233 № 233/2186/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/Мотивоване/

13 вересня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря Клугер Т.А., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу № 233/2186/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, - «про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій ним до суду позовній заяві до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк», треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якому просить:

визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 №НМЕ 32 409 від 22.06.2017 р. щодо звернення стягнення заборгованості в сумі 30222,94 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», пославшись на таке:

27 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, яким пропонується стягнути з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 30222,94 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 1947,09 грн., заборгованості за відсотками 23073,76 грн., заборгованості з комісії та пені 3286,71 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) 500 грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 1415,38 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису 1800,00 грн.

Вважає, що даний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням діючого законодавства та є таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на наявність спору між боржником та стягувачем стосовно заборгованості за відсотками за користування кредитом, а також на порушення нотаріусом при здійсненні вказаного напису вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, якою затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Так, згідно зі ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з п.3.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п.5 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Також стягувач не мав нараховувати суму пені та штрафу, оскільки відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності 15.10.2014 р., забороняється нараховувати пеню та штрафи громадянам, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Ухвалою суду від 01.06.2018 р. відкрито спрощене провадження у справі за дійсним позовом з повідомленням сторін.

Позивач та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином, явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши відзив на позовну заяву (а.с.37-38), в якому позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав у повному обсязі, пославшись на те, що виконавчий напис від 22.06.2017 р. вчинений нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з дотриманням ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1,3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», на підставі наданих Банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 07.12.2012 р., оскільки виконавчий напис вчинено на підставі оригіналу кредитного договору та виписки про рух коштів, що є первинним документом. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи Банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Виконавчий напис вчинений з дотриманням чинного законодавства на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

ПАТ КБ «Приватбанк» надано обґрунтований розрахунок заборгованості, в якому відображено всі проплати, які надходили на погашення заборгованості, та міститься вся наявна заборгованість за кредитним договором.

Позивачем не доведено факт належного виконання своїх зобовязань за кредитним договором та не додано відповідний розрахунок сум заборгованості, яким частково або повністю спростований розрахунок банку.

Просив у задоволенні вимог відмовити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.43,54,56,71), пояснень щодо позову або відзиву суду не надав.

Третя особа - Костянтинівський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечила, письмових пояснень на позовну заяву не надала.

Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків.

Судом встановлено:

Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського нотаріального міського округу ОСОБА_2 від 27 червня 2017 року запропоновано на підставі цього виконавчого напису стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.12.2012 р. в розмірі 30222,94 грн. з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1947,09 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 23073,76 грн., заборгованості з комісії та пені у розмірі 3286,71 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1415,38 грн.

Витрати за вчинення виконавчого напису - у сумі 1800,00 грн.

Виконавчий напис зазначає, що строк, за який проводиться стягнення, становить 1605 днів, а саме з 07.12.2012 р. по 30.04.2017 р. Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 22 червня 2017 року (а.с.7).

Постановою державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 11 жовтня 2017 року на підставі виконавчого напису № 5773 від 22.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу 32022,94 грн. відкрито виконавче провадження № 54885224 (а.с.8).

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з такого:

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі - Порядок).

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

За п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п.3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як вбачається з оспорюваного виконавчого напису, строк, за який провадиться стягнення, - з 07.12.2012 р. по 30.04.2017 р.

Тобто, строк, з якого у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, слід рахувати саме з 07.12.2012 р. Цей висновок суд робить із загального правила визначення початку перебігу позовної давності, визначеного ст.261 ЦК України, - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Зазначене свідчить, що нотаріус, в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, здійснив виконавчий напис поза межами встановленого трирічного строку.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка була чинна на час вчинення оспорюваного виконавчого напису було передбачено, зокрема

п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

«Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Стороною відповідача, третьою особою не зазначено та не доведено дотримання при вчиненні оспорюваного виконавчого напису вимог зазначеної Постанови.

В порушення п.п. 5.1,5.2,5.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, оспорюваний виконавчий напис вчинений на окремому листі, а не на оригіналі документу, що посвідчує заборгованість, та оригінал документу, який встановлює наявність заборгованості не прикріплений до виконавчого напису.

Статтею 81 ЦПК України обовязок доказування покладено на сторони.

Відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису.

Також, суд вважає спірним нарахування відповідачем пені та штрафів, виходячи з такого:

Так, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).

Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Місцем проживання ОСОБА_1 за реєстрацією є м. Костянтинівка Донецької області.

Місто Костянтинівка Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З огляду на наведене, суд дістає висновку, що позов підлягає задоволенню.

При вирішенні питання розподілу судових витрат між сторонами, суд виходив з такого:

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1). Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п.1 ч.2).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч.1). До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3).

У звязку із задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу:

У відповідності до статті 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4).

Вирішуючи питання щодо покладення на відповідача обовязку по відшкодуванню позивачу витрат на правничу допомогу, суд виходив з того, що складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову та (або) значенню справи для сторони позивача, є співмірним розмір витрат на оплату послуг адвоката сумі в 1500 грн.

За таких обставин, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн., які позивачем документально підтверджені та доведені.

Керуючись ст.ст.141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: 85113, АДРЕСА_1,

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження якого за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

-приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, місце знаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Трьохсвятительська,11 оф.25,

-Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, місце знаходження якого за адресою: 85114, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Торецька, 285,

«про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню» задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 № НМЕ 32 409 від 22.06.2017 р.

про запропонування стягнення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» з ОСОБА_1, не сплаченої в строк, за кредитним договором №б/н від 07.12.2012 р. в сумі 32022,94 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., а також повязані з розглядом справи - на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя