Справа № 381/2022/18 Головуючий у І інстанції Осаулова Н. А.
Провадження № 22-ц/780/3829/18 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 58 26.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі

головуючого Голуб С.А.,

суддів: Іванової І.В., Приходька К.П.,

за участю секретаря Топольського В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області в м. Києві апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Чижик Андрій Павлович,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що за рішенням суду з нього було стягнено на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 700176,50 грн. Фастівським міськрайонним судом 27 жовтня 2016 року було видано виконавчий лист № 381/2424/16-ц, з якого вбачається, що строк пред'явлення його до виконання до 30 вересня 2017 року. Однак, 06 червня 2018 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Чижиком А.П. відкрито виконавче провадження № 56538406 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Заявник вважає, що приватним виконавцем виконавче провадження відкрито з пропущенням строків, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного в скарзі ОСОБА_2 просив суд першої інстанції скасувати постанову приватного виконавця від 06 червня 2018 року про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року скаргу було задоволено та скасовано постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Чижика Андрія Павловича про відкриття виконавчого провадження № 56538406 від 06 червня 2018 року.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірність дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, оскільки 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження», відповідно до положень якого виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Окрім того у Прикінцевих та Перехідних положеннях Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIIІ, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом пред'являються у строки, встановлені цим Законом.

Отже, строк пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання становить три роки та може бути пред'явлений строк до 30 вересня 2019 року, оскільки рішення суду на підставі якого видано виконавчий документ набрало законної сили 30 вересня 2016 року, таким чином приватним виконавцем дотримано вимог чинного законодавства при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги на дії приватного виконавця.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 жовтня 2016 року Фастівським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 381/2424/16-ц (2/381/969/16) про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість, яка в гривневому еквіваленті становить 689829,06 грн. та судового збору у розмірі 10347,44 грн., а всього 700176,50 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа, за заявою представника стягувача ПАТ «Укрсоцбанк», 06 червня 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Чижиком А.П. було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 56538406 з примусового виконання виконавчого листа № 381/2424/16-ц виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області 27 жовтня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 700176,50 грн.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи виконавчого листа № 381/2424/16-ц, рішення на підставі якого було видано даний виконавчий лист набрало законної сили 30 вересня 2016 року, а строк пред'явлення його до виконання вказаний до 30 вересня 2017 року.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що виконавчий документ було пред'явлено поза межами строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції на день видачі виконавчого документа), а тому приватним виконавцем було неправомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи таке.

Відповідно до ст.. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який діяв до 05 жовтня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Починаючи з 05 жовтня 2016 року набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Так, згідно зі ст.. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту копії виконавчого листа на підставі якого було відкрито виконавче провадження, виконавчий лист було видано Фастівським міськрайонним судом Київської області 27 жовтня 2016 року, тобто вже після набрання законної сили Законом України «При виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до положень вказаного Закону строк пред'явлення виконавчих документів до примусового виконання становить три роки, однак судом першої інстанції не було враховано вказані обставини, що призвело до передчасного висновку про неправомірність дій приватного виконавця при винесенні постанови про відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 381/2424/16-ц (2/381/969/16) про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість, яка в гривневому еквіваленті становить 689829,06 грн. та судового збору у розмірі 10347,44 грн., а всього 700176,50 грн., який було видано Фастівським міськрайонним судом Київської області 27 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст.. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладені обставини справи, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що скарга на дії приватного виконавця є обґрунтованою, а тому вважає що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст.. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права підтверджуються матеріалами справи, а тому колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги на дії приватного виконавця.

Керуючись ст.ст. 369, 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Чижик Андрій Павлович відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскарження в касаційному порядку протягом 30 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді: