АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Київ

Справа № 22-6975 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Остапчук Т.В.

Унікальний №757/67554/17-ц Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Левенця Б.Б.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року про виправлення описки в рішенні суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи: Національний банк України, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про захист прав споживачів, визнання договору банківського рахунку недійсним (нікчемним),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &quро;Про судоустрій і статус суддів&q? і; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?ку;Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &quп.;Прикінцеві та перехідні положення&q?ре; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q?ок;Про судоустрій і статус суддів&q?й ; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &q?. ;Перехідні положення&q?ех; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи: НБУ, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про захист прав споживачів, визнання договору банківського рахунку недійсним (нікчемним).

Просив визнати порушеним право споживача фінансових послуг банку ОСОБА_1; визнати договір (угоду) №SAMDNWFD400 від 08.11.2017 р. про відкриття банківського поточного рахунку НОМЕР_2 недійсним (нікчемним), оскільки ОСОБА_1 не підписував вказаний договір і не надавав свою згоду на його умови щодо добровільного прийняття на себе прав та обов'язків визначених в ньому; визнати договір (угоду) №SAMDNWFD400 від 08.11.2017 р. про відкриття банківського поточного рахунку НОМЕР_2 недійсним (нікчемним), через недотримання письмової форми вказаного договору; визнати договір (угоду) №SAMDNWFD400 від 08.11.2017 р. про відкриття банківського поточного рахунку НОМЕР_2 недійсним (нікчемним), оскільки сторони в належній формі не досягли згоди з усіх його істотних умов, зокрема щодо відкриття, ведення та закриття банківського рахунку, тарифи і всі суми коштів, які споживач має сплатити за вказаним договором; визнати договір (угоду) №SAMDNWFD400 від 08.11.2017 р. таким, що порушує публічний порядок, а банківський поточний рахунок НОМЕР_2 таким, який неможливо використовувати для здійснення розрахунково-касових операцій щодо видачі, приймання чи/або переказ грошових коштів в іноземній валюті (долар США).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року в задоволенні позову було відмовлено.

02 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення описки у рішенні Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року.

