АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №753/9612/15-ц
№ апеляційного провадження: 06.115/796/367/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про роз'яснення судового рішення

у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки при звільненні, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (надалі - ПАТ «Європейський газовий банк») та, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просив стягнути на його користь заборгованість з виплати заробітної плати, компенсацію відпускних при звільненні; вихідну допомогу при звільненні, середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 12 березня 2015 року по 22 жовтня 2015 року у сумі 125 673 грн. 63 коп. та моральну шкоду у сумі 20 000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що після звільнення відповідачем не було проведено з ним остаточного розрахунку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Єврогазбанк» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі, вихідну допомогу та середній заробіток за час затримки розрахунку - 140 673 грн. 63 коп. та моральну шкоду у сумі 5 000 грн., а всього 145 673 грн. 63 коп. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2018 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року в частині вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі змінено та встановлено викласти резолютивну частину у наступній редакції:

Стягнути з ПАТ «Європейський газовий банк» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі, в сумі 3395 грн. 75 коп.

Стягнути з ПАТ «Європейський газовий банк» на користь держави судовий збір, в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року в частині вимог про стягнення вихідної допомоги, компенсації відпускних, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди - скасувати та ухвалити по справі в цій частині нове рішення, яким ОСОБА_2 у задоволенні позову відмовити.

У серпні 2018 року представник ПАТ «Європейський газовий банк» звернувся у суд із заявою про роз'яснення постанови суду апеляційної інстанції в частині «Стягнути з ПАТ «Європейський газовий банк» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі, в сумі 3395 грн. 75 коп.».

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 VIII від 02.06.2016 року Апеляційний суд м.Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Згідно п. 9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року справа підлягає розгляду за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши представника ПАТ «Європейський газовий банк», який підтримав подану заяву та просив її задовольнити, ОСОБА_2, який поклався на розсуд суду, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК (в редакції 2004 року) роз'яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Ухвалене по справі рішення колегії суддів є чітким та зрозумілим.

Відповідно до справи, на підставі Постанови Правління Національного Банку України № 424 від 16 липня 2014 року ПАТ «Європейський газовий банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 121 від 18 листопада 2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Європейський газовий банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Згідно Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 150 від 18 грудня 2014 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ Європейський газовий банк» (а.с.12 т.1).

Матеріалами справи доведено, що станом на час звільнення з ОСОБА_2 не було проведено остаточного розрахунку, а станом на день ухвалення рішення - 09 листопада 2015 року, залишилася несплаченою заборгованість по заробітній платі, в сумі 3395 грн. 75 коп., яку з іншими платежами - вихідною допомогою - 8243 грн. 67 коп. та компенсацією відпускних, у сумі 2176 грн., було остаточно перераховано позивачу 21 грудня 2015 року (а.с.89, 115 т.2).

Згідно ст. 5 Конвенції Міжнародної організації праці № 173 від 23 червня 1992 року про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця, у випадку неплатоспроможності роботодавця вимоги працівників, які випливають із трудових відносин, захищаються за допомогою привілею так, що їх задовольняють за рахунок активів неплатоспроможного роботодавця до того, як непривілейованим кредиторам може бути виплачена їхня частка.

За змістом положень спеціального Закону, який регулює відносини, які виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків - «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на користь ОСОБА_2 з банку підлягала до стягнення лише заборгованість по заробітній платі, яка виникла після прийняття рішення про ліквідацію банку.

Всі інші платежі - позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженим Фондом (ст. 52 Закону).

Матеріалами справи доведено існування у банку перед ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі, яка станом на день ухвалення рішення становила 3395 грн. 75 коп. й саме вказана сума грошових коштів підлягала до стягнення районним судом з боржника.

За наведених підстав, рішення суду в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі змінено шляхом викладення його резолютивної частини у новій редакції.

Судом апеляційної інстанції у постановленому ним судовому рішенні викладено мотиви та обґрунтування, на підставі яких колегією суддів визнано незаконними висновки районного суду в частині задоволення вимог про стягнення вихідної допомоги, компенсації відпускних, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, а тому рішення районного суду в цій частині скасовано й ухвалено нове про відмову у позові.

З огляду на викладене, правових підстав до задоволення заяви про роз'яснення рішення суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає.

Постанова Апеляційного суду м. Києва є належно мотивованою, зрозумілою і в розумінні положень ст. 271 ЦПК України роз'ясненню не підлягає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви щодо роз'яснення ухваленої по справі постанови.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про роз'яснення постанови Апеляційного суду міста Києва від 18 червня 2018 року.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: