АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 676/6989/17
Провадження № 22-ц/792/1097/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Дорощук О.М.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Вдовичинського А.В. від 10 травня 2018 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ТОВ «Авто Просто», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, посилалося на те, що 06.05.2011 року між товариством та ОСОБА_4 було укладено угоду № 366434 та підписано додатки №№ 1, 2, що є невідємними частинами угоди, з метою придбання останнім автомобіля «KIA RIO». Система придбання автомобіля «Авто Так», що передбачена цією угодою, полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої якості, зокрема, автомобіль, та які стають учасниками такої системи. Товариство надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи «Авто Так», які полягають у формуванні груп учасників, організацій і проведенні у групах асигнаційних актів, та інших послуг, передбачених угодою.

ОСОБА_4 скористався наданим йому правом згідно ст. 7 Додатку 2 до Угоди і звернувся з проханням надати йому автомобіль іншої моделі, KIA SOUL. За результатами асигнаційного акту від 28.10.2011 року ОСОБА_4 22.12.2011 року отримав автомобіль KIA SOUL, держзнак ВХ 8715 ВЕ та зареєстрував його на своє імя, при цьому на момент отримання автомобіля KIA RIO його ціна становила 104800 грн., ціна автомобіля KIA SOUL становила 103400 грн., відповідач сплатив різницю між ціною автомобілів 25600 грн. В подальшому ОСОБА_7 повинен був сплатити 100 % ціни автомобіля відповідно до поточної ціни автомобіля KIA RIO та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. 14.11.2011 року між товариством та ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено договір поруки, за яким вони зобовязались солідарно відповідати перед кредитором у разі невиконання зобовязань перед ОСОБА_4 за угодою № 366434. ОСОБА_4 протягом червня 2011-грудня 2014 року сплачував щомісячні внески, однак з січня 2015 року припинив їх сплачувати.

Всього на виконання умов угоди ОСОБА_4 було сплачено 71,9003 % зі 100 % в оплату Чистих внесків та 90 внесків із 120, борг складає 28,09997 % від ціни автомобіля, актуальної у грудні 2017 року та 30 внесків в оплату послуг позивача. Загальний розмір заборгованості складає 163769,18 грн. Тому позивач просив стягнути вказану заборгованість солідарно з відповідачів.

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Авто Просто» просить скасувати рішення суду як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове, яким позов задовольнити. На думку апелянта, хибним є висновок суду про те, що в додатку № 3 до Угоди №366454 сторони узгодили загальну суму грошових зобов'язань у розмірі 116781,36 грн. та в подальшому розмір заборгованості не змінювався.

Не враховано, що відповідно до умов угоди відповідач зобовязався оплатити стовідсоткову ціну автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. Розмір щомісячних внесків виражено у відсотках від поточної ціни автомобіля та складає 0,8333%. На виконання умов Угоди за період з червня 2011 року по грудень 2014 року відповідачем було сплачено всього 71,9003 % зі 100% в оплату чистих внесків та 90 внесків із 120-ти внесків в оплату послуг позивача. Таким чином, станом на грудень 2014 року відповідач не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання за угодою.

Те, що позивач не надав доказів направлення на адресу відповідача відповідних рахунків за період з січня 2015 року по грудень 2017 року, не є підставою для звільнення відповідача від грошових зобов'язань. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє від обовязку вчасно сплачувати внески на банківський рахунок ТзОВ «Авто Просто». Вказує, що відповідач мав доступ до необхідною інформації для своєчасної оплати щомісячних платежів.

Суд також дійшов хибного висновку про те, що позивачем без згоди поручителів було збільшено обсяг їх відповідальності.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційнускаргу з викладених у них мотивів.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі зясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, допустив порушення норм процесуального права, у звязку з чим рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так встановлено, що 06.05.2011 року між ТОВ "Авто Просто" та ОСОБА_4 було укладено угоду №366434 з додатками № № 1, 2, які є невід'ємними частинами Угоди.

Згідно із вимогами ст. 1 Угоди від 06.05.2011 р. предметом угоди є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля марки "KIA", модель "RIO", вартістю 104 800грн., із сплатою 120 внесків.

