АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 року м. Одеса

Номер провадження: 22-ц/785/4392/18

Номер справи місцевого суду: 522/20477/17

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк"

відповідач Державне підприємство "СЕТАМ"

відповідач Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

відповідач Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року у складі судді Бойчук А. Ю.,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся із позовом про визнання недійсними та скасування електронних торгів, скасування акту державного виконавця про реалізацію майна: нежитлового приміщень №29 по пл. Грецька, 3/4 в м. Одесі; нежитлового приміщення №61 по пл. Грецька, 3/4 в м. Одесі; нежитлового приміщення №30 по пл. Грецька, 3/4 в м. Одесі, квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на нежитлове приміщення №29 по пл. Грецька, 3/4 в м. Одесі; нежитлове приміщення №61 по пл. Грецька, 3/4 в м. Одесі; нежитлове приміщення №30 по пл. Грецька, 3/4 в м. Одесі, квартиру АДРЕСА_1.

Не погодившись з ухвалою суду, представник Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким в задоволені заяви про забезпечення позову відмовити. При цьому посилається на те, що: судом першої інстанції було порушено ч.2 ст. 149 ЦПК України (в редакції чинні в момент розгляду), банком було придбано дане майно саме в порядку, встановленому для виконання судових рішень: на підставі Актів державного виконавця відповідно до ст.49 Закону України «Про іпотеку», у відкритому виконавчому провадженні на підставі виконавчих листів, виданих на виконання судових рішень; судом позбавлено Банк можливості скористатися своїми процесуальними правами, надати відповідні докази та довести обставини, які виключають можливість накладення арешту на майно Банку; судом порушено вимоги щодо законності та обґрунтованості рішення, оскільки не було повно та всебічно зясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про забезпечення позову у справі.

Не погодившись з апеляційною скаргою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, якою просить відмовити в задоволені апеляційної скарги, а ухвалу суду від 22.02.2018 року залишити без змін. У скарзі посилається на те, що: застосування зустрічного забезпечення не було обовязковим, крім того, позивач не міг самостійно визначити можливий розмір збитків відповідача у випадку забезпечення позову; у випадку задоволення позовної заяви, буде скасована сама підстава набуття права власності на нерухоме майно і вразі його реалізації утруднив поновлення порушених прав; доводи апелянта, щодо обмеження вільного володіння, користування та розпорядження є безпідставними, оскільки обмежено тільки право розпорядження, шляхом відчуження.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вбачається зі справи, що нежитлові приміщення стосовно яких застосовано заходи забезпечення позову, є предметом спору, відтак у разі їх відчуження до вирішення спору по суті, виконання рішення суду буде утрудненим.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи про порушення судом ч.2 ст. 149 ЦПК України в редакції на момент розгляду, що банком було придбано дане майно саме в порядку, встановленому для виконання судових рішень на підставі Актів державного виконавця відповідно до ст.49 Закону України «Про іпотеку», у відкритому виконавчому провадженні на підставі виконавчих листів, виданих на виконання судових, оскільки висновки з цих питань можуть бути надані лише під час вирішення спору по суті.

Доводи про порушення процесуальних прав відповідача на надання доказів та доведення обставини, які виключають можливість накладення арешту на майно, не можуть бути підставою скасування ухвали, оскільки представник банку брав участь у судовому засіданні, в якому вирішувалося про забезпечення позову, тому мав можливість викласти доводи, і вирішення питання про забезпечення позову може бути вчинено і без участі відповідача.

Доводи про те, що арешт майна перешкоджає господарській діяльності банку не може бути підставою задоволення скарги, оскільки банк у спорі щодо майна виступає власником майна, яке набуте внаслідок невиконання зобов"язання.

Обмеження прав власника у користуванні майном допускається у визначених законом випадках, судом арештоване майно, щодо якого виник спір.

У разі необгрунтованості вимог позову банк не позбавлений можливості відшкодування збитків.

Зважаючи на такі обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявні підстави для вжиття заходів позову і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: