АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/221/18Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/789/756/18 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Хома М. В.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та учасників справи: відповідача ОСОБА_1; представника публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 594/221/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2018 року, ухвалене суддею Губіш О.А.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі відділення №72/19 АБ «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк»), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №36 від 14.11.2007 року.

Обгрунтовує позов тим, що 14 листопада 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №36, відповідно до умов якого Банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у сумі 19 800,00 дол.США, строком з 14.11.2007р. по 13.11.2017р., а відповідач - повертати кошти по сумі кредиту, щомісячно до 10-ого числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі 1/120 від суми отриманого кредиту, що становило 165,00 доларів США. 12.08.2010р., сторони дійшли згоди викласти кредитний договір у новій редакції шляхом підписання додаткової угоди №2 до кредитного договору №36 від 14.11.2007р.

Проте позичальник припинив виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Борщівського районного суду від 05 серпня 2011 року задоволено позов Банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, у зв'язку з тривалим невиконанням даного рішення суду з вини відповідача виникла заборгованість по нарахованих відсотках за період з серпня 2011 року по лютий 2018 року на суму 13630, 81 доларів США, котрі позивач просив стягнути з відповідача у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №36 від 14.11.2007 року.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №36 від 14.11.2017 року, а саме 13630, 81 (тринадцять тисяч шістсот тридцять доларів США вісімдесят один цент) доларів США простроченої заборгованості по процентах.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду першої інстанції, просить його скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає вказане судове рішення незаконним, оскільки останнє ухвалене судом першої інстанції, незважаючи на сплив строку позовної давності, а також внаслідок порушення норм матеріального права, які регулюють спірні кредитні правовідносини. Наголошує, що судом першої інстанції односторонньо взято до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, в основі якого позивач покликається на той факт, що рішення Борщівського районного суду від 05 серпня 2011 року ОСОБА_1 не виконувалось протягом тривалого часу, з чим останній категорично не погоджується, оскільки щомісячно погашає заборгованість, розмір якої визначений рішенням суду. Крім цього, посилається на розрахунок заборгованості по кредиту з якого вбачається, що станом на день закінчення дії кредитного договору №36 від 14 листопада 2007 року 13 листопада 2017 року сума заборгованості становила лише 152,43 дол.США, а вже після вказаної дати відсутня, однак, Банк, незважаючи на це, продовжував безпідставно нараховувати проценти по даному договору. ОСОБА_1 не зрозуміло чому сума нарахованих процентів постійно, аж до теперішнього часу є майже сталою і становить щомісяця від 175 до 191 доларів США, чого фактично бути не може з огляду на те, що відповідачем постійно погашалась заборгованість по кредиту, а відтак сума простроченої заборгованості стабільно зменшувалась. Також, скаржник зазначає, що районним судом не взято до уваги той факт, що позивачем нараховувались йому проценти у розмірі 13,9% на заборговані проценти, що є необгрунтованим, оскільки відповідно до п.1.4.2 додаткової Угоди №2 від 12 серпня 2010 року, така процентна ставка встановлюється за користування кредитними коштами, що не повернуті в термін, передбачений договором, а не за неповернуті проценти по кредитному договору. Разом з тим, строк дії кредитного договору №36 від 14 листопада 2007 року закінчився 13 листопада 2017 року, однак позивач і далі нараховує відсотки, що є незаконним.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» апеляційну скаргу заперечив з мотивів неналежного виконання відповідачем як умов кредитного договору, так і рішення Борщівського районного суду від 05 серпня 2011 року.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечує.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши подані докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник, починаючи з грудня 2010 року, припинив виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, чим допустив заборгованість, а тому Банк вправі вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, як передбачено ст.1048, ч.2 ст.1050 ЦК України.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що, у відповідності до Статуту, затвердженого загальними зборами акціонерів АБ Укргазбанк 21 січня 2010 року, протокол №1, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк Укргазбанк є правонаступником відкритого акціонерного товариства Акціонерного банку Укргазбанк (далі ВАТ АБ Укргазбанк).

14 листопада 2007 року між ВАТ АБ Укргазбанк в особі начальника Борщівського відділення №1 ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 36.

На підставі кредитного договору відповідач отримав споживчий кредит в сумі 19800 доларів США (п.1.1.Договору) терміном по 13 листопада 2017 року або по день, визначений в п.3.3.11 Договору, зі сплатою 12,9 % відсотків річних за користування кредитними коштами, шляхом (п.3.1.1 Договору) відкриття позичальнику позичкового рахунку №8.840 та перерахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника №262061802.840, відкритий в Борщівському відділенні № 1 ТФ Ват АБ Укргазбанк, МФО 223249.

