АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 вересня 2018 року

м.Харків

справа № 640/4413/18

провадження № 22-ц/790/4722/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кружиліної О.А., Кругової С.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 червня 2018 року, постановлене в порядку письмового провадження під головуванням судді Невядомського Д.В., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 25 червня 2018 року), -

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 22 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що відповідач зобовязаний надавати їй допомогу до закінчення навчання, оскільки їй необхідна така допомога. Зазначає, що самостійного доходу не має, навчається за денною формою навчання, мешкає у гуртожитку. Тоді як відповідач не надав належних доказів неспроможності утримувати доньку до закінчення навчання.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 червня 2018 року залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обовязку батьків з утримання неповнолітніх дітей. З урахуванням того, що відповідач хворіє та має заборгованість по аліментам, тобто немає можливості надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання, - відсутні підстави для задоволення позову.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу, між батьками позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 23 листопада 2001 року було розірвано шлюб (а.с.8).

ОСОБА_1 з 01.09.2017 року наказом №01-09/582 від 08.08.2017 року була зарахована та є студенткою 1-го курсу денної форми навчання ННІ бізнесу та менеджменту ХНТУСГ імені ОСОБА_4. Термін навчання складає 3 роки та 10 місяців для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» тобто по 30.06.2021 року (а.с.9).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Самостійного доходу вона не має, вважає, що батько може їй надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Частина 1 ст. 199 СК України передбачає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття.

Довідка з історії хвороби відповідача №9288 свідчить про те, що відповідач з 03.11.2015 року по 06.11.2015 року знаходився на лікуванні, виписаний у задовільному стані (а.с.19). Медичні довідки КЗОЗ «Харківської міської клінічної лікарні №13» (а.с. 20-21) свідчать лише про проходження відповідачем один раз на рік ультразвукового обстеження. Тому вказані довідки безпідставно прийняті судом першої інстанції як докази неможливості надавати матеріальну допомогу донці, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є працездатною особою. Даних про наявність у нього інвалідності або хвороби, внаслідок якої він не може працювати, матеріали справи не містять.

За поясненнями відповідача він не працює. Проте доказів на підтвердження зазначених обставин матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не зясував причини у звязку з якими ОСОБА_2 не працевлаштований, джерела його існування.

Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Даних про наявність інших осіб на утриманні відповідача немає.

Факт наявності заборгованості за аліментами на утримання позивачки за попередні роки (а.с. 24) не свідчить про відсутність можливості у відповідача надавати допомогу по утриманню повнолітньої доньки, а лише підтверджує факт, що дитина потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_1 навчається, стипендію не отримує (а.с.56). Тому доведеним є те, що позивачка потребує матеріальної допомоги.

При визначенні розміру аліментів суд враховує потребу відповідача щодо проходження медичних обстежень.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням вимог ст. 200 СК України необхідним і достатнім є стягнення аліментів з відповідача на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) ОСОБА_2

У звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн., з яких 704,80 грн. судовий збір за подання позовної заяви та 1057,20 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 червня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2) на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 березня 2018 року до закінчення навчання 30 червня 2021 року, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1762 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_5