Відповідно до Додатку №1 до вказаної угоди, сторони погодили, що учасник системи сплачує: плату за послуги, пов'язані зі вступом до Системи - 3772,80 грн.; щомісячний цілий чистий внесок (частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля) - 0,8333 %; щомісячний внесок в оплату послуг, що включає також формування груп клієнтів системи та здійснення організаційних дій для придбання автомобіля - 0,5% + ПДВ; щомісячний страховий платіж - 0,065%; плату за отримання автомобіля (одноразовий платіж, що підлягає сплаті учасником, якому було надано право на отримання автомобіля) - 3% + ПДВ.

Згідно з вимогами п.п. 2.2, 2.1.,2.3 ст. 2 Додатку №2 до угоди, поточна ціна автомобіля зазначена у Додатку №1 до угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена ОСОБА_8 виробником на день укладення угоди. Поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку складових Повних внесків та інших платежів. ОСОБА_8 щомісяця надсилає рахунки на сплату.

Положеннями п. 2.6 ст. 2 Додатку № 2 до Угоди, чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль.

28.10.2011 року між сторонами будо укладено додаток № 3, за яким сторонами узгоджено, що загальна сума грошових зобовязань учасника станом на день підписання цього додатку за угодою № 366434 від 06.05.2011 року становить 188430,27 грн. На день підписання цього додатку учасник (ОСОБА_4В.) сплатив 71648,91 грн. Сума заборгованості учасника станом на день підписання цього додатку становить 116781,36 грн. Сума заборгованості за угодою має бути погашена згідно з Графіком внесків Учасника. Відповідно до положень ст.ст. 2, 3 Додатку № 2 до угоди сума заборгованості може бути змінена в разі зміни Поточної ціни автомобіля.

14.11.2011 року між позивачем та співвідповідачами по справі ОСОБА_9, ОСОБА_6 як поручителями було укладено договір поруки, посвідчений нотаріально, згідно за яким кожен із співпоручителів зобовязується перед кредитом в повному обсязі за виконання боржником зобовязань, що виникають з угоди між кредитором і боржником ОСОБА_4 № 366434 від 06.05.2011 року.

22.12.2011 року відповідачем було отримано автомобіль КІА Soul, кузов № KNAJT811АС7392929, 2011 року випуску, д.н.з. ВХ 8715 BE, який він зареєстрував на своє ім'я, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САК 391473. При цьому на момент отримання автомобіля КІА RIO його ціна становила 104800,00 грн., ціна автомобіля КІА Soul становила 130400,00 грн. ОСОБА_4 в порядку, визначеному ст. 7 Додатку №2 до Угоди, сплатив різницю між цінами Автомобілів у розмірі 25600 грн.

ОСОБА_4 протягом червня 2011 - грудня 2014 року сплачував кошти в рахунок погашення заборгованості по договору. Загальна сума сплачених ним по договору коштів складає згідно наданого позивачем розрахунку 206366 грн. Останній платіж відповідачем сплачено 26.12.2014 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що додатком № 3 до угоди загальна сума грошових зобовязань ОСОБА_4 на день підписання цього додатку за угодою № 366434 від 06.05.2011 року становить 188430,27 грн. і ця заборгованість цим фактично сплачена; водночас позивачем не доведено нарахування та направлення ОСОБА_4 щомісячних рахунків на сплату внесків за період з січня 2015 по грудень 2017 року. Розмір забезпеченого порукою зобовязання за договором визначено в сумі 188430,27 грн., тому вимоги про стягнення боргу з поручителів солідарно з боржником суперечать ч. 1 ст. 559 ЦК України, згідно якої порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

ОСОБА_8 з такими висновками не можна погодитися, зважаючи на таке.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За правилами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 ЦК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Система придбання автомобіля «Авто Так», що передбачена угодою № 366434 від 06.05.2011 року, полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості, зокрема, автомобіль, та які стають учасниками такої системи.

Відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи «Авто Так», які полягають у формуванні груп учасників, організацій і проведенні у групах асигнаційних актів, та інших послуг, передбачених угодою.

Відповідно до розділу 1 Правил функціонування системи придбання в групах «Авто Так» поточна ціна автомобіля встановлюється постачальником в останній робочий день кожного місяця та інших платежів, передбачених угодою.