Відповідач ОСОБА_1, як позичальник, зобов'язувався (п.3.3.1 Договору) повертати кредит, сплачувати проценти за його використання та всі комісійні платежі у передбачені договором строки, а саме, згідно п.3.3.3 повернення суми кредиту здійснювати на рахунок №8.840, відкритий в Борщівському відділенні № 1 ТФ Ват АБ Укргазбанк, щомісячно з 1-ого по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/120 від суми отриманого кредиту, що становить 165,00 доларів США, а також згідно п.3.3.4 сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п.1.1 договору: 12,9 %, на рахунок №8.840, відкритий в Борщівському відділенні № 1 ТФ Ват АБ Укргазбанк.

У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом, відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.1.10 договору, збільшеної на 1%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення (п.5.3).

На забезпечення договірних зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ АБ Укргазбанк та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 14 листопада 2007р., згідно з умовами якого було передано позивачу в іпотеку нежитлове приміщення хлібопекарні, загальною площею 541,1 кв.м., яке знаходиться в Борщівському районі, с.Озеряни по вул.Центральна, буд.116.

12 серпня 2010 року сторони дійшли згоди викласти кредитний договір у новій редакції, підписавши 12 серпня 2010 року додаткову угоду №2 до кредитного договору №36 від 14.11.2007 року.

Відповідно до п.1.4.1 та п.1.4.2 додаткової угоди за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 12,9% річних, а за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 13, 9 % річних.

ОСОБА_1, починаючи з грудня 2010 року, припинив виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, чим допустив заборгованість з приводу стягнення якої Банк звернувся з позовом до відповідача.

20 квітня 2010 року ПАТ АБ Укргазбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №36 від 14 листопада 2007 року у сумі 17648,46 доларів США, що еквівалентна по курсу НБУ станом на 26 лютого 2010 року 140481,75 грн. та 10241,82 грн., та про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості.

18 березня 2011 року Банком було направлено відповідачу ОСОБА_1 повідомлення про порушення виконання кредитних зобов'язань з одночасною вимогою повернути надані кредитні кошти в повному обсязі та сплатити проценти за користування кредитом в термін до закінчення 15 днів з дня отримання претензії.

Рішенням Борщівського районного суду від 05 серпня 2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» в особі відділення №72/19 Акціонерного банку «Укргазбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 36 від 14 листопада 2007 року в розмірі 16687 доларів США 18 центів, які станом на 04 серпня 2011 року в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становлять 133016 грн. 85 коп., 10906,68 гривень пені за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів. Звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 36 від 14 листопада 2011 року в розмірі 16687 доларів США 98 центів та 10906,68 гривень пені за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів на предмет іпотеки: нерухоме майно - нежиле приміщення хлібопекарні загальною площею 541,1 кв.м, яке знаходиться у селі Озеряни по вулиці Центральна,116 Борщівського району Тернопільської області та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу 14 листопада 2007 року за реєстровим №3318, шляхом продажу з прилюдних торгів, та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ст.554 ЦК України).

Згідно з п.3.3.1 кредитного договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені в п.1.3 дійсного договору цілі та здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки.

Разом з тим, сторони узгодили в додатковій угоді №2 до кредитного договору, що у разі невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань по цьому договору, у тому числі, несвоєчасного виконання грошових зобов'язань (з простроченням їх виконання більше, ніж на один банківський день), що випливають з кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій.

Вимога про дострокове виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. (п.4.2.4).

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов'язання в обумовлений сторонами строк ПАТ АБ Укргазбанк використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рахунок переданого в іпотеку майна.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й Борщівський районний суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ АБ Укргазбанк своїм рішенням від 05 серпня 2011 року у повному обсязі.

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ОСОБА_4 Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, підкреслюючи необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики, висловила свою позицію про те, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Таким чином, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. У зв'язку з цим, кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Суд зазначених вимог закону та обставин справи не врахував, не звернув увагу на те, що Банк скористався правом дострокового повернення кредитних коштів та 20 квітня 2010 року подав до суду позов про стягнення з боржника всієї суми заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення такої заборгованості і, внаслідок чого, змінив строк виконання основного зобов'язання, та, за наявності судового рішення про стягнення всієї суми кредиту і процентів, дійшов неправильного висновку про задоволення позову.

Щодо вимоги про застосування позовної давності у відзиві ОСОБА_1 слід зазначити наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Тобто, позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів. Оскільки після спливу строку кредитування у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, то до вимоги позивача про стягнення таких процентів за період з 05 серпня 2011 року по 12 лютого 2018 року позовна давність не може бути застосована, оскільки такі вимоги є безпідставними.

Відповідно до п.4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення визначено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою та третьою статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягає застосуванню.

При вирішенні справи судом допущено неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвело до помилкового висновку про те, що Банк має право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Оскільки фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повно і всебічно встановлені судом першої інстанції на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні, апеляційний суд дійшов висновку про можливість ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк».

Керуючись статтями 367-368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №36 від 14.11.2007 року відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, 16-22, ідентифікаційний код у ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 8280 (вісім тисяч двісті вісімдесят) грн. 72 коп. судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 01 жовтня 2018 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

ОСОБА_5