Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/550/18
Провадження по справі 2/281/187/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Денисюк І.І.,

за участю секретаря судового засідання Островської І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений 24.07.2010 між ним та ОСОБА_2 Від шлюбу мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог, зазначає про те, що внаслідок втрати взаєморозуміння, постійних конфліктів, сімейне життя не склалося, у зв'язку із чим сторони у справі не підтримують сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін.

В ході судового розгляду відповідачем у справі ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

У судовому засіданні сторони відсутні. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач просить задоволити вимоги позову. Відповідач підтримує позов повністю і просить задоволити зустрічні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог та у відмові зустрічного позову з наступних підстав.

24.07.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 067454 виданого 24.07.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області.

У період шлюбу у сторін 13.11.2010 народився син ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 135555 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області від 18.11.2010.

Судом встановлено та доведено належними доказами, що спільне життя сторін у справі не склалося, через постійні конфліктні ситуації, непорозуміння, що призвело до напружених стосунків та негативно відображається на дитині. Примирення між собою та збереження сім'ї позивач вважає неможливим та таким, що суперечило б їх інтересам та інтересам їхнього сина. Сторони у справі останніх пів року однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, їх стосунки носять формальний характер, обидва вважають неможливим збереження сім'ї.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 N 11, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному випадку, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, зустрічні позовні вимоги відповідача ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ОСОБА_2 у зустрічному позові не надано суду жодних доказів на його підтвердження та що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а останній ухилявся від їх сплати. А тому, вимоги позивача за зустрічним позовом щодо стягнення з відповідача аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 110, 112 СК України та ст. ст. 12, ч. 3 ст. 200, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) зареєстрований 24 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 13 розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.І. Денисюк