233 № 233/3125/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря Клугер Т.А., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівці цивільну справу №233/3125/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», -
18.06.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, підтриманим нею у судовому засіданні, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, пославшись на те, що є власником зазначеної квартири, в якій, окрім неї, на правах члена сімї зареєстрований відповідач, який не проживає у спірному житловому приміщенні і не користується ним понад встановлений ст.405 ЦК України строк, а саме більше чотирьох років.
Відповідач, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву суду не надав, тому за ч.1 ст.280 ЦПК суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечувала.
Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків:
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що спірне житлове приміщення розташоване в квартирі АДРЕСА_2
ОСОБА_3 є власником зазначеної квартири, що підтверджено нотаріально посвідченим договором довічного утримання від 23.09.2002 р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.09.2004 р. (копії на а.с.6,7).
За адресою спірного житлового приміщення зареєстровані як позивач, так і відповідач онук позивача, вселений в спірне житлове приміщення як член сімї власника, що підтверджено відомостями Відділу реєстрації Костянтиівської міської ради за №2290/09 від 02.07.2018 р. (а.с.18-20).
Відповідач у спірному жилому приміщенні не проживає і ним не користується більше року, що підтверджено в судовому засіданні свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, які, допитані в судовому засіданні кожен окремо, підтвердили той факт, що відповідач залишив спірне житлове приміщення на початку бойових дій на Донбасі, виїхавши до Росії, звідки дотепер не повернувся, і відколи житловим приміщення не користується, а також Актом житлового органу - КП «СЄЗ» від 25.05.2018 р. про непроживання відповідача за місцем реєстрації протягом 4-х років (а.с.4)
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з тієї обставини, що, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відповідач не користується спірним житловим приміщенням понад встановлений діючим законодавством строк без поважних причин, про що свідчить сукупність наданих доказів по справі, у зв'язку з чим на підставі ст.405 ЦК України має бути визнаним таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст.259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
«про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення у повному обсязі складено 27.09.2018 р.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя