4442 Регіональний сервісний центр в Луганській області, згідно Єдиного державного реєстру МВС станом на 17.01.2018р. транспортні засоби не зареєстровані. Відповідно до копії повідомлення Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22.02.2018р. №845/111/20-2018, згідно облікових даних ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., перебуває з 14.12.2017 в Хролівському виправному центрі (№140) Харківської області. Відповідно до копії повідомлення Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 14.03.2018р. №01/184, згідно обліку КП «Сєвєродонецьке БТІ» станом на 29.12.2012р., на підставі відомостей, що зберігаються на паперових носіях, право власності за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної спільної сумісної власності зареєстровано за ОСОБА_5, ОСОБА_2. Відповідно до копії повідомлення Хролівського виправного центру управління Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ (№140) від 12.06.2018р. №14/9/1-201, постанова ВП №54175087 від 07.03.2018р. про стягнення з засудженого ОСОБА_2, 1990р.н., у зв'язку зі звільненням його з установи. За період з березня 2018р. по червень 2018р. з заробітної плати засудженого ОСОБА_2 утримано та перераховано на користь стягувача ОСОБА_3 225,94грн. та 218,04грн. на погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Вибув за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до копії акту державного виконавця від 05.07.2018р., на момент виходу державного виконавця за адресою боржника вдома не було. Вхідні двері ніхто не відчинив. Перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим. Зі слів сусідки з 62 квартири, боржник постійно мешкає за вказаною адресою. Відповідно до копій повідомлень Державної фіскальної служби України № від 07.06.2018р., Пенсійного фонду України № від 07.06.2018р., № від 07.06.2018р., Державної фіскальної служби України № від 07.06.2018р., інформація щодо ОСОБА_2 відсутня.

Згідно зі ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. В Законі значення поняття "ухилення" не розкрито.

Чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Суд зауважує, що в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження факту ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх боргових зобов'язань. Доказів наявності у боржника реальної можливості виконати свій обов'язок одним платежем у повному обсязі (наприклад, наявності майна, на яке не накладено заборону на відчуження, грошових коштів на рахунках чи грошових коштів готівкою) до суду надано не було. Доказів наявності у боржника коштів на рахунках станом на час розгляду цього подання у матеріалах, доданих до нього, немає. При цьому суд зазначає, що в період з 14.12.2017р. по червень 2018р. ОСОБА_2 перебував у Хролівському виправному центрі, де з нього було утримано та перераховано на користь стягувача певні грошові суми. Після вибуття ОСОБА_2 з виправного центру державний виконавець здійснив вихід за його місцем мешкання лише один раз - 05.07.2018р. (до того ж суд зауважує, що акт державного виконавця не містить вказівки за якою саме адресою був здійснений вихід державного виконавця). Доказів щодо проведення будь-яких інших дій державним виконавцем протягом іншого часу суду не були надані.

Таким чином, державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом.

Керуючись ст.ст. 260, 353-355, 441 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавської М.Є. про тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя

.