РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/18772/17

Пров. №2/766/418/18

07.06.2018 року, Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

секретаря Сікорської Я.А.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, ОСОБА_2 про зняття арешту,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти арешт з квартири №82, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Володимира Великого (Ворошилова), 25, корп. 1 належної ОСОБА_3, накладеного постановою ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 28.07.2006 р. про арешт майна.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.02.1994 року Фондом комунального майна м. Херсона, ОСОБА_4 та її сину ОСОБА_3 передано право приватної власності на квартиру № 82 по вул. Ворошилова, 25, корп. 1 у м. Херсоні. Право власності згаданих осіб на спірну квартиру було зареєстровано у встановленому законом порядку 24.05.1994 року Херсонським міжміським бюро технічної інвентаризації. 12.08.2005 року ОСОБА_4 померла, після чого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири № 82 по вул. Ворошилова, 25, корп. 1. у м. Херсоні. 02.08.2015 року помер ОСОБА_3, після чого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини вищевказаної згаданої квартири. На підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 оформили прийняту ними спадщину на 1/2 частину згаданої квартири, що належала померлій ОСОБА_4 Іншу 1/2 частину цієї ж квартири, що належала ОСОБА_3, оформили його спадкоємці ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2017 року та рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02.09.2016 року. Але реалізувати своє право на розпорядження власним майном позивач позбавлений можливості, оскільки на нерухоме майно, що належить померлому ОСОБА_3, накладено арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 08.10.2002 року. Згадане вище провадження на сьогоднішній день закінчено у зв'язку із смертю боржника. Враховуючи вищевикладене позивач просить усунути йому перешкоди у користуванні належним йому майном та зняти арешт з квартири №82, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Володимира Великого (Ворошилова), 25, корп. 1

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.11.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2018 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено - ОСОБА_2, по праві призначено підготовче судове засідання.

Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва №11611 про право власності на житло від 10.02.1994 року виданого Фондом комунального майна АДРЕСА_1, яка знаходиться за адресою м. Херсон, вул. Ворошилова, №25, корп. 1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації 24.05.1994 року за реєстровим №16505 в реєстрову книгу №42.

Згідно копії рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.20017 року за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_10 до Херсонської міської ради, треті особа: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання права власності у порядку спадкування, та позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Херсонської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_10 та позов третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину за ОСОБА_10 право власності на 1/4 частину квартири № 82 по вул. Ворошилова, 25, корп. 1, у м. Херсоні, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_11, 14.10.2010 року, визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/8 частину, за ОСОБА_7 право власності на 1/8 частину, за ОСОБА_8 право власності на 1/8 частину квартири № 82 по вул. Ворошилова, 25, корп. 1, у м. Херсоні, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлого 02.08.2015 року.

Згідно копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30.10.2017 року, вбачається що власником ще 1/8 частини квартири № 82 по вул. Ворошилова, 25, корп. 1, у м. Херсоні є ОСОБА_12 на підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02.09.2016 року.

Згідно копії Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30.10.2017 року вбачається, що 11.10.2005 року державним реєстратором Херсонської міської ради - ОСОБА_13 зареєстровано обтяження (номер запису про обтяження 17392902), а саме накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3, підставою виникнення обтяження зазначено постанову, серія та номер: АА 478593, видану 08.10.2002 року Державною виконавчою службою Суворовського районного управління юстиції.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

На підставі ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Підстави зняття арешту з майна регулюються ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої арешт з майна боржника може бути знято за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом. Копія постанови начальника відділу ДВС про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знято за рішенням суду.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

З огляду на викладене, судом встановлено, що зазначеним арештом порушуються права позивача як власника нерухомого майна.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 82, 141, 265, 280-285, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, ОСОБА_2 про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з квартири №82, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Володимира Великого (Ворошилова), 25, корп. 1 належної ОСОБА_3, накладеного постановою ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 28.07.2006 р. про арешт майна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_14