Справа № 226/1918/18

ЄУН № 226/1918/18
Провадження № 2/226/732/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Орлової О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради ОСОБА_2,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Мирнограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють в особистих інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа: орган опіки та піклування - виконком Мирноградської міської ради, про позбавлення права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють в особистих інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа: орган опіки та піклування - виконком Мирноградської міської ради, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що згідно свідоцтва про право власності на житло 1/15-341, виданого Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» 20 листопада 2003 року, зареєстрованого в БТІ міста Димитров 10 грудня 2003 року за реєстраційним номером 3855713, вона є власником квартири АДРЕСА_1. З 06.05.2008 року в квартирі зареєстровані її син ОСОБА_3, невістка ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які з 2014 року та по теперішній час за місцем реєстрації не проживають, що підтверджується актом від 26.06.2018. Житлово-комунальні послуги вона сплачує самостійно. Факт реєстрації відповідачів перешкоджає їй розпоряджатися належною їй квартирою, тому вона просить позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 2 будинку № 2 по вул.Мухамадєєва в м.Мирнограді Донецької області.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідачі - її син, невістка та онук виїхали з України восени 2014 року до Російської Федерації та на даний час проживають там, до м. Мирнограда з тих пір не поверталися, в належній їй квартирі не проживають.

Відповідачі до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом порядку.

Представник третьої особи органу опіки та піклування - виконкому Мирноградської міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог про позбавлення права користування житлом малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відсутні відомості про можливе отримання членами родини ОСОБА_5 російського громадянства або тимчасової реєстрації на території Росії, а також про наявність у них іншого нерухомого майна на праві приватної власності або на праві користування. Тому позбавлення права користування житлом малолітньої дитини буде порушувати її права, зокрема ст.18 Закону України «Про охорону дитинства».

Вислухавши учасників справи, проаналізувавши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло № 1/15-341, виданого Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» 20 листопада 2003 року, зареєстрованого в БТІ міста Димитров 10 грудня 2003 року, реєстраційний номер 3855713, номер запису 2 (а.с.11-13).

Згідно довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №6741 від 21.06.2018, в квартирі АДРЕСА_3 з 06.05.2008 зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно з актом №183 від 26.06.2018, складеним Координаційним комітетом органів самоорганізації населення міста Мирноград, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_4, але з 2014 року і по теперішній час фактично не проживають за вказаною адресою (а.с. 10).

Згідно висновку органу опіки та піклування - Виконкому Мирноградської міської ради від 20.08.2018 № 023, орган опіки та піклування заперечує проти визнання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 21-22).

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що вони є сусідами позивачки, проживають в одному ІНФОРМАЦІЯ_5. В квартирі № 2 їхнього будинку разом з позивачкою раніше проживали її син ОСОБА_8 з дружиною та дитиною, але у жовтні 2014 року вони виїхали до Росії та з того часу не проживають у вказаній квартирі.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_6 з жовтня 2014 року і по теперішній час, загалом вже майже 4 роки. Поважних причин не проживання відповідачів у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги щодо відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

А щодо малолітнього ОСОБА_5 суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення його права користування житлом, виходячи з наступного.

У відповідності до частини другої статті 2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, яка набрала чинності для України 27.09.1991, держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання.

За частиною першою статті 3 зазначеної Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За статтею 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що охорона дитинства система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав. За частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Позивачем не надано суду доказів наявності у батьків дитини ОСОБА_5 у власності або в постійному користуванні іншого житла. З огляду на викладене, а також з врахуванням висновку органу опіки та піклування, визнання малолітньої дитини такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою, призведе до порушення права малолітньої дитини на житло. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що реєстрація у квартирі її онука, малолітньої дитини, якимось чином перешкоджає їй користуватися даною квартирою. Отже, вимоги про позбавлення ОСОБА_5 права користування жилим приміщенням задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст.1, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 85320, м.Мирноград Донецької області, вул. Тополина, 15, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: 85320, м.Мирноград Донецької області, вул. Мухамадєєва, 2/2, ОСОБА_4, зареєстрована за адресою: 85320, м.Мирноград Донецької області, вул. Мухамадєєва, 2/2, які діють в особистих інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 85320, м.Мирноград Донецької області, вул. Мухамадєєва, 2/2, третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мирноградскької міської ради, місцезнаходження: 85323, м.Мирноград Донецької області, вул. Центральна, 9, код в , про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою № 2 будинку № 2 по вулиці Мухамадєєва в місті Мирнограді Донецької області.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 24.09.2018 року.

Суддя О.А. Рибкін