Провадження № 2-ві/461/17/18
УХВАЛА

28.09.2018 року.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Стрельбицького В.В. від розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Львівпоштамта Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» Лишака Михайла Володимировича про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова (головуючий суддя Стрельбицький В.В.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до начальника Львівпоштамта Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» Лишака Михайла Володимировича про захист прав споживача.

До суду 28 вересня 2018 року надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді по справі Стрельбицького В.В. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що суддею була постановлена ухвала про залишення без руху позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрпошта» у справі № 461/3450/18, яку він вважає незаконною. Крім того, зазначає, що у діях всіх працівників Галицького районного суду м. Львова він вбачає ознаки кримінальних правопорушень. Вважає, суддю Стрельбицького В.В. упередженим на користь державного підприємства Львівпоштамт. Просить змінити склад суду та передати справу для розгляду до іншого суду за межами Львівської області.

28 вересня 2018 року суддею Галицького районного суду м. Львова Стрельбицьким В.В. було постановлено протокольну ухвалу про зупинення провадження у цивільній справі до вирішення заяви про відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Вищезазначена стаття містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Крім того, частиною 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини зазначає, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

З огляду на викладене, суддя вважає, що заява про відвід судді Стрельбицького В.В. є немотивованою та необґрунтованою, оскільки обставини, зазначені заявником не є підставами для відводу, передбаченого ст. 36 ЦПК України. Крім того, заявником не надано доказів на підтвердження наявності обставин, що викликають сумніви в об'єктивності та неупередженості судді. Відтак, суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Стрельбицького В.В.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Стрельбицького В.В. від розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Львівпоштамта Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» Лишака Михайла Володимировича про захист прав споживача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Фролова