Умовами укладеної між сторонами угоди передбачений обов'язок ОСОБА_4 про повну сплату ціни автомобіля та послуг відповідача шляхом оплати 120 внесків в порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї.

Суд першої інстанції не врахував, що сторона відповідачів не надала доказів того, що нею у повному обсязі виконані взяті ОСОБА_4 зобов'язання за угодою, укладеною з позивачем, відповідно до графіку внесків учасника, що є його процесуальним обов'язком (статті 12, 81 ЦПК України).

Посилання представника відповідача на повне виконання зобовязання, встановленого додатком № 3 до угоди, є безпідставним, оскільки цей додаток не визначає порядок сплати внесків, не вносить жодних змін до угоди та не фіксує загальний розмір зобовязань за угодою.

Так, в абзаці 2 пункту 3 додатку № 3 вказано, що сума заборгованості за Угодою має бути погашена в повному обсязі згідно з Графіком внесків Учасника. Відповідно до положень статей 2, 3 додатку № 2 до угоди сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля.

Отже, додаток № 3 до угоди лише відобразив стан виконання зобовязань між сторонами на момент його підписання та суму заборгованості згідно графіку внесків, що прямо зафіксовано пунктом 8.2.1.6 додатку № 2 до угоди.

Наявна заборгованість ОСОБА_4 за цією угодою підтверджується представленим позивачем розрахунком, а також даними постачальника щодо зміни поточної ціни автомобіля.

В свою чергу представник відповідача підтвердив правильність вказаного розрахунку в частині розміру внесених ОСОБА_4 платежів та дати їх внесення.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За змістом ч.ч. 1-2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Отже, саме на відповідача ОСОБА_4, який порушив зобовязання щодо належної сплати платежів за угодою, покладається обовязок довести відсутність своєї вини у неналежному виконанні.

Всупереч вимогам статей 12, 81 ЦПК України ОСОБА_4 не довів відсутність своєї вини у неналежному виконанні грошового зобовязання.

В свою чергу пунктом 2.3 додатку № 2 до угоди прямо передбачено, що неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє учасника від обовязку вчасно сплачувати внески на банківський рахунок ТОВ «Авто Просто».

Отже, ненадання позивачем доказів направлення на адресу відповідача відповідних рахунків за період з січня 2015 року по грудень 2017 року, не є підставою для звільнення відповідача від грошових зобов'язань.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо чинності поруки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за існуючими зобовязаннями ОСОБА_4, апеляційний суд приймає до уваги таке.

Згідно з ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки від 14.11.2011 року між позивачем та ОСОБА_9, ОСОБА_6 кожен із співпоручителів зобовязується перед кредитом в повному обсязі за виконання боржником зобовязань, що виникають з угоди між кредитором і боржником ОСОБА_4 № 366434 від 06.05.2011 року.

Пунктом 2.4 договору поруки передбачено, що розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі внесків та інших передбачених угодою платежів, що підлягають сплаті боржником. На момент підписання договору поруки розмір забезпечення порукою вимог складає 188430,27 грн. (згідно додатку № 3). Вказана заборгованість може бути змінена в порядку, передбаченому в ст. 2 та ст. 9 Додатку № 2 до Угоди.

Отже, вказана сума 188430,27 грн. (згідно додатку № 3 до угоди) визначала розмір забезпечених порукою вимог саме на момент підписання договору поруки, а остаточний розмір забезпечених порукою зобовязань підлягає визначенню в порядку, передбаченому в ст. 2 та ст. 9 додатку № 2 до угоди № 366434 від 06.05.2011 року.

Відтак висновок суду першої інстанції про зміну зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителів, не відповідає обставинам справи.

Оскільки забезпечене порукою зобовязання не припинилося, існуюча заборгованість ОСОБА_4 за угодою № 366434 від 06.05.2011 року підлягає стягненню в солідарному порядку з нього та поручителів.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені ним судові витрати - по 2047,11 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» 163769,18 грн. заборгованості за Угодою № 366434 від 06.05.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» по 2047,11 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова виготовлена 28 вересня 2018 року.

Судді Л.М. Грох

ОСОБА_3

ОСОБА_2

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_10 Провадження № 22-ц/792/1097/18

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 27