Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5624/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Казидуб О. Г.

при секретарі Зайцевій О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в загальному позовному провадженні в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 18001, АДРЕСА_1) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, 20936, Черкаська область, Чигиринський район, с. Головківка, вул. Зелена, буд. 21) про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 423. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом з нею. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю і на цьому грунті в них часто виникають сварки. На даний момент спільне господарство вони не ведуть, оскільки з липня 2016 року проживають окремо. Примирення між ними неможливе, майнового спору між ними немає. Згоду про місце проживання та виховання дитини між ними досягнуто. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності. Також вказала, що просить після розлучення залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_4 надав суду заяву про слухання справи без його участі. Також вказав, що не заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 26 листопада 2004 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія І-СР № 098309), сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 423.

Згідно свідоцтва про народження (серія 1-СР № 001279) сторони мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає.

Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача ОСОБА_2, який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують з червня 2017 року, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст.3, 4, 12,13, 76, 81, 89, 133, 200, 206, 263, 264 , 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, який зареєстрований 26 листопада 2004 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 423.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище теперішнє ОСОБА_1.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Повне судове рішення виготовлено 21 вересня 2018 року

Головуючий: ОСОБА_5