РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/3429/18

провадження у справі № 2-о/0285/173/18

25 вересня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої - судді Заполовської Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

за участі заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новограді-Волинському

за правилами окремого провадження цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_5, про застосування обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2018 заявник звернулась з заявою про застосування обмежувального припису стосовно ОСОБА_5 у вигляді обмеження спілкування, заборони наближатися, розшукувати та контактувати з нею та її неповнолітніми дітьми.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала до листопада 2017 року у шлюбі з ОСОБА_5, мають спільну доньку ОСОБА_3, 2015 року народження. Однією з підстав розірвання шлюбу стало вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства, що проявлялось у постійних конфліктах та суперечках. 06.09.2018 року ОСОБА_5, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, намагався забрати з дитячого садка свою малолітню доньку ОСОБА_3. Вихователь чинила опір, проте він силоміць намагався посадити дитину до автомобіля таксі. Кривдник був неодноразово засуджений, провів 10 років за гратами. Також у 2016 році завдав заявнику тілесні ушкодження, проте у суді вона відмовилася від обвинувачення. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні заявник та її представник подану заяву підтримали з підстав, викладених в заяві. Просили задовольнити у повному обсязі.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв, клопотань не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2014 року, який розірваний рішенням суду від 02.11.2017 року. У шлюбі мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-10).

Також заявник має ще одну дитину: ОСОБА_4, та проживає разом з дітьми без реєстрації по АДРЕСА_2.

07.09.2018 року заявник звернулася до відділу поліції з приводу неправомірних дій ОСОБА_5 щодо їх малолітньої доньки, дала з цього приводу пояснення (а.с. 6-7).

Також суд враховує обставини, що характеризують особу ОСОБА_5, який у 2003 році був засуджений за ч.2 ст.115, ч.1 ст. 186 КК України до 11 років позбавлення волі; у 2014 році за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Позивачем також долучена копія ухвали суду від 02.10.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 відмовилася від обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 125 КК України та кримінальне провадження було закрито (а.с. 10).

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, зокрема копії рішень суду, пояснень заявника, суд вважає, що заявник та її малолітні діти, як жертви такого насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства щодо заявника та її малолітніх дітей, тому суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_5

Обираючи види обмежувальних заходів, суд враховує, що такого виду заходу як обмеження спілкування з матір'ю законом не передбачено, при цьому задовольняє обмеження спілкування з дітьми заявника.

Суд вважає за можливе заборонити ОСОБА_5 наближатись на відстань менше 100 м до місця проживання заявника та дітей, до дитячого садка та місця роботи заявника.

Також суд задовольняє вимоги про застосування обмежувального припису у вигляді заборони особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх.

Щодо заборони вести листування, телефоні переговори або контактувати з ними через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви в цій частині, оскільки такі можливі ОСОБА_5 дії не можуть становити реальної загроз заявнику та дітям.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Також суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на 3 місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 про застосування обмежувального приписузадовольнити частково.

Видати обмежувальний припис терміном 3 (три) місяці, яким ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:

- обмежити спілкування з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4;

- заборонити наближалися на відстань до 100 метрів до місця проживання (АДРЕСА_2); до дитячого садка (АДРЕСА_4); до місця роботи (АДРЕСА_3)

постраждалих осіб - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх;

В задоволенні іншої частини заяви про застосування обмежувального припису - відмовити.

Копію рішення направити до Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області для взяття ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5, на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та(або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційний розгляд справа.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня проголошення судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Дата проголошення повного тексту рішення 25.09.2018 року

Головуюча Т.Г. Заполовська