Справа № 418/1442/18
РІШЕННЯ
Іменем України
24 вересня 2018 року Міловський районний суд Луганської області
у складі:головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря Кірічевої К.В.
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Міловської селищної ради Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
До суду звернулась позивачка ОСОБА_3 з позовною заявою у якій просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку розташовану на території Міловської селищної ради Міловського району Луганської області після смерті її матері ОСОБА_4.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 грудня 1999 року померла її мати ОСОБА_4 . Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді права на земельну ділянку розташовану на території Міловської селищної ради Міловського району Луганської області . Відповідно до листа відділу у Міловському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області її матері був виданий сертифікат на право на замельну частку (пай) серії ЛГ № 004943 від 10.01.1997 року № 96.
Отримавши газету «Слово хлібороба» видання територіальних громад Міловського району, вона дізналась, що виконком Міловської селищної ради розшукує потенціальних спадкоємців на земельні ділянки (паї) для проведення процедури визнання спадщини відумерлою. Вона була здивована, що в цих списках малось прізвище її померлої матері ОСОБА_4. Після звернення до Міловської селищної ради та до відділу у Міловському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганської області для отримання інфармації згідно визнання спадщини відумерлої а також реєстрацію права власності її матері свого права на земельну частку (пай) . Дізнавшись про існування права на земельну ділянку частку(пай) вона звернулась до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори, де її було відмовлено у звязку відсутністю правовстановлюючих документів, а саме сертифіката на право власності на земельну частку (пай). У відділі Міловського районного Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) видати не можуть , оригінал документу в неї відсутній і це унеможливлює оформлення спадщини після смерті її матері.
Позивачка ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась передавши всі свої повноваження представнику.
Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав послався на вище означені обставини.
Представник відповідача від Міловської селищної ради Луганської області до судового засідання не зявився однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю, відзив з запереченням проти позовної заяви не надав.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України з якої слід, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи а саме:
Копію паспорта позивачки ОСОБА_3 яка є громадянкою України, проживає та зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.4)
Копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера наданої Державною податковою адміністрацією України. (а.с.5)
Свідоцтва про народження з якого вбачається, що до шлюбне прізвище позивачки було ОСОБА_4, батьками були ОСОБА_5, ОСОБА_4. (а.с.10)
Свідоцтво про одруження з якого слід, що позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 Міхєєвичем після реєстрації її було присвоєно прізвище ОСОБА_6 . (а.с.9)
Свідоцтво про смерть з якого слід, що ОСОБА_4 померла 04 грудня 1999 року у віці 76 років про, що у книзі реєстрації актів про смерть 06 грудня 1999 року зроблено запис № 384, місце смерті с. Мілове, Міловського району Луганської області.(а.с.6)
Довідку відділу у Міловському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про те, що ОСОБА_4 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0049493 від 10 січня 1997 року №96 на території колишнього КСП «Перше Травня», на території Міловської селищної ради, площа згідно сертифіката складає 12,02 умовних кадастрових гектарів. (а.с.8)
Акт обстеження депутатом Міловської селищної ради Луганської області ОСОБА_7 з участю свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які є сусідами позивачки слід, що на час смерті ОСОБА_4 з нею проживала її дочка з зятем та онуком.(а.с.12)
Газету «Слово хлібороба» від 17 березня 2018 року №11 видання територіальних громад Міловського району аркуш 7 з якого слід, виконком Міловської селищної ради оголошував розшук потенціальних спадкоємців на земельні частки (пай)та земельні ділянки пай)для проведення процедури визнання спадщини відумерлого згідно ст.. 1277 ЦК України де мається прізвище,імя,по батькові ОСОБА_4 серія , номер сертифікату та державного акту ЛГ №0049493.
З таких підстав слід прийти до висновку про можливе задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України слід, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З наведеного слід, що мати позивачки ОСОБА_6 К,О. ОСОБА_4 мала право на спірну земельну ділянку, однак не отримала Державного акту на право власності на землю, а тільки сертифікат на право на земельну частку (пай) який був втрачений, і на цей час не може бути виданий, що зумовлює необхідність визнання права лише в судовому порядку. У свій час позивачка після смерті матері прийняла спадщину і тільки через 19 років взнала з газети про існування сертифіката.
Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила цього ЦК України застосовуються також і до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до пункт 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судові практику у справах про спадкування» ,листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правової позиція Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» слід, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» слід, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.
Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини.
Згідно ст. 529 ЦК України(1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.
Вирішуючи цивільний позов суд виходить з положень ст. 529 ЦК України (1963 року), констатуючи наявність у позивачки ОСОБА_3 прав, як спадкоємця першої черги за законом, на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої 04 грудня 1999 року.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки це не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 12-13, 76, 141, 258-265 ЦПК України, ст. 529 ЦК України -1963 року , п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», пункт 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» ,листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року
Позов ОСОБА_3 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 04 грудня 1999 року право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває на території колишнього КСП « Перше Травня» у розміром 12.02 умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі на території Міловської селищної ради Міловського району Луганської області , право на яку посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0049493 від 10 січня 1997 року який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 96.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Міловський районний суд Луганської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Чехов