Провадження № 2/761/1126/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: неповнолітня ОСОБА_3, в інтересах якої діє її батько ОСОБА_2, про усунення перешкод у користування квартирою, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, в якому просив суд: зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні позивачем квартирою, а саме зобов'язати припинити чинити перешкоди у підключенні електричної енергії та її користуванням.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (надалі - квартира), де на даний час окрім позивача також проживають його дружина - ОСОБА_4 та брат - ОСОБА_2.

При цьому, позивач вказує, що в 2016 року ОСОБА_2 переоформив на себе особовий рахунок по сплаті за споживання електричної енергії та 29.03.2016 року уклав з ПАТ «Київенерго» договір про користування електричною енергією за вказаною квартирою.

Разом з тим, після укладення відповідачем вищенаведеного договору, останній, не маючи на це законних підстав, відключив постачання електричної енергії у кімнаті, де проживають позивач з дружиною, а саме: перерізав дроти, через які йде постачання електричної енергії.

За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення свого права, як співвласника квартири, користуватися належним йому майном, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 12.01.2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Також, вказаною ухвалою суду до участі в справі було залучено ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

05.02.2018 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання порядку користування квартирою, що є спільною власністю, який ухвалою суду від 27.03.2018 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, а розгляд справи вирішено продовжити за правилами загального позовного провадження.

Як вбачається зі змісту зустрічних позовних вимог, ОСОБА_2 просить суд: визначити порядок користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, наступним чином: дві суміжні кімнати загальною площею 35,6 кв.м., що має єдиний входи/виходи до інших кімнат та коридору - виділити у користування ОСОБА_2; кімнату загальною площею 13,3 кв.м. і балкон 3,1 кв.м., що максимально відповідає його частці в праві власності на квартиру, виділити у користування ОСОБА_1; туалет, коридор, кухню, загальною площею 20,3 кв.м. - залишити у загальному користуванні; зобов'язати третю особу - КК «ЦКС» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

При цьому, зустрічні позовні вимоги обґрунтовано наявністю між сторонами конфлікту щодо оплати житлово-комунальних послуг під час користування квартирою.

06.04.2018 року до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_1, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Також, відповідач зазначає, що відключення позивача від мережі постачання електроенергії було зумовлено тим, що останній відмовлявся здійснювати оплату за спожиту електричну енергії.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Разом з тим, щодо задоволення зустрічного позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах третьої особи - неповнолітньої ОСОБА_7, щодо задоволення первісного позову заперечував, а зустрічний позов просив задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» Бєлкін К.О. просив відмовити в задоволенні зустрічного позову в частині вимог, пред'явлених до КЦ «Центр комунального сервісу».

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1

Згідно з наявної в матеріалах справи копії листа ПАТ «Київенерго» від 13.12.2016 року за вищенаведеною адресою в ПАТ «Київенерго» відкритий особовий рахунок НОМЕР_1 для сплати за спожиту електроенергію, а вся електрична енергія, яка споживається за адресою: АДРЕСА_3, обліковується лічильником типу СО-ЭА10Д №0337954.

При цьому, як вбачається з копії листа ПАТ «Київенерго» від 20.04.2016 року, ПАТ «Київенерго» не проводило відключення електроенергії за адресою АДРЕСА_2.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, в тому числі й з пояснень відповідача по справі, який має зареєстроване місце проживання у вказаній квартирі, останній 01.05.2016 року відключив кімнату, де проживає позивач, від електромережі.

В свою чергу, статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

При цьому, зміст права власності охоплює, в тому числі, й право на проживання у спірному житловому приміщенні, що підлягає захисту за обставин створення перешкод у здійсненні цього права іншими особами, у тому числі співвласниками.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства, а також враховуючи встановлені обставини справи, зокрема складу співвласників квартири, до якого, в свою чергу, відповідач не входить, а також факту відключення останнім кімнати позивача від електромережі, суд приходить до висновку, що порушене право позивача, як власника, у користуванні квартирою підлягає відновленню шляхом зобов'язання ОСОБА_2 припинити чинити перешкоди позивачу у підключенні електричної енергії та її користуванні.

Щодо вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, як вбачається зі змісту зустрічних позовних вимог, ОСОБА_2, посилаючись на наявність між сторонами конфлікту щодо оплати житлово-комунальних послуг під час користування квартирою, просить суд визначити порядок користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, а також зобов'язати третю особу - КК «ЦКС» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведених положень ст. 358 ЦК України, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Разом з тим, відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому, такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що, як встановлено в судовому засіданні, відповідач не є співвласником квартири АДРЕСА_1, а частина вимог пред'явлена до третьої особи, що не передбачено чинним законодавством, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог про встановлення порядку користування квартирою як необґрунтованих на вимогах закону.

Також, в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в сумі 1 344,80 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: неповнолітня ОСОБА_3, в інтересах якої діє її батько ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні квартирою - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 а саме припинити чинити перешкоди у підключенні електричної енергії та її користуванні.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1344 (одна тисяча триста сорок чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 21.09.2018 року.

Суддя: