Справа № 442/5668/18
Провадження № 2/442/1950/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2018 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді - Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3, 43005), про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та договору дарування квартири,-

в с т а н о в и в:

27.08.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, предметом якого є визнання недійсними:

- Свідоцтва про право на спадщину за законом видане Кушніром Олегом Івановичем, державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори 18 липня 2017 року за р. №1-723 на 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

- договору дарування квартири АДРЕСА_4, посвідчений 10 липня 2018 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів Віолетою Янівною за р. № 1972, що укладений між ОСОБА_2, як Дарувальником з однієї сторони, та ОСОБА_3, як Обдаровуваною з другої сторони.

В обгрунування заяви позивач посилається на те, що очевидним є те, що оскаржувані договори укладено умисно між відповідачами у справі, всупереч ряду норм закону, всупереч захисту її спадкових справ. Вважає, що на даний час існує реальна загроза повторного відчуження чи передання в оренду відповідачем-2, ОСОБА_3, у такий же чи інший спосіб спірної квартири, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливить ефективний захист та поновлення її порушених прав та інтересів, за захистом яких вона звернулася відповідно до поданої позовної заяви у даній цивільній справі.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення сторін.

Розгляд заяви здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Вивчивши подану заяву про забезпечення позову, дослідивши інші матеріали позову, суд дійшов до наступного.

За змістомст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши викладені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав, визначених ст. 149 ЦПК України для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

На підставі наведеного, суд прийшов до переконання, що мотиви забезпечення позову, зазначені у матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Внаслідок цього законні права позивача не будуть захищені, адже суд не лише повинен встановити належність права вимагати, а й сприяти забезпеченню цих встановлених прав, тому враховуючи вимоги співмірності та розумності, слід задоволити заяву про забезпечення позову, до набранням рішення законної сили.

Враховуючи вище наведене та керуючись ч. 3,4 ст. 153, ст. ст. 149-150 ЦПК України, суд-

постановив:

Заяву задоволити.

До набрання рішенням у даній справі законної сили накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4, загальною площею - 52, 1 кв.м, житловою площею - 28.8 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 106, яка належить ОСОБА_3.

Боржник: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання: 43005, АДРЕСА_3).

Стягувач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП - НОМЕР_2 ( місце проживання: 82100, АДРЕСА_1).

Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та підлягає негайному виконанню Дрогобицьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки з дня її винесення.

Суддя Хомик А.П.