СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6435/16-ц

пр. № 2/759/229/18

25 вересня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м.Києва

у складі:головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

за участю: представників позивача Телецького Т.А., Яремус-Байсанової А.М.,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, після остаточного уточнення, просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості, м а також судові витрати по справі.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з прийняттям рішення КМР від 18.03.2004 №125/1335 про відведення позивачу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаражу по АДРЕСА_1 та розпорядження акту державної комісії від 29.05.1999 про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 58 машиномісць з покладенням їх в експлуатацію на позивача, а також власникам транспортних засобів, які приймали участь у фінансуванні будівництва були надані документи для оформлення права власності на передане в користування гаражне приміщення у обслуговування у тому числі з ОСОБА_4 договір №742 від 15.12.2005 на експлуатацію та обслуговування, згідно якого позивач зобов'язався зберігати автомобіль, що належить автовласнику в гаражі НОМЕР_3 з виконанням усіх необхідних умов, які забезпечують його збереження, а відповідач зобов'язалася оплатити його в порядку та на умовах визначених вказаним вище договором, однак відповідач порушила умови договору не сплатила позивачу плату. Також позивачем заявлені вимоги до ОСОБА_5, яка є новим власником гаражного боксу НОМЕР_3 у якої з моменту набуття права власності на гаражний бокс, внаслідок чого у позивача виникає права на підставі ст. 625 ЦК України стягнути за весь період прострочення виконання грошового зобов'язання, а саме з лютого 2016 р. заборгованість з урахуванням інфляційних витрат.

У судовому засіданні представники позивача збільшення позовних підтримали, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та у відповідних уточненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та незаконними, а також зазначила, що вимоги до другого відповідача не доведеними, оскільки договір про надання зазначених послуг із нею не укладався.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, СП «Партнер» у відповідності до розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва №1041 від 29.07.1996 «Про будівництво напівпідземних гаражів - автостоянок на АДРЕСА_2 згідно інвестиційного підрядного договору №4 від 20.05.1997 укладеного між Головним управлінням капітального будівництва КМДА та СП «Партнер» виконані роботи з будівництва напівпідземних гаражів в АДРЕСА_2 (а.с. 15).

31.08.1999 Замовник відповідно до умов інвестиційного підрядного договору №4 від 20.05.1997 передав на баланс інвестору - підрядчику позивачу напівпідземні гаражі на 58 машиномісць на дільниці за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 23-25).

Рішенням Київської міської ради № 125/1335 від 18.03.2004 земельна ділянка відведена Позивачу для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на АДРЕСА_4 (а.с. 19)

Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації від 22.06.1999 за №846 «Про прийняття в експлуатацію об'єктів комунального призначення у Ленінградському районі м. Києва», затверджений акт державної приймальної комісії від 29.05.1999 про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на АДРЕСА_5 та їх експлуатацію покладено на позивача. З прийняттям рішення Київської міської ради від 18.03.2004 за №125/1335 про відведення відповідачу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 58 автомобілів за адресою: АДРЕСА_3 та розпорядження Ленінградської районної держадміністрації від 22.06.1999 за №846 про затвердження Акта державної комісії від 29.05.1999 про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 58 машиномісць за зазначеною адресою, з покладенням їх експлуатації на відповідача, а також присвоєння почтової адреси напівпідземним гаражам, власникам транспортних засобів, які приймали участь в фінансуванні будівництва були надані документи для оформлення права власності на передане в користування гаражне приміщення у напівпідземних гаражах та укладений з ними договір на експлуатацію та обслуговування, в тому числі із позивачем, договір №741 від 15.12.2005 на експлуатацію та обслуговування (а.с. 20).

15.12.2005 між СП «Партнер» та ОСОБА_4 укладено договір на експлуатацію та обслуговування №743 згідно умов якого позивач взяв на себе зобов'язання по зберіганню та охороні транспортних засобів власника у гаражі НОМЕР_3, а власник гаражного боксу зобов'язався вчасно вносити щомісячні внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати на умовах цього договору (а.с. 6).

Згідно із ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст. 977 ЦК України за договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу.

Згідно ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Власник такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

У відповідністю із ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. До витрат, які здійснює ПрАТ СП «Партнер» відносяться витрати на електроенергію, вивіз сміття, електрообладнання, ремонтно-будівельні роботи, обов'язкові платежі та податки.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, умови укладеного між сторонами договору на експлуатацію та обслуговування мають виконуватись належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша ст. 628 ЦК України).

У силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п. 3.1. укладеного договору №743 від 15.12.2005 на експлуатацію та обслуговування відповідач зобов'язаний не пізніше 10 числа кожного місяця вносити грошові внески на експлуатаційні витрати на основі щомісячних визначених позивачем розрахунків, у відповідності до п. 2.3. даного договору має право змінювати внески, з врахуванням змін в нормативній базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок земельного і комунального податку, росту цін на матеріали та ремонт у тому числі проведення державної індексації доходів, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони.

Собівартість утримання машиномісця визначається п. 2.3. договору № 743 від 15.12.2005 та у відповідності із приписом п. 6.7. Закону України «Про ціни та ціноутворення», яким встановлюються вільні ціни і тарифи на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів. Інформація про зміни тарифів у напівпідземному гаражі надається у відповідності до припису п. 7. Правил зберігання транспортного засобу на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 115 за місцем надання послуг.

Так, наказом ПрАТ СП «Партнер» від 31.07.2015 № 88 у зв'язку із збільшенням витрат на утримання охорони та експлуатацію гаражних боксів у напівпідземних гаражах ПрАТ СП «Партнер» за адресою: АДРЕСА_1 встановлено щомісячні внески на відшкодування витрат у розмірі 700 грн 00 коп. Вказаний наказ ґрунтується на плановій детальній калькуляції собівартості утримання 1м/м на автостоянці № 11 станом на 01.08.2015 (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 4.1. договору у випадку затримки оплати зі сторони відповідача, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5 % від суми затриманого платежу за кожний день прострочення.

Також встановлено, що згідно інформаційною довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, що 26.02.2016 гаражний бокс НОМЕР_3 був відчужений ОСОБА_4, який на підставі договору дарування належить ОСОБА_5 (а.с. 102-109).

Відповідачі належним чином свої зобов'язання за договором не виконували, внаслідок чого у них утворилась заборгованість із оплати послуг наданих позивачем, яка згідно із наданим розрахунками складає 28582 грн. 98 коп. за період з 01.09.2014 по день збільшення позовних вимог, тобто по 05.06.2018, яка складається у ОСОБА_4 з: основної суми боргу у розмірі 6670 грн 00 коп.; інфляційних витрат у розмірі 2057 грн 76 коп. та пені у розмірі 8407 грн 00 коп. та у ОСОБА_5 за період з 26.02.2018 по 05.06.2018 складається із: основної суми боргу у розмірі 9350 грн 00 коп.; інфляційних витрат у розмірі 1705 грн 75 коп. та 3% річних у розмірі 392 грн 47 коп. (а.с. 169, 170).

Однак, з таким розрахунком заборгованості погодитись не можливо.

ОСОБА_4 з моменту укладення договору дарування втратила право власності на вказане майно, внаслідок чого період нарахування заборгованості здійснюється з 01.09.2014, тобто з моменту порушення зобов'язання та до укладення договору дарування 26.02.2016, що складається із: основної суми боргу у розмірі 6670 грн 00 коп. та інфляційних втрат у розмірі 2057 грн 76 коп., а сума пені із відповідача не стягується, оскільки позивач просить стягнути пеню в період припинення права власності відповідача на гаражний бокс.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню (ст.209 ЦК), виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ст. 182 ЦК).

Внаслідок набуття права власності ОСОБА_5 у неї утворилася заборгованість за період з 27.02.2016 по день остаточного збільшення позовних вимог 05.06.2018, яка складається з: основної суми заборгованості у розмірі 9350 грн 00 коп.; інфляційних втрат у розмірі 1705 грн 75 коп. та 3% річних у розмірі 392 грн 47 коп.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку позовна заява підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 20175 грн. 98 коп. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1243 грн 74 коп. (21175,98 грн. х 100% : 28582,98 грн. = 70 % х 1762).

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1243 грн 74 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 182, 209, 322, 346, 347, 525, 526, 530, 626, 628, 629, 638, 936, 977, 978 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 360-7 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_6) на користь Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» суму основного боргу у розмірі 6670 (шість тисяч шістсот сімдесят гривень) 00 коп.; інфляційні витрати у розмірі 2057 (дві тисячі п'ятдесят сім гривень) 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_7) на користь Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» суму основного боргу у розмірі 9350 (дев'ять тисяч триста п'ятдесят гривень) 00 коп.; інфляційні витрати у розмірі 1705 (одна тисяча сімсот п'ять гривень) 75 коп. та 3% річних у розмірі 392 (триста дев'яносто дві гривні) 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_6) на користь Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» суму судового збору у розмірі 621 (шістсот двадцять одну гривню) 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 (РРНОКПП НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_7) на користь Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» суму судового збору у розмірі 621 (шістсот двадцять одну гривню) 87 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 25.09.2018.