Справа № 408/6066/17-ц
Провадження № 22ц/782/501/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
27 вересня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: ОСОБА_1 (суддя доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши на предмет дотримання вимог ст.354 ЦПК України
апеляційну скаргу ОСОБА_4
на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 19 квітня 2018 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічних відпусток, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
в с т а н о в и в:
Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 19 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ» про стягнення заробітної плати відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_4 звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 08 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на підставі ст. 357 ЦПК України було залишено без руху. В ухвалі зазначалося наступне.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Згідно ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення суду першої інстанції постановлено 19 квітня 2018 року без участі сторін по справі (а.с. 92,93-95). Матеріали справи не містять вступну та резолютивну частини судового рішення. Отже, 19 квітня 2018 року складено повний текст рішення.

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що копію оскаржуваного рішення суду не отримував, повний текст даного рішення було оприлюднено на сайті ОСОБА_5 України 08 травня 2018 року.

Строк на подачу апеляційної скарги спливав 21 травня 2018 року, однак ОСОБА_4 апеляційна скарга була подана 23 травня 2018 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті (а.с. 102).

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 19 квітня 2018 року подана з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України.

Із заявою про поновлення строку до апеляційного суду позивач не звертався, у апеляційній скарзі ОСОБА_4 також не порушує питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження рішення суду.

У звязку з цим позивачу надався строк для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із наведенням поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали та був попереджений, якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, то буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки остання відома адреса місця проживання позивача знаходиться на тимчасово окупованій території України, в матеріалах справи відсутні відомості щодо офіційної електронної адреси позивача, тому про постановлення ухвали Апеляційного суду Луганської області від 08 червня 2018 року ОСОБА_4 повідомлявся шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, як передбачено ч. 2 ст. 1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції".

Відповідно до ч. 2 ст. 1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" з моменту розміщення інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Інформацію про ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 08 червня 2018 року було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 червня 2018 року (а.с. 111 об.).

Отже, з моменту розміщення інформації ОСОБА_4 отримав копію ухвали від 08 червня 2018 року.

Одночасно з розміщенням оголошення судом на адресу, зазначену позивачем в апеляційній скарзі для надіслання судового рішення (а.с. 100 об.), 06 липня 2018 року та повторно 09 серпня 2018 року надіслана копія ухвали Апеляційного суду Луганської області від 08 червня 2018 року, яка отримана особисто ОСОБА_4 03 вересня 2018 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 114-115).

Однак, ОСОБА_4 вимоги зазначеної ухвали не виконано. На адресу апеляційного суду відповідна заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції або інші документи та клопотання не надходили.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що копію оскаржуваного рішення суду він не отримував, повний текст даного рішення було оприлюднено на сайті ОСОБА_5 України 08 травня 2018 року є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у відповідності до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, однак лише за заявою або клопотанням позивача. Проте, позивач як зазначалося вище із заявою про поновлення строку до апеляційного суду не звертався, у апеляційній скарзі також не порушує питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

У пунктах 37,38 рішення Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 у справі "Мушта проти України" зазначено "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки позивачем пропущено строк апеляційного оскарження рішення Біловодського районного суду Луганської області від 19 квітня 2018 року, із заявою про поновлення строку до апеляційного суду він не звертався, у апеляційній скарзі також не порушує питання про поновлення йому строку, вимоги зазначені в ухвалі Апеляційного суду Луганської області від 08 червня 2018 року не виконано, тому суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 19 квітня 2018 року.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

У звязку з цим ОСОБА_4, остання відома адреса місця проживання якого знаходиться на тимчасово окупованій території України, а в матеріалах справи відсутні відомості щодо офіційної електронної адреси позивача, підлягає повідомленню про постановлення ухвали суду шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.4 ч.1, ч.3 ст.358 ЦПК України, ч.2 ст.1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції",-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 19 квітня 2018 року.

Копію ухвали надіслати усім учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Повідомити ОСОБА_4 про постановлення ухвали шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Розяснити ОСОБА_4, що з моменту розміщення такої інформації вважається, що він отримав дану ухвалу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді В.А. Коновалова

ОСОБА_2

ОСОБА_3