Справа № 182/1131/17
Провадження № 2/0182/82/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.09.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах малолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи - Служба у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1, в інтересах малолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи - Служба у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що ОСОБА_6 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6) є її рідною донькою. 15 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, після реєстрації якого їй було присвоєно прізвище "ОСОБА_6". ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_4. Сім'я стала проживати в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, яка належить її свекрусі ОСОБА_8. Після народження ОСОБА_4, у доньки почалися проблеми у сім'ї. Чоловік став зловживати спиртними напоями та наркотичними засобами. Він часто приходив додому у стані сп'яніння, вчиняв сварки, незважаючи на присутність дитини, ніде не працював, жив за рахунок дружини. Врешті - решт, ОСОБА_5 з'їхав з квартири та став проживати окремо. На даний час його місце проживання невідоме. Влітку 2012 року сім'я доньки остаточно розпалася та шлюб між ними було розірвано. Невдовзі після розірвання шлюбу, у відповідачки склалася інша сім'я і вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком. Згодом, у неї народилася ще одна дитина. У новій сім'ї ОСОБА_4 також вважав себе чужим. Чоловік доньки часто приходив додому у стані сп'яніння, вживав алкогольні напої при дітях, вдома чи на вулиці. Відповідачка, коли приходила з роботи, просто лягала спати, не розмовляючи з дітьми та не приділяючи їм елементарної уваги. ОСОБА_9, а згодом і молодшим сином, займалася вона. Вона постійно доглядала дітей, забирала ОСОБА_9 з дитячого садочка, ходила з ним гуляти та взагалі намагалася задовольнити його дитячі потреби, не дивлячись на свій літній вік (1937 рік народження). ОСОБА_6 доля її дітей не хвилювала, її ставлення до них ставало все більш байдужим. Одного разу сусіди зателефонували їй та повідомили, що ОСОБА_9 біля супермаркету «Варус» просить милостиню. Через таке ставлення матері, успішність дитини у школі впала практично до найнижчого рівня. Незважаючи на те, що вона робила з ОСОБА_9 уроки, могла сидіти з ним та вчитися до пізнього вечора, вчителі скаржилися, що дитина не проявляє інтересу до навчання, часто приходила до школу з неготовим домашнім завданням, на уроках не був активним. Неодноразові запрошення на батьківські збори або урочисті події у школі відповідачка просто ігнорувала та просила прийти або її, або свою молодшу сестру. Батько дитини також покинув ОСОБА_9, поїхавши з місця свого проживання у невідомому напрямку, не залишивни ані номеру телефону, ані адреси, за якою він буде проживати. З місця реєстрації він поїхав, яких-небудь його контактів, за якими можна було б з ним зв'язатися, в неї немає. Відповідач самоусунувся від виховання дитини або від будь-якого втручання чи навіть зацікавлення його життям. У 2012 році її донька звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Позов було задоволено та стягнуто на користь відповідачки аліменти у розмірі 750,00 грн. на утримання ОСОБА_9, однак, аліменти донька не отримує, оскільки колишній чоловік їх не сплачує. Згідно довідки Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, розмір заборгованості відповідача за аліментами складає 38 780,00 грн. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У лютому 2016 року вона забрала до себе своїх онуків, через те, що її свекрусі стало важко доглядати двох дітей через похилий вік та стан здоров'я. Вона перевела ОСОБА_9 до іншої школи, в нього покращилася успішність, що відмічають вчителі. Вона піклується про онука, забезпечує його усім необхідним, в цьому їй також допомагає її чоловік ОСОБА_10 та її молодша донька ОСОБА_11. Позивачка мешкає в будинку по АДРЕСА_2 У кожного є своя власна кімната, діти забезпечені всім необхідним для нормального розвитку та навчання. Вона утримує домашню худобу (корів, телят, курчат) та веде домашнє господарство. Її середньомісячного доходу вистачає на забезпечення дітей одягом, їжею, а в разі необхідності, ліками. Її чоловік не заперечує проти встановлення нею опіки над онуком ОСОБА_4. Він прийняв його у сім'ю, став йому фактично рідним дідусем, намагається навчити його чогось нового, прививає онукові любов до праці. Дитина відповідає йому взаємністю, всім цікавиться та залюбки йому допомагає. До того ж, за весь час, що діти проживають у неї, мати приїжджала до них лише 1 раз. Весь інший час вона говорить, що в неї немає часу приїхати, втомилася, або немає сенсу приїжджати на 1 день. Такою поведінкою її донька показала не лише зневагу та байдужість до своїх дітей, а й до неї - матері. Вона звернулася до Служби у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації із заявою про взяття на облік кандидатів в опікуни та про встановлення опіки над онуком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Висновком Служби у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації було прийнято рішення про доцільність встановлення опіки, Однак, на даний час постало питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо ОСОБА_4, яке можливо лише в судовому порядку. Тому вона змушена звертатись до суду з відповідним позовом та просить суд позбавити відповідачів батьківських право щодо малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і призначити її опікуном над малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка викладенні в позові обставини підтвердила і позов підтримала. Додатково суду пояснила, що на даний час її донька ОСОБА_6 почала виправлятися. Однак, як буде далі, їй невідомо, тому на задоволенні позову наполягає та просить суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 викладені в позові обставини також підтвердила і позовні вимоги своєї довірительки підтримала. Додатково суду пояснила, що до часу звернення в суд з цим позовом, ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_6 участі у вихованні дитини не приймали. А коли позивачка звернулася до суду з позовом, відповідачка стала приділяти увагу дитині. Але батько ОСОБА_12, як до подання позову до суду, так і на даний час, будь-яких дій щодо виховання дитини не приймав та не приймає. За час свого спільного проживання, і донька позивачки, і її зять постійно вживали спиртні напої. Крім того, відповідач ОСОБА_5 вживав й наркотичні засоби. На даний час він має заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4. Після того, як малолітнім почала займатися її довірителька, в дитини підвищилась успішність у школі.

Дитина наразі мешкає разом з позивачкою по справі за адресою її місця реєстрації та проживання. Туди ж переїхала і відповідачка по справі, яка зараз всіляко намагається піклуватися про дитину.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, посилаючиь на ту обставину, що з дитиною у неї склалися добрі та нормальні відносини. Вони разом вчать уроки, за необхідністю відвідують лікарів. Свої життєві помилки вона визнала та в подальшому буде намагатися подібне не вчиняти. Тому, просила суд не позбавляти її батьківських прав.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації - в судовому засіданні пояснила, що в даній справі має місце неналежне виконання відповідачами покладених на них батьківських обов"язків. Однак, на даний час, ОСОБА_6 проживає разом з малолітнім сином, турбується про дитину, на обліку, як особа, яка вживає наркотичні та спиртні напої не перебуває, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася. Факт того, що були підстави позбавити її батьківських прав, представник служби не заперечує, однак, на даний час відповідачка стала на шлях виправлення та намагається піклуватися та турбуватися про дитину.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації - в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, надав суду заяву, в якій з позовними вимогами ознайомлений та просив суд розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.68).

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, будучи належним повідомленим про розгляд справи, однак конверт до суду повернувся з відміткою за строками зберігання (а.с.84).

Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов"язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача по справі.

Суд, вислухавши позивача, її представника, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (ОСОБА_5) мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить актовий запис № 200, складений 21 лютого 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.14-15). Дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Чкалове, вул.Чкалова, буд.41, про що свідчить довідка про склад сім"ї № 689, видана 26 вересня 2016 року виконавчим комітетом Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.28). Службою у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області 21 лютого 2017 року було складено висновок про доцільність встановлення опіки ОСОБА_1 над неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.35). Однак, Служба у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вважає недоцільним позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_6, про що свідчить наданий від 01 березня 2018 року висновок № 96 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вищевказаний висновок мотивований тим, що мати дитини ОСОБА_6 за місцем колишньої роботи характеризується позитивно, не є хронічною алкоголічкою або наркоманкою, на обліку лікаря - нарколога не перебуває. Засудженою за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини не була. Випадків жорстокого поводження з дитиною або будь - яких вчинків щодо дитини зафіксовано не було. Документально підтверджених фактів повного самоусунення матері ОСОБА_13 від виконання своїх батьківських обов"язків надано не було. Мав лише факт передачі дитини матір"ю на виховання бабусі, при цьому, мати продовжувала спілкуватись із сином, приїздила на вихідні дні. На даний час спостерігається намір матері змінити ставлення до дитини шляхом спільного проживання та піклування за малолітнім (а.с.76). Крім цього, даний факт підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в пояснив, що на даний час він живе в с.Чкалове Нікопольського району Дніпропетровської області разом з бабусю ОСОБА_1, тіткою ОСОБА_2, яка доводиться його бабусі донькою, дядьком Сашком, який є молодшим братом його мами ОСОБА_6, дядьком ОСОБА_10, який є батьком його матері ОСОБА_6 та чоловіком бабусі. А також разом з ними проживає молодший брат Ваня, якому на даний час 6 років. Їхня мати ОСОБА_6 зараз перебуває на заробітках в Чехії, а раніше вона працювала на заводі і кожні вихідні приїздила до бабусі. Відносини у нього з матір"ю не погані, але з бабусею кращі. З матір"ю він ніколи не сварився, при цьому, йому байдуже, чи буде разом з ними мешкати його мама, чи ні. Свого батька він ніколи не бачив та по телефону ніколи з ним не спілкувався. Як пояснила йому бабуся, його батько працює далекобійником. Бабусю та дідуся, які є батьками його батька ОСОБА_5, він ніколи не бачив та з ним не спілкувався.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що підстави для позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні, оскільки наявний в матеріалах справи висновок Служби у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача спростовує викладені позовні вимоги ОСОБА_1

Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.п.15.16, роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 ухиляється від виховання свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: не піклується про його фізичний і духовних розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, суд приходить висновку, що ОСОБА_5 підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо призначення її опікуном задоволенню не підлягають, оскільки матір ОСОБА_6 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 позбавляти недоцільно, а тому і підстав щодо призначення позивачки опікуном ОСОБА_4 відсутні.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 підлягає стягнення судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., сплачені останньою при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.32, 51 Конституції України, ст.12-13, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.164-165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах малолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи - Служба у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації та Служба у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області (ІПН - НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1.

В іншій частині позову - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал