Справа № 372/3201/17 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/3350/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 27.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2018 року апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3, про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3, про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3, про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння зупинено до набрання законної сили рішенням по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Компанії «Феномен Солюшенс ЛТД», ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, яка знаходиться на розгляді в Печерському районному суді м. Києва.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 подали на неї апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просили ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Обгрунтовуючи скаргу, посилались на те, що ОСОБА_3 в справі про поділ майна подружжя, яка розглядається Печерським районним судом м. Києва, 10 квітня 2018 року подала заяву про залишення без розгляду її вимог про поділ садового будинку та земельної ділянки та визнання недійсними договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, тобто дана справа жодним чином не унеможливлює розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В судовому засіданні представник апелянтів подані апеляційні скарги підтримала та просила про їхнє задоволення з викладених в них підстав.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечила та просила ухвалу суду про зупинення провадження залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що в справі, яка перебуває на розгляді Печерського районного суду м. Києва, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Компанії «Феномен Солюшенс ЛТД», ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя предметом спору є одне і те ж майно, про яке йде спір в даній справі, що унеможливлює її розгляд.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що він обґрунтовує свої вимоги про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння фактом скасування в касаційному порядку судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, якими в нього було витребувано належні йому на праві власності садовий будинок загальною площею 476,2 кв.м. та земельну ділянку площею 0,110 га, розташовані у садовому товаристві «Зоря» в смт. Козин Обухівського району Київської області, що підтверджується матеріалами справи. Так, дійсно, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 вересня 2017 року було скасовано рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2017 року з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасованим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 серпня 2016 року витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 садовий будинок загальною площею 476,2 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,110 га, які розташовані у садовому товаристві «Зоря» за адресою: смт. Козин Обухівського району Київської області. Тобто, наявні в справі письмові докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, і стосуються відновлення прав ОСОБА_2, як власника нерухомого майна, позбавленого права власності на це майно на підставі судових рішень, в подальшому скасованих.

Таким чином, виходячи зі змісту підстав позовних вимог ОСОБА_2, зважаючи на те, що наявні в справі письмові докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, посилання суду на обєктивну неможливість розгляду справи суперечить змісту п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, згідно якого суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки Обухівським районним судом Київської області ухвалу від 12 червня 2018 року постановлено з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року про зупинення провадження скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: