Провадження №6/760/513/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Букіної О.М.,

за участю секретаря - Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ісмаілова С.І. про примусовий привід боржника ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року старший державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ісмаілов С.І. звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_3

Посилається на те, що на виконанні у Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 29316462 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1360 від 26 листопада 2011 року, виданого Фастівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 аліментів у розмірі ? частини доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.06.2011 і до повноліття дитини.

Заборгованість ОСОБА_3 по виплаті аліментів станом на 01 травня 2018 року складає 140893,00 грн.

У поданні зазначено, що державним виконавцем направлялись запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте наявність у боржника доходів або майна не встановлено.

Також, в ході проведення виконавчий дій здійснювався вихід державного виконавця за адресою боржника та встановлено, що боржника та його майна за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

На виконанні у Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 29316462 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1360 від 26 листопада 2011 року, виданого Фастівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 аліментів у розмірі ? частини доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.06.2011 і до повноліття дитини.

Державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_3, направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження, а також доказів її отримання останнім.

У матеріалах справи міститься виклик державного виконавця, яким повідомлялось боржнику про необхідність з'явитись до відділу 09 березня 2018 року об 11 годині 00 хвилин (а.с. 13).

На підтвердження отримання ОСОБА_3 зазначеного виклику державним виконавцем надане суду відстеження з офіційного сайту Укрпошта (а.с.15).

Разом з тим, з цього відстеження вбачається, що поштове відправлення отримано ОСОБА_303 квітня 2018 року, тобто після призначеної державним виконавцем дати для явки на прийом до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Інших викликів державний виконавець боржник не направляв.

На підтвердження необхідності приводу боржника, державним виконавцем також надано суду акт від 19 січня 2018 року про не розшукання боржника у квартирі та відсутність його майна (а.с. 15).

Суд вважає, що сам факт одного виходу державного виконавця за адресою реєстрації боржника за весь період здійснення виконавчих дій та відсутність боржника в цей час не свідчить про необхідність його примусового приводу.

У поданні зазначено, що державним виконавцем направлялись запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте наявність у боржника доходів або майна не встановлено.

Разом з тим, не є підставою для примусового приводу боржника відсутність інформації про наявність у нього майна, на яке можна звернути стягнення.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для належного повідомлення боржника про необхідність з'явитись до державного виконавця, а також, що боржник ухилявся від такої явки.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_3, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ісмаілова С.І. про примусовий привід боржника ОСОБА_3

В задоволенні подання старшого державного виконавця Солом'янського РВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Найденко В.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_7, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: