Справа № 386/139/18
Провадження № 2/386/168/18
20 вересня 2018 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Гут Ю. О.
при секретарі Корніцькій Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів позики, -
Приймаючи до уваги заявлені позовні вимоги та ті обставини, що Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання Позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 27.02.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 18.05.2018 року задоволено заяву представника Відповідача ОСОБА_4 про відвід судді, справу передано до канцелярії суду для визначення судді для її розгляду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України, провадження по справі зупинено. Ухвалою суду (суддя Шкамерда К.С.) від 21.05.2018 року в задоволенні заяви представника Відповідача ОСОБА_4. про відвід судді Гута Ю.О. відмовлено. Ухвалою суду від 31.05.2018 року провадження у справі поновлено.
В судовому засіданні 03 серпня 2018 року представник позивача підтримав заявлений позов, з викладених в ньому підстав. Просив допитати про відомі факти по справі свідка ОСОБА_3 та допитати в якості свідка позивача. Також у зазначеному судовому засіданні представник Відповідача ОСОБА_4 заявив клопотання про допит у якості свідка відповідача.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилася. Про дату, час, місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Відзив на позов не надала. Клопотань з приводу участі у розгляді справи суду не надано.
Позивач 30.08.2018 року та 20.09.2018 року в судове засідання не з'явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі. Проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач та його представник 30.08.2018 року та 20.09.2018 року в судове засідання не з'явилися, відповідно вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 20.09.2018 року не здійснювалось.
Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4, проти позову заперечив, вказав, що в розписці не міститься факту отримання відповідачем коштів у позивача, просив у позові відмовити.
Згідно до розпорядження №42/0.KGOW від 12.02.2018 року про встановлення курсів купівлі-продажу іноземної валюти за гривню вбачається, що купівля 1 долара США становила 27 грн.(а/с. 6).
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог статей 1046 - 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, не виконала взяті на себе зобов'язання, не повернула позику ані в установлений договором термін, ані в подальшому.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, застосування якої є обов'язковим в силу ст. 370-1 ЦПК України, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
У вказаній постанові Верховний Суд України також зазначив, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.
Отже, у разі пред'явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов'язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Відповідно до іншого рішення Верховного Суду України, висловленого у справі № 444/2909/15-ц від 21 грудня 2016 року, боргова розписка не обов'язково повинна містити слово «борг» чи «взяв/отримав у борг», для стягнення коштів достатньо зазначення зобов'язання «повернути гроші».
Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться.
Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до положень ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суму позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з Відповідача підлягає також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору у розмірі 704,8 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 533, 1040, 1046 - 1050 Цивільного кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити повністю.
Стягнути з Відповідача, ОСОБА_2 на користь позивача, ОСОБА_1, суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири гривень) 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Голованівським районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1: ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2: ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Голованівським РВ УМВС в Кіровоградській області 10 грудня 1996 року, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2.

Суддя: Гут Ю. О.