АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 212/5018/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 серпня 2018 року, яке постановлено суддею Зіміним М.В. у місті ОСОБА_3 та повний текст рішення складено 01 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя, посилаючись на те, що він працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого отримав професійне захворювання.

Висновком ЛТЕК від 18.07.1994 року позивачу первинно встановлено 35 % втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням та третю групу інвалідності.

Висновком МСЕК від 03.07.1995 року позивачу було встановлено 65% втрати професійної працездатності та друга група інвалідності.

Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, та йому завдана моральна шкода яка полягає в тому, що позивач відчуває фізичний біль та страждання, яких він зазнає впродовж багатьох років, в звязку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя, розмір моральної шкоди позивач оцінює в 160 000 грн., які просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 «Суха Балка» на користь позивача 33507 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з ОСОБА_4 «Євраз ОСОБА_5» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі, визначеному в позовній заяві, а саме по 160000 грн., посилаючись на неповне та неточне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, вважає, що розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає фактичним моральним стражданням, які позивач переніс та переносить у звязку із професійним захворюванням, не враховано, що при подальшому переогляді стан його здоровя може погіршитись.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі представника позивача та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_5 встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 01.01.1988 року по 08.09.1995 року, перебував у трудових відносинах із відповідачем та працював на шахті «ім.Фрунзе» Рудоуправління ім. ХХ Партзїзду, правонаступником якого є ОСОБА_4 «Суха Балка». (а.с. 9-12)

Згідно акту розслідування професійного захворювання (отруєння) від 05 липня 1994 року, складеного на підприємстві шахта ім.Фрунзе, концерну «Укррудпром» «р.ОСОБА_5», проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання (отруєння)- вібраційна хвороба першої стадії, туговухість встановлених Криворізьким НДІ ГТ та ПЗ.

Причиною професійного захворювання зазначено: багаторічна робота з віброінструментом при відсутності засобів, які доводять рівень вібрації по ПДР згідно ГОСТ 12-1-012-78. Відсутність засобів індивідуального захисту від впливу вібрації в умовах шахти.(а.с.13-14)

Відповідно до виписки з акту огляду у ЛТЕК від 18.07.1994 року ОСОБА_6 при первинному огляді встановлена ступень втрати професійної працездатності 35 % та третя група інвалідності, з переоглядом 01.07.1995 року. (а.с.15).

При наступних переоглядах 03.07.1995 року, 30.07.1996 року позивачу було встановлено 65% втрати професійної працездатності та друга група інвалідності. (а.с.15)

В подальшому, при наступних переоглядах 31.07.1997 року, 05.08.1998 року, 13.08.1999 року, 27.09.2000 року, 26.07.2001 року позивачу було встановлено 60% втрати професійної працездатності з третьою групою інвалідності, що підтверджується відповідними виписками з актів оглядів МСЕК. (а.с.16-17).

Суд, задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків, і наявності у зв'язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування хронічного професійного захворювання від 05 липня 1994 року, встановлена причина професійного захворювання позивача багаторічна робота з віброінструментом при відсутності засобів, які доводять рівень вібрації по ПДР згідно ГОСТ 12-1-012-78. Відсутність засобів індивідуального захисту від впливу вібрації в умовах шахти.

При цьому, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача ОСОБА_4 «Суха Балка» обовязку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

У п. 4.1 Рішення Конституційного ОСОБА_5 України від 27.01.2004 р. зазначено, що ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача ОСОБА_4 «Суха Балка» необґрунтований та заниженим. Так, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд не врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, не враховано характер отриманного професійного захворювання, стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів, відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоровя потерпілого, який не поліпшується, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Так, внаслідок отриманого професійного захворювання позивач відчуває фізичний біль та стражданнях яких він зазнає впродовж багатьох років, в звязку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя, крім того, характер захворювання не дає надії на видужання позивача у майбутньому.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер, інтенсивність і довготривалість і моральних страждань позивача, тривалість праці позивача на підприємстві відповідача ОСОБА_4 «Суха Балка», вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_4 «Суха Балка» і збільшити його з 33507 гривень до 60 000 гривень.

У звязку з чим доводи апеляційної скарги представника позивача в цій частині заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1, задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 серпня 2018 рокузмінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1, збільшивши цей розмір з 33507 грн. до 60 000 (шістдесят тисяч) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2018 року.

Головуючий:

Судді: