Ухвала

24 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 359/10886/15-ц

провадження № 61-15382св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї Бориспільської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Науменко Любов Григорівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_8 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 року у складі судді Журавського В. В. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Фінагєєва В. О., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї Бориспільської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Науменко Л. Г. , про виселення.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2011 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1. Відповідачі зареєстровані та проживають у зазначеній квартирі та добровільно не виселяються.

Враховуючи наведене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило ухвалити рішення, яким виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі АДРЕСА_1.

У березні 2016 року ОСОБА_5, діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним договору іпотеки.

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1, яка передана 04 листопада 2005 року в іпотеку проживає і зареєстрована малолітня онука ОСОБА_4 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка не має власного житла, передача майна в іпотеку відбулася без попередньої згоди органів опіки та піклування.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 просила визнати недійсним договір іпотеки від 16 липня 2007 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що за рішенням суду звернуто стягнення на спірну квартиру шляхом продажу її на прилюдних торгах, що є підставою для виселення відповідачів із зазначеної квартири на підставі Закону України «Про іпотеку». Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив із того, що на час укладення договору іпотеки неповнолітня ОСОБА_6 не проживала в квартирі, що є предметом іпотеки, а відтак під час укладення оспорюваного договору права неповнолітньої дитини на користування житлом порушено не було, а тому відсутні підстави для визнання договору іпотеки недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців. На час укладення договору іпотеки в спірній квартирі зареєстрована іпотекодавець ОСОБА_4, яка погодилася із рішенням суду та апеляційної скарги не подавала, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані у спірній квартирі після укладення договору іпотеки без згоди іпотекодержателя.

У квітні 2017 року ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_8 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року, в якій просили скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та задоволення зустрічного позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявники вказують на те, що передача нерухомості в іпотеку відбулася всупереч вимогам статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» без попередньої згоди органу опіки та піклування, договір іпотеки не відповідає вимогам статті 203 ЦК України, а тому на підставі статті 215 ЦК України він підлягає визнанню недійсним, як такий, що порушує майнові права малолітньої дитини, яка на час укладення договору іпотеки проживала у спірній квартирі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справи та надано строк для подачі заперечень.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільну справу передано Верховному Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї Бориспільської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Науменко Любов Григорівна, про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5, діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним договору іпотеки призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик