Єдиний унікальний номер: 223/642/18
Провадження номер: 2-о/223/143/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі заявниці ОСОБА_1, розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1, де заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона, перебуваючи у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, 21 квітня 2015 року народила дитину дівчинку ОСОБА_2. Заявниця зверталась до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для отримання свідоцтва про народження, але їй було відмовлено в реєстрації дитини з причини недійсності документів виданих органами розташованими на тимчасово окупованій території. Тому, заявниця просить суд встановити факт народження 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 дитини дівчинки ОСОБА_2 у місті Сімферополь.

Заявниця в судовому засіданні уточнила вимоги заяви та просила суд допитати в якості свідка ОСОБА_3, в іншій частині вимоги заяви підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту народження дитини заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що є батьком заявниці, зауважив, що ОСОБА_1, перебуваючи у місті Сімферополь, 21 квітня 2015 року народила дитину дівчинку ОСОБА_2. Свідок бачив новонароджену дівчинку.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що заявниця є її сестрою, зазначила, що остання 21 квітня 2015 року народила дитину дівчинку у місті Сімферополі, яку назвали ОСОБА_2. Свідок бачила новонароджену дівчинку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АЯ №796910 від 29 серпня 2018 року, виданого установою розташованою на тимчасово окупованій території України у місті Ялта Автономної Республіки Крим, ОСОБА_1, перебуваючи у місті Сімферополь, 21 квітня 2015 року народила дитину дівчинку (а.с. 6).

Згідно обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні №1259, ОСОБА_1, перебуваючи на 38,5 тижнів вагітності, 21 квітня 2015 року народила дитину дівчинку (а.с. 8).

Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а.с. 7).

Суд, дослідивши пояснення заявниці та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначено, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Частиною третьою ст. 317 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Свідоцтво про народження, надане заявницею для державної реєстрації факту народження дитини, не може визнаватися належним документом з підстав його складання установою, яка знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, але вказана в ньому інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявницею та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Суд вважає за можливе встановити факт народження 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 дитини дівчинки ОСОБА_2, у місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, відомості про батька записати відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері).

На підставі викладеного, Конституції України, ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», керуючись ст. ст. 293-294, 315, 317, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, де заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 дитини дівчинки ОСОБА_2 у місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна. Мати ОСОБА_1, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька записати відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері).

Зобовязати Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області невідкладно зареєструвати факт народження 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 дитини дівчинки ОСОБА_2 у місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, та внести відомості про батьків на підставі цього рішення.

Копію рішення, після його проголошення, негайно направити до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та вручити заявниці.

Дане рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_5