Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 2-82/12

провадження № 61-34878св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3,

заінтересовані особи: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня 2017 року у складі колегії суддів: Височанської Н. К., Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВПВР ДДВС МЮ України).

Вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 січня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») кредитну заборгованість у розмірі 14 млн. 657 тис. 398 грн 31 коп., на виконання якого 02 липня 2012 року судом було видано виконавчий лист.

01 серпня 2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України (далі - ВПВР ДВС України) відкрито виконавче провадження № 33672515.

Постановою державного виконавця ВПВР ДВС Українивід 26 грудня 2012 року накладено арешт на належні боржнику ОСОБА_4 транспортні засоби та нежитлові будівлі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року у вказаному виконавчому провадженні здійснено заміну сторони виконавчого провадження, а саме: замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на ОСОБА_3

13 січня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого документа без виконання.

14 лютого 2017 року державним виконавцемВПВР ДДВС МЮ України Онопрієнко І. В. винесено постанову про повернення виконавчого документу.

Однак при вирішенні питання про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем не було вирішено питання про зняття арешту з майна боржника, у звязку з чим він не має можливості реалізувати свої права іпотекодержателя.

Просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України щодо невжиття заходів стосовно зняття арешту з майна боржника ОСОБА_4

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 квітня 2017 року у складі судді Мінів О. І. у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Районний суд зробив висновок про те, що оскільки рішення про стягнення заборгованості не виконане, виконавче провадження не завершене та не закінчилися строки для пред'явлення виконавчого листа до виконання, відтак відсутні підстави для визнання дій державного виконавця щодо незняття арешту з майна боржника неправомірними.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня 2017 року у складі колегії суддів: Височанської Н. К., Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б., ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 квітня 2017 року скасовано. Скаргу ОСОБА_3 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України Онопрієнко І. В. щодо невжиття заходів стосовно зняття арешту з майна боржника ОСОБА_4, накладеного постановою старшого державного виконавця ВПВР ДВС України Бойка О. М. від 26 грудня 2012 року. Знято арешт, накладений на майно ОСОБА_4 постановою старшого державного виконавця ВПВР ДВС України Бойка О. М. від 26 грудня 2012 року, а саме на: нежитлові будівлі, що знаходяться на АДРЕСА_1, та транспортні засоби: марки «RENAULT SAFRANE», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, причіп марки «ТМЗ Турист», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5, марки «MERCEDES-BENZ 608», 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6, причіп марки «ГКБ 8527», 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, марки «MERCEDES-BENZ 308D», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, марки «MERCEDES-BENZ 308D», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що повертаючи стягувачу виконавчий документ, всупереч вимог чинного законодавства державний виконавець не вирішив питання про зняття арешту з майна боржника, тому така бездіяльність є неправомірною.

Представник ДДВС МЮ України звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Особа, яка подала касаційну скаргу, аргументує її тим, що виконавчий лист повернуто на вимогу стягувача, однак постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 25 грудня 2012 року виведена в окреме виконавче провадження. У разі винесення постанови про звільнення майна боржника з-під арешту відсутні гарантії того, що сума виконавчого збору в розмірі 1 млн 465 тис. 921 грн 83 коп. буде стягнута та зарахована до Державного бюджету України. Крім того, заявник вважає, що права боржника не порушені, оскільки він не є заставодержателем рухомого майна.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її з суду першої інстанції.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дану справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2018 року справу № 2-82/12 призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Установлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 січня 2012 року стягнуто солідарно заборгованість з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 14 млн. 657 тис. 398 грн 31 коп. основного боргу, 1 700 грн судових витрат та 120 грн витрат на ІТЗ розгляду справи.

На виконання цього рішення 02 липня 2012 року судом було видано виконавчий лист.

01 серпня 2012 року старшим державним виконавцем ВПВР ДВС України Бойко О. М. відкрито виконавче провадження № 33672515.

У межах цього виконавчого провадження постановою старшого державного ВПВР ДВС України БойкоО. М. від 26 грудня 2012 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4, а саме: на нежитлові будівлі, що знаходяться на АДРЕСА_1, та транспортні засоби: марки «RENAULT SAFRANE», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, причіп марки «ТМЗ Турист», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5, марки «MERCEDES-BENZ 608», 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6, причіп марки «ГКБ 8527», 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, марки «MERCEDES-BENZ 308D», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, марки «MERCEDES-BENZ 308D», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року у зазначеному виконавчому провадженні здійснено заміну сторони виконавчого провадження, а саме: замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на заявника ОСОБА_3

10 січня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до ВПВР ДДВС МЮ України з заявою про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання та зняття арешту з майна боржника ОСОБА_4

14 лютого 2017 року державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮ України Онопрієнко І. В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Підставою для звернення до суду з цією скаргою стало невжиття державним виконавцем заходів щодо зняття арешту з майна боржника.

Відмовляючи у задоволенні скарги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця стосовно невжиття заходів щодо зняття арешту з майна боржника, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки рішення суду про стягнення кредитної заборгованості не виконане, виконавче провадження, відкрите на його виконання, не завершене, строк для повторного звернення з виконавчим листом до виконання не закінчився, тому відсутні підстави для скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_4

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу районного суду та постановляючи нову про задоволення скарги, застосувавши положення статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), зробив висновок про те, що повертаючи виконавчий документ стягувачу, державний виконавець безпідставно не вирішив питання про зняття арешту з майна боржника.

Колегія погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо він подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частинами третьою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Апеляційний суд, врахувавши вказані норми закону та встановлені обставини справи, дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволеня скарги на бездіяльність державного виконавця та зняття арешту з майна боржника, накладеного постановою державного виконавця від 26 грудня 2012 року, оскільки при поверненні виконавчого документа стягувачу це питання не було вирішене.

Аргументи касаційної скарги про те, що внаслідок зняття арешту з майна ОСОБА_4 неможливо буде стягнути виконавчий збір з боржника в сумі 1 млн 465 тис. 921 грн 83 коп., на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення не впливають, висновків апеляційного суду не спростовують.

За таких обставин, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня 2017 року, оскільки судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

СуддіН. О. Антоненко В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило