АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Бортницька В.В.
№22-ц/796/7826/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.

ШебуєвоїВ.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 липня 2018 року в справі позовомОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів на підставі п.2 ч.2 ст.22 ЦК України, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь кошти у відшкодування упущеної вигоди у розмірі 1 млн. 070 тис. 451 дол. США, або у гривневому еквіваленті, що дорівнює на час проведення експертної оцінки 27 млн. 831 тис. 726 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 передано на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Зазначає, що ним подано позов про відшкодування коштів до Печерського районного суду міста Києва за виключною підсудністю, оскільки зазначений позов подано в межах справи №2-3754/12 про поділ майна подружжя, яка розглядається Печерським районним судом м. Києва на підставі виключної підсудності.

Отже, ним не порушено норми закону про виключну підсудність.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Пред'являючи позов про стягнення коштів у відшкодування упущеної вигоди в Печерський районний суд міста Києва ОСОБА_3 виходив з правил виключної підсудності.

Передаючи справу на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва суд першої інстанції виходив з того, що спір має розглядатися за правилами загальної підсудності, тобто за місцем реєстрації відповідача.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як убачається з позовної заяви, предметом позову є стягнення коштів у відшкодування упущеної вигоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що ним подано заяву за виключною підсудністю, оскільки зазначений позов подано в межах справи про поділ майна подружжя, яка розглядається Печерським районним судом м. Києва.

Відповідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Так, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном ; про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Виходячи з аналізу правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об'єктом якого є нерухоме майно.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти у відшкодування упущеної вигоди у розмірі 1 млн. 070 тис. 451 дол. США, або у гривневому еквіваленті, що дорівнює на час проведення експертної оцінки 27 млн. 831 тис. 726 грн.

Отже, зазначені позовні вимоги не стосуються нерухомого майна, та на них не розповсюджуються правила виключної підсудності.

За таких обставин, суд дійшов вірно висновку про те, що спір має розглядатися за правилами загальної підсудності, передбаченими ч.1 ст.27 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначено правило загальної територіальної підсудності, згідно якого позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У позовній заяві ОСОБА_3 зазначено місце проживання відповідача: АДРЕСА_1

Рішенням Київської міської ради від 22 січня 2015 року №34/899 затверджено офіційний довідник &q?но;Вулиці міста Києва", відповідно до якого проспект Тичини територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Встановивши, що спір не підсудний Печерському районному суду міста Києва, суд, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, яким визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, вірно передав справу на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва за місцем проживання відповідача.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва