Справа № 468/1134/18-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря - Рижньової О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу №468/1134/18-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення того факту, що ОСОБА_1 проживала разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на день його смерті. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,35 га. в межах території Добренської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, іншим спадкоємцем за законом після померлої є відповідач. При цьому, на момент смерті ОСОБА_3 остання проживала разом із позивачем за місцем її реєстрації в АДРЕСА_1, але була зареєстрована за іншою адресою - в АДРЕСА_2 (за місцем реєстрації відповідача). Встановлення даного факту позивачу необхідно для вступу в права спадкоємця після смерті ОСОБА_3

Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності.

Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову у підготовчому провадженні.

З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши письмові докази (копію акту про встановлення факту проживання від 02.07.2018 року; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016 року; копію свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5; копію свідоцтва про народження ОСОБА_5; копію державного акту серії НОМЕР_3 від 21.01.2005 року; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 12.09.2018 року про відсутність спадкової справи після ОСОБА_3), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та можливість задоволення позову.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 7,35 га. в межах території Добренської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, іншим спадкоємцем за законом після померлої є відповідач. Спадкова справа після померлої не заводилась.

На підставі дослідження вказаних вище доказів у судовому засіданні встановлено, що позивач постійно проживав разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті останньої.

Відповідно до чч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналізуючи положення зазначених нормативних актів можна зробити висновок про те, що правовий зміст права користування жилим приміщенням та проживання в ньому не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи, що, в свою чергу, вказує на те, що реєстрація місця проживання особи в певному місці не свідчить про те, що зазначена особа проживає саме за вказаною адресою.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Зазначене є підставою для задоволення позову.

Оскільки позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу мало бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При цьому, відповідно до ставок, визначених п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивач мав сплатити судовий збір в сумі 704,80 грн.

В даному випадку позивач при зверненні до суду з позовом за квитанцією №46 від 16.07.2018 року сплатив фактично 50 відсотків судового збору, який мав би сплатити, в сумі 352,40 грн. за такого підстав для повернення позивачу з державного бюджету частини сплаченого судового збору немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 82; 200 ч.3; 206 ч.4; 264; 265; 319 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала разом з ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2);

Повне судове рішення складене 28.09.2018 року.

суддя: