Справа № 690/243/18
Провадження 2/690/157/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року м.Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання втратившим право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м.Ватутіне Черкаської області та ОСОБА_3 уродженку м.Калдаш да Раїня, Португалія втратившими право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_2. В цій квартирі зареєстрована її дочка ОСОБА_2 та її онука ОСОБА_3 Відповідачі вже тривалий час в квартирі не проживають, зняти їх з реєстрації в належній їй квартирі немає можливості, оскільки вони проживають за кордоном та не мають змоги приїхати до м.Ватутіне. Реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі порушує її право, як власника зокрема вона не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги у зв'язку з чим вона несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Позивач не може вирішити вказане питання в добровільному порядку, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, ОСОБА_2 надіслала на адресу суду заяву, в якій просить суд розгляд справи провести без її участі та без участі ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в повному обсязі.

Представник третьої особи, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.6-12). Відповідно до довідки про склад сім'ї (а.с.13), у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається із акту депутата від 02.07.2018 року (а.с.16), відповідачі за вказаною адресою фактично не проживають.

Вказане у судовому засіданні підтвердили свідки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є сусідами позивача та в своїх показах зазначили, що відповідачі дійсно не проживають за вказаною адресою, житлом не користуються, а проживають за кордоном - в Португалії.

Реєстрація відповідачів у квартирі порушує право позивача, як власника, зокрема, вона не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги у зв'язку з чим несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь -які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із положеннями ст.16, 383, 386, 391 ЦК України, власник. квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі ... судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням...

Крім того, відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВС України №2 від 12.04.1985 р. суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Під час розгляду позову про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї. Так, власник житла має право вимагати визнання колишнього члена його сім'ї таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права користування цим приміщенням із зняттям останнього з реєстрації.

А тому враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м.Ватутіне Черкаської області та ОСОБА_3 уродженку м. Калдаш да Раїня, Португалія втратившими право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Від відшкодування судових витрат позивач відмовилася.

На підставі ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись ст. 4, 12, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання втратившим право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м.Ватутіне Черкаської області, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ватутінським МВ УМВС України у Черкаській області 13 вересня 2006 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 втратившою право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженку м. Калдаш да Раїня, Португалія втратившою право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Від відшкодування судових витрат позивач відмовилася.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.А. Здоровило