Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/5442/17 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді: Миніч Т.І.
суддів: Павицької Т.М.,
Трояновської Г.С.
секретаря
судового засідання Кучерявого О.В.
з участю представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року під головуванням судді Вдовиченко Т.М.
у цивільній справі №274/5442/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, -
в с т а н о в и в:
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом. З урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 23 років, або закінчення навчання. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що до 25.10.2005 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_4 , якому ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років. Оскільки їх син на даний час є студентом денної форми навчання і не має можливості влаштуватися на роботу та забезпечити собі належний рівень життя самостійно, була змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, хоча працює офіційно, має високу заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти на час навчання сина.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення і ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі. Зокрема апелянт зазначає, що їх син є студентом денної форми навчання та основним його заняттям є відвідування лекцій і підготовка до навчального процесу. Разом з тим, судом не враховано, що у зв`язку з цим син потребує коштів. Кошти потрібні на одяг, взуття, проїзд до місця навчання, продукти харчування, канцелярське приладдя для навчання, тобто, на необхідні засоби для існування. Окрім того, суд зазначає, що на утриманні відповідача знаходиться дочка його дружини від попереднього шлюбу. Проте, суд не врахував, що в неї є її біологічний батько, а відповідачем суду не надано жодних відомостей, що батько ОСОБА_5 не бере участі у її вихованні та утриманні. На сьогоднішній день та з дня повноліття сина відповідач жодного разу не надав коштів на утримання сина у зв`язку з його навчанням, хоча спроможний платити аліменти на час навчання.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі до 25.10.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.11).
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10).
Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені 12.02.2016 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 змінив ім"я на ОСОБА_7 (а.с.12).
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб 17.10.2008 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 (а.с. 13).
Згідно з довідкою виконкому Гришковецької селищної ради Бердичівського району від 04.12.2017 року №2040 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстрований та проживає син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 також має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.52).
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 01.03.2018 року чоловік позивачки - ОСОБА_9 є інвалідом третьої групи, отримує пенсію в розмірі 726 грн., щомісячно ( а.с. 50,58).
Позивачка ОСОБА_1 працює в якості швачки в ТОВ "Сончік" та її середньомісячний заробіток становить 7454 грн. 78 коп. (а.с.20).
13 грудня 2017 року синові сторін виповнилося 18 (вісімнадцять) років. Останній є студентом Бердичівського коледжу промисловості, економіки та права, навчається на третьому курсі, групи НОМЕР_3 , денного відділення за державним замовленням. Період навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою даного коледжу від 06.12.2017 року за №631 (а.с.5).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано суду жодного належного та допустимого доказу про те, що їх з відповідачем син - ОСОБА_10 потребує матеріальної допомоги у зв?язку з навчанням.
Проте, в повній мірі погодитися з висновками суду неможливо.

Так, згідно з ч.1 ст.141 та ст.142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.
Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України).
Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зі змісту ст.182, ч.ч.1,2 ст.199, ст. 200 СК України вбачається, що міра (розмір) участі батьків в утриманні дитини до досягнення нею повноліття та утриманням повнолітнього у звязку з продовженням навчання, - є рівною, оскільки не лише батько зобовязаний утримувати неповнолітню дитину та повнолітнього, який навчається, але такий обовязок покладається й на матір, можливість нею надавати утримання, при цьому необхідно враховувати : чи є реальна потреба повнолітнього, який навчається, у матеріальній допомозі на навчання; чи є можливість надання одному з батьків (зокрема, батькові) матеріальної допомоги повнолітньому, який навчається; чи є обставини, зазначені у ст. 182 СК України, які впливають на можливість надання допомоги повнолітньому, який навчається, а саме, наявність у платника аліментів інших дітей (п.3 ч.1 ст.182 СК України).
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що у зв`язку із стаціонарним навчанням син сторін позбавлений можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків.
Оскільки навчальний заклад знаходиться на певній відстані від місця проживання повнолітньої дитини, то загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд до місця навчання.
Спростовуючи висновки суду першої інстанції про неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, апеляційний суд зазначає, що відповідач є особою працездатного віку. Останнім не доведено існування будь-яких обмежень через стан здоров`я до працевлаштування.
ОСОБА_2 є військовослужбовцем, за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року отримав дохід у розмірі 62665 грн. 65 коп., середньомісячний заробіток якого становить 7497,11 грн. (з яких 8841,50 грн. утримані аліменти), що підтверджується довідкою про доходи військової частини НОМЕР_4 від 13,02.2018 року №527 (а.с.38).
А отже, має можливість надавати синові матеріальну допомогу.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 з 05.11.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 35).
Відповідач є також батьком малолітньої ОСОБА_13 "ї, ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка перебуває на його утриманні (а.с.36).
Дружина відповідача на даний час знаходиться у відпустці по погляду за дитиною та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн., що підтверджується довідкою по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, виданою Міністерством праці та соціальної політики по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат за лютий 2018 року №450 (а.с.39).

Тобто, на утримання відповідача перебуває є ще дві особи.

За наведених обставин та із врахуванням можливості надання і позивачкою утримання синові, апеляційний суд визначає розмір аліментів у 1/8 частині доходу відповідача.

У зв`язку із наведеним та відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року скасувати, ухваливши нове.
Позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 20 грудня 2017 року і до 30 червня 2019 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови складений 27.09.2018 року.