Справа № 740/2259/17
Провадження № 2/740/113/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2018 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа-ОСОБА_7, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
Згідно заяв від 16 серпня 2018 року, 12 вересня 2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_6 підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до заяви від 08 серпня 2018 року третя особа ОСОБА_4 вважає за можливе позов задовольнити, просить розглянути справу за відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений шляхом розміщення 22 серпня 2018 року інформації про виклик на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом надіслання неодноразово судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями за адресами місця його проживання в АДРЕСА_1 відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, останній не подав відзиву, не повідомив іншої адреси свого проживання, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що є підставою в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Із врахуванням поданих доказів суд приходить до наступних висновків.
Спірні правовідносини сторін виникли з приводу відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі двох автомобілів.
Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 травня 2016 року, яка набрала законної сили 17 травня 2016 року, із врахуванням постанови даного суду від 23 травня 2017 року про внесення виправлення, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в АДРЕСА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням стягнення у виді 340 грн. штрафу. Судом встановлено, що ОСОБА_2 29 листопада 2015 року в 04-00 год. на шляхопроводі сполучення вулиць Прилуцька-Шевченка м.Ніжина Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «GEELY MP-1751», державний номерний знак НОМЕР_3, в порушення вимог п.12.1. ПДР здійснив зіткнення із автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_5, спричинивши пошкодження вказаних автомобілів.
Згідно ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Із врахуванням викладеного відповідачем ОСОБА_2, як водієм, порушені правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_4.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_4, є ОСОБА_4, дата реєстрації-04 листопада 2014 року, що підтверджується також і повідомленням Територіального сервісного центру №7443 від 20 березня 2018 року.
Відповідно до копії довіреності від 28 листопада 2016 року ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатись автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_4, на один рік.
Згідно зі ст.395 ЦК України до речових прав на чуже майно відноситься, зокрема, право володіння.
Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом (ст.398 ЦК України).
Статтями 396, 386 ЦК України закріплено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Системний аналіз цих статей дає підстави для висновку, що положення цивільного законодавства щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але правомірно володіють майном на передбаченій законом чи договором підставі.
До таких осіб належать особи, які користуються транспортним засобом за дорученням чи на підставі визначених п.2.1. Правил дорожнього руху документів, тому ці особи мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, який має посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_4, станом на 29 листопада 2015 року правомірно володів вказаним автомобілем, про що заперечення третьої особи ОСОБА_4, як власника автомобіля, згідно поданої заяви відсутні, тобто позивач ОСОБА_1 є правомірним володільцем чужого майна і має право вимагати відшкодування завданої транспортному засобу шкоди, в даному випадку матеріальну та моральну шкоду.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене, зокрема, договором про страхування відповідальності. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.
Позивачем пред»явлений позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Відповідно до п.п. 2.4., 8.3., 8.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості); вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості; до вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов'язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами.
Враховуючи вищезазначені вимоги на користь позивача підлягають стягненню 148762 грн. 77 коп матеріальної шкоди.
Положеннями ст.ст.23, 1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 не надав суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв»язку з чим несе ризик настання наслідків, пов'язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2240 грн. (1600+640=2240) судового збору.
Керуючись ст.ст.4, 11, 12, 13, 81, 83, 141, 247, 264, 265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2, місце проживання в АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, місце проживання в АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків-НОМЕР_5, 148762 грн.77 коп матеріальної шкоди, 3000 грн. моральної шкоди, 2240 грн. судового збору, а всього стягнути 154002 (сто п»ятдесят чотири тисячі дві) грн. 77 коп.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя В.Олійник
Повне рішення суду складене 22 вересня 2018 року.