Справа № 404/5338/17
Номер провадження 2/404/670/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого-судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Зайко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування будинком, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 в якому просить усунути перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення її неповнолітнього сина ОСОБА_3 та передати їй ключі.

В судовому засіданні позивач пояснила ,що вона зареєстрована в будинку АДРЕСА_1, але її мама не пускає в будинок і вона живе на квартирі.

Відповідач позовні вимоги не визнала , пояснивши, що позивач по справі була позбавлена батьківських прав відносно старшого сина на теперішній час мешкає зі своїм співмешканцем та меншим сином.

Ухвалою від 12.02.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 29.03.2018 року, а ухвалою суду від 31.05.2018 року закрито підготовче засідання та призначено до слухання.

Заслухавши пояснення сторін їх представників ,свідка, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивач разом із своїм сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно якого позбавлена батьківських прав, зареєстровані у будинку АДРЕСА_1.

Згідно договору дарування від 14.04.1983 року відповідачка мати позивачки ОСОБА_2 є власницею домоволодіння по АДРЕСА_1.

У 2011 році сестра взявши її паспорт зняла її з реєстрації. Після того, як позивач виписалася з пологового будинку відповідачка до будинку її та її сина не впустила, змінила вхідні замки на дверях. Вона не мала змоги самостійно потрапити до будинку, оскільки ключі є тільки у відповідачки, надати мені їх дублікат відповідачка відмовлялася. Іншого житла у неї та дитини немає.

Після звернення із заявою до прокуратури Кіровського району м. Кіровограда про незаконне зняття з реєстрації , позивачку знову було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, але проживати до будинку позивачку та її сина відповідачка не пустила.

Після того відповідачка у 2012 році зверталася до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом про усунення перешкод та зняття її з реєстрації.

Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровоград від 22 лютого 2012 року позовні вимоги були задоволенні частково. Суд вирішив усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням домоволодінням АДРЕСА_1, шляхом зняття мене з реєстрації за вказаною адресою.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2012 року у задоволенні позову відповідачці було відмовлено.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суд України від 20 лютого 2013 року рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2012 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Свідок ОСОБА_4 пояснила ,що вина рік назад на ринку бачила ОСОБА_1 та її маму ОСОБА_2 яка сказала ОСОБА_1 , що її не пусте жити в будинок.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні відповідач підтвердила, що вона не бажає, щоб позивачка мешкала в будинку з малолітнім сином, оскільки остерігається що вона може залишити дитину їй на виховання.

Вказана обставина свідчить про створення перешкод позивачці в проживання в будинку. Доводи відповідачки про те, що ОСОБА_1 мешкає за адресою по АДРЕСА_2 у свого цивільного чоловіка і таким чином їй є де жити в судовому засіданні не доведено і є лише її припущенням.

Представник відповідачки в судовому засіданні в своїх поясненнях зазначив про застосування строків давності, оскільки з 2012 року пройшло близько п'яти років. Клопотання в письмовому виді до суду адвокат відповідача на надав. В судовому засіданні суд оцінивши докази в сукупності прийшов до висновку про безпідставність заявленого клопотання про застосування строків давності, оскільки строки звернення до суду не пройшли, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_4 вона рік назад чула як відповідачка відмовляла позивачці в проживанні. Таким чином три роки з моменту винесення рішення про відмову у визнанні ОСОБА_1 втратившою права на житло у 2012 році не пройшло.

Посилання відповідача на довідку №668 видану 11.09.2018 року головою квартального комітету про те, що за адресою по АДРЕСА_1 зареєстровані п'ять осіб в тому числі і позивач по справі(а.с.78) та довідка того ж квартального комітету про те, що за тією ж адресою зареєстрована ОСОБА_1 але не проживає з січня 2009 року(а.с.75) підтверджують обставини встановлені по справі на які вказала і позивач по справі. Але з вказаних довідок не вбачається з яких причин не проживає позивачка в спірному будинку. Доводи відповідача про те, що позивач позбавлена батьківських прав відносно старшої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 та має заборгованість по аліментам (а.с.71) не є підставою для позбавлення права на житло. Небажання проживання позивачки в будинку де вона зареєстрована відповідач висловлювала неодноразово в тому числі в судовому засіданні.

Відповідач по справі не довела жодної обставини на яку вона посилається в судовому засіданні , позивачка зареєстрована в спірному будинку, в судовому засіданні відповідач висловила своє небажання щодо проживання позивачки в будинку, що підтвердив свідок в судовому засіданні, тому суд задовольняє позов.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 41, 55 Конституції України, ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК

України, ст. ст. 80, 81, 263-265 ЦПК України, , суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 разом з її сином ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 та передати їй ключі від будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення, яке буде складено 21.09.2018 року.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2,

відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: АДРЕСА_1.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда