справа №619/2332/18
провадження №2/619/1135/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Якименко Л.О.
за участю: секретаря судового засідання Ломанової І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області про втрату права на житлову площу.
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області про втрату права на житлову площу.
В підтвердження позову позивач посилається на те, що 18 жовтня 2001 року позивач отримала квартиру в санаторії Бермінводи АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом від бабусі ОСОБА_3, яка померла 11 квітня 2001 року.
З відповідачем по справі позивач розірвала шлюб 22 листопада 2016 року. Однією сімєю сторони не проживають з серпня 2016 року.
На теперішній час в квартирі проживає позивач і двоє дітей.
Добровільно виписатися з позивача однокімнатної квартири відповідач відмовився. Хоча в квартирі відповідач не проживає вже більше ніж півтора року. Даний факт і став причиною звернення позивача до суду з позовом.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не зявилися, в адресованих суду заявах підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити, а справу розглядати за їх відсутністю.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує.
Третя особа голова Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, згідно наданого суду клопотання просить винести рішення на підставі повного та всебічного дослідження доказів та з урахуванням норм діючого законодавства, а справу розглядати за відсутності представника.
Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.
Судом було достовірно встановлено, що 18 жовтня 2001 року позивач по справі ОСОБА_1 отримала квартиру в с. Березівське санаторій Бермінводи АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом від бабусі ОСОБА_3, яка померла 11 квітня 2001 року.
З відповідачем по справі позивач розірвала шлюб 22 листопада 2016 року. Однією сімєю сторони не проживають з серпня 2016 року.
На теперішній час в квартирі проживає позивач і двоє дітей.
Добровільно виписатися з позивача однокімнатної квартири відповідач відмовився. Хоча в квартирі відповідач не проживає вже більше ніж півтора року. Даний факт і став причиною звернення позивача до суду з позовом.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідачем не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що він не проживає за місцем реєстрації з поважних причин.
Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за місцем реєстрації, будь-яким чином вказаним житловим приміщенням не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, кореспонденція на його імя за даною адресою не надходить.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 319, 321, 379, 385, 391 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МК № 103180, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: с. Березівське санаторій БермінводиАДРЕСА_2.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області в 30-денний строк з моменту оголошення рішення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Л. О. Якименко