Справа № 214/6290/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 вересня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю представників відповідачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Криворізька теплоцентраль» про покладення зобов'язання виконати певні дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Криворізька теплоцентраль», в якому просить: зобов'язати відповідача Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» протягом 5 (п'яти) днів з дня набрання рішенням суду законної сили, скасувати нараховану суму боргу у розмірі 7513,00 гривень, яка рахується перед Публічним акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Вона, ОСОБА_3, є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Послуги з централізованого опалення зазначеного житлового будинку надаються відповідачем по справі. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 631 ЦК договір набирає чинності з моменту його укладення. Послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (постанова КМУ від 21 липня 2005 р. №630). Постановою КМУ також визначені істотні умови договору, зокрема система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма плати послуг, яка визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Відповідно до ст. 627 ЦК відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір з відповідачем з моменту набуття квартири у власність не укладався. Не дивлячись на відсутність договору, нею на виконання вимог п. 30 Постанови КМУ від 21 липня 2005 р. за №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» послуги оплачуються в установлені строки та у повному обсязі. У неї, позивачки, відсутня будь-яка заборгованість перед відповідачем за надані послуги, а всі поточні платежі сплачуються вчасно. За наявними даними з НОВАКОМ у неї, позивачки, за адресою споживання наявна заборгованість перед відповідачем у розмірі 7513,00 гривень. Відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу квартири від 11 вересня 2010 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, за яким вона, позивачка, набула квартиру у власність, встановлено, що на момент укладання договору квартира боргами по комунальним платежам не обтяжена. Таким чином, покупкою квартири вона, позивачка, не обтяжена сплачувати будь-які борги, так як останні на момент покупки не існували. Коли звернулася до відповідача, їй пояснили, що заборгованість існувала за попередніми власниками квартири, а відтак скасовувати нараховану суму боргу не будуть. За який період виникла заборгованість, їй невідомо. Через зазначену заборгованість, не має можливості оформити субсидію. Враховуючи, що є власником квартири вже на протязі 7 років, а відповідач навіть не намагався, ні в межах строку позовної давності, ні поза його межами, реалізувати своє право на звернення до суду з позовом до колишніх власників нерухомого майна для захисту свого начебто порушеного права шляхом стягнення коштів, вважає, що нарахована заборгованість повинна бути скасована. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, представник позивачки подав до суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги повністю, просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, при цьому підтримала зміст відзиву на позовну заяву, згідно якого наведено наступне. Вважає, що вимога позивачки щодо скасування нарахованої суми боргу у розмірі 7 513,00 грн., що утворилась за період з 1999 року по 2008 року, коли власником даної квартири не була ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 655 ЦК України безпосередніми сторонами договору є покупець та продавець. Однією з передумов укладення договору є врахування прав та інтересів третіх осіб. Згідно до ст.229 ЦК України на продавця покладається обов'язок попередити покупця про права третіх осіб на річ, що продається, про що зазначають у договорі купівлі - продажу. Відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу квартири від 11 вересня 2010 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстровано у реєстрі за №3480, за яким позивачка набула права власності, встановлено, що на момент укладання договору квартира боргами по комунальним платежам не обтяжена. Договір підписувався добровільно, продавцем Державному підприємству «Криворізька теплоцентраль» (на теперішній час ПАТ «Криворізька теплоцентраль») не було повідомлено про здійснення продажу квартири з особовим рахунком НОМЕР_1, чим було порушено права підприємства, оскільки на момент продажу квартири існувала заборгованість за послуги тепловодопостачання. Вважає, щ колишній власник повинен був самостійно припинити свої зобов'язання шляхом належної оплати або зменшити ціну договору на розмір переведеного на нового власника боргу. Проте процедура переведення боргу повинна включати не тільки безперечну згоду покупця, вона охоплює згоду кредитора, як передбачено ст. 201 ЦК України. На теперішній час за даними ПАТ «Криворізька теплоцентраль» на особовому рахунку НОМЕР_1, що відкритий за адресою : АДРЕСА_1 рахується заборгованість у розмірі 7 513,00, що утворилась в період до квітня 2008 року. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року бухгалтерський облік на підприємстві ведеться з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання бухгалтерського обліку на підприємстві належить до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно визначає облікову підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Виходячи з положень ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року №237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «Криворізька теплоцентраль» є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Зобов'язання відповідача списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір (а.с.4), витяги (а.с. 5,6), інформація (а.с.7,8,9), витяг з особистого рахунку (а.с.53-55).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: договір (а.с.4), витяги (а.с. 5,6), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування квартири АДРЕСА_4 у власності позивачки.

Суд вважає належними доказами: інформацію (а.с.7,8,9), витяг з особистого рахунку (а.с.53-55), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність заборгованості за послуги тепловодопостачання, її розмір та період нарахування.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Квартира АДРЕСА_4 є власністю позивачки з 2 жовтня 2010 року, що встановлено договором (а.с.4), витягами (а.с.5,6).

За періодз 1999 року по 2008 року, за надані відповідачем послуги з тепловодопостачання, мається заборгованість колишніх власників квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, у сумі 7513 грн. 00 коп., що встановлено договором (а.с.4), витягами (а.с.5, 53-55).

Відносини між сторонами регулюються нормами ЖК України, ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 156 ч.3 ЖК України, члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Відповідно до ст. 156 ч.4 ЖК України, д о членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 64 ч.2 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до вимог ст. 20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Таким чином колишні власники квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 несуть обов'язок оплатити послуги вартістю 7513 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні встановлено, що за заборгованість за послуги тепловодопостачання, у сумі 7513 грн. 00 коп., мають нести відповідальність колишні власники квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а тому наявність зазначеної заборгованості не стосується прав та інтересів ОСОБА_3, у зв'язку з чим не може нею оспорюватися.

Таким чином, ОСОБА_3 звернулася до суду безпідставно, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Криворізька теплоцентраль» про покладення зобов'язання скасувати нараховану суму боргу у розмірі 7513,00 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 21 вересня 2018 року.

Суддя В.М. Прасолов