Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1455/18

Номер провадження: 2/511/609/18

21 вересня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

за участю секретаря судового засідання - Захарової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
06.07.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Свої вимоги мотивує тим, що 16.07.2015 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.07.2018 року і до повноліття дитини та стягнути з відповідача по справі судові витрати
Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, пояснила, що на даний час вона виховує двох дітей, для ОСОБА_3 , 2016 р., вона наймає няньку, яка коштує близько 4000 гривень, відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, хоча він є військовослужбовцем та його заробітна плата становить від 12000 до 16000 гривень, що підтверджується довідкою військової частини, на підставі вищевикладеного позивачка просить суд стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 06.07.2018 року і до повноліття дитини.
Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позивача, просив суд стягнути аліменти в розмірі 1500 грн., пояснив, що на даний час проходить військову службу в в/ч НОМЕР_1 м. Одеси, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 ,2006 року народження на яку сплачує аліменти у розмірі 800 грн.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню на підставі наступного.
На підставі свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 16.07.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 16.07.2015 року зареєстрували шлюб.(а.с.9)
Відповідно до довідки виконавчого комітету Роздільнянської міської ради від 06.07.2018 року №2233 встановлено, що ОСОБА_1 , 1986 р.н., дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , склад сімї: дочка ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_2 (а.с.7)
На підставі заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2016 року встановлено, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_4 2006 р.н. стягнуті аліменти в сумі 800 грн.
Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно приписів ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аналогічні положення щодо обставин, які суд враховує при визначенні аліментів передбачені пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Однак при ознайомленні з матеріалами справи не встановлено обставин щодо поганого матеріального становища дитини, або поганого стану його здоров`я. Позивач доказів протилежного суду не надала. Відповідач на даний час офіційно працевлаштований, його дохід становить в середньому 13000 гривень, що підтверджується довідкою №20 від 22.02.2018 року. (а.с.6)
При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до пояснень відповідача встановлено, що він просить суд стягувати з нього на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1500 грн., однак суд зазначає, що позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, однак відповідно до поточної редакції ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача.
При встановленні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що прожитковий мінімум для дитини 2 річного віку з 1 липня становить 1559,00 грн., а з 1 грудня буде становити вже 1626,00 грн., відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки, оскільки його заробітна плата становить в середньому 13000 гривень, він є здоровим чоловіком, сплачує аліменти на дитину 2006 р.н. у сумі 800 грн., що підтверджується рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2016 року, суд приходить к висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Однак при ознайомленні з матеріалами цивільної справи встановлено, що відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідчення УБД серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_2 від 30.04.2015 року.
У зв`язку з вищевикладеним та відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці (учасники бойових дій) звільнені від сплати судового збору, а отже судовий збір відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України необхідно компенсувати за рахунок держави.
На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 265, 430 ЦПК України, статтями 180, 181 СК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Котовськ Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Старостине Роздільнянського району Одеської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області або до Роздільнянського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя І. В. Бобровська