Просив виключити з 3 абзацу вступної та мотивувальної частин рішення слова: «Звертаючись до банку з даною пропозицією, вона надала всі документи, необхідні для проведення процедури ідентифікації та верифікації особи. Проте, працівники банку безпідставно відмовили їй в укладенні даного договору. Оскільки зазначені дії не узгоджуються з вимогами законодавства та свідчать про порушення її прав, просив задовольнити позовні вимоги.» та викласти їх в наступній редакції: «Звертаючись до банку з даною пропозицією укласти договір про відкриття банківського особового (поточного) рахунку для здійснення з його використанням розрахунково-касових операцій щодо видачі, приймання чи/або переказу грошових коштів в іноземній валюті (дол. США), він надав всі документи, необхідні для проведення процедури ідентифікації та верифікації особи. В тексті договору він просив викласти умови відкриття, ведення та закриття банківського рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку. Проте, працівники банку безпідставно відмовили йому в укладенні даного договору. Оскільки зазначені дії не узгоджуються з вимогами законодавства та свідчать про відмову споживачу в реалізації його прав, просив задовольнити позовні вимоги.»; виключити з абзацу 13 вступної та мотивувальної частини рішення слова: «Пункт 3 прохальної частини пропозиції викладений наступним чином: «на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам, відкрити на ім'я - ОСОБА_1 у ПАТ КБ «Приватбанк» (ЄДРПОУ 143) банківський клієнтський рахунок в іноземній валюті (дол.США), для здійснення розрахункових касових операцій щодо видачі або приймання готівкових грошових коштів в іноземній валюті (долар США), за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.» та викласти їх в наступній редакції: «Пункт 3 прохальної частини пропозиції викладений наступним чином: «на оголошених ПАТ КБ «Приватбанк» умовах, що відповідають закону та банківським правилам, укласти з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) договір про відкриття банківського клієнтського рахунку в іноземній валюті (дол. СІЛА) для здійснення розрахунково-касових операцій щодо видачі, приймання або переказу іноземної валюти (дол. США), за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України (ст.1067 ЦК України, ст. 7 Закону України &qu'>;Про платіжні системи та переказ коштів в Україні&qu к;, та Інструкція про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492).»; виключити з абзацу 29 вступної та мотивувальної частини рішення слова: «Відповідно ст. 1056 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.» та викласти їх в наступній редакції: «Відповідно ст. 1056 ЦК кредитодавець має право відмовитися від надання позичальникові передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі у разі порушення процедури визнання позичальника банкрутом або за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальникові кредит своєчасно не буде повернений. Позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець мас право також відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором.»; виключити з абзацу 30 вступної та мотивувальної частини рішення слова: «Згідно до ст. 1057 ЦК України Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.» та викласти їх в наступній редакції: «Згідно до ст. 1057 ЦК України договором, виконання якого пов'язане з переданням у власність другій стороні грошових коштів або речей, які визначаються родовими ознаками, може передбачатися надання кредиту як авансу, попередньої оплати, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг (комерційний кредит), якщо інше не встановлено законом. До комерційного кредиту застосовуються положення статей 1054-1056 цього Кодексу, якщо інше не встановлено положеннями про договір, з якого виникло відповідне зобов'язання, і не суперечить суті такого зобов'язання.»; виключити з абзацу 44 вступної та мотивувальної частини рішення слова: «В подальшому, Постановою НБУ №106 від 25 жовтня 2017 року до п.1.9 вказаної Інструкції внесені зміни, якими передбачено, що договір банківського рахунку та договір банківського вкладу можуть укладатися шляхом приєднання клієнта до публічної пропозиції укладення договору (оферта), який розміщений у загальнодоступному для клієнта місці в банку та на його офіційному сайті в мережі Інтернет.» та викласти їх в наступній редакції: «В подальшому, Постановою НБУ №106 від 25 жовтня 2017 року до п. 1.9 вказаної Інструкції внесені зміни, якими передбачено, що договір банківського рахунку, договір банківського вкладу та договір рахунку умовного зберігання (ескроу) укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній). Електронна форма і говору має містити електронний підпис/електронний цифровий підпис клієнта (представника клієнта) та уповноваженої особи банку відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України. Договір банківського рахунку та договір банківського вкладу можуть укладатися шляхом приєднання клієнта до публічної пропозиції укладення договору (оферта), який розміщений у загальнодоступному для клієнта місці в банку та на його офіційному сайті в мережі Інтернет. Банк зобов'язаний надати клієнту у спосіб, визначений банком та клієнтом, у тому числі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем примірник договору, що дає змогу встановити дату його укладення.»; виключити з абзацу 46 вступної та мотивувальної частини рішення слова: «Відповідно до довідки ПА ТКБ «Приватбанк» від 16.05.2018 року на підставі визначених ПАТ КБ «Приватбанк» умов та письмової заяви позивача 08.11.2017 року позивачу було відкрито рахунок 7658 в іноземній валюті (доларах США).» та викласти їх в наступній редакції: «Відповідно до анкети-заяви ПАТ КБ «Приватбанк» від 05.11.2010 року (а.с. 77) на підставі визначених ПАТ КБ «Приватбанк» умов та письмової пропозиції позивача про укладання договору про відкриття банківського клієнтського рахунку в іноземній валюті (долар США) для здійснення розрахункових касових операцій щодо видачі, приймання або переказу іноземної валюти від 08.11.2017 року (а.с. 8) позивачу було відкрито рахунок 7658 в іноземній валюті(доларах США).»; виключити з абзацу 48 вступної та мотивувальної частини рішення слова: «Таким чином, пропозиція відповідача відкрити на ім'я ОСОБА_1 картку для виплат у порядку, передбаченому Умовами та Правилами, узгоджується з положеннями ст. ст. 207, 208,1067 ЦК України, а також п.1.9 зазначеної Інструкції» та викласти їх в наступній редакції: «Таким чином, пропозиція позивача про укладення договору про відкриття банківського клієнтського рахунку в іноземній валюті (долар США) для здійснення розрахункових касових операцій щодо видачі, приймання або переказу іноземної валюти від 08.11.2017 року (а.с. 8), узгоджується з положеннями ст. ст. 207, 208,1067 ЦК України, а також п. 1.9 зазначеної Інструкції».

В обґрунтування посилався на те, що виявлені ним після ознайомлення в тексті судового рішення помилки роблять його не грамотним, не повним, не послідовним та не логічним для учасників процесу.

Без виправлення зазначених ним помилок судове рішення не буде відповідати вимогам процесуального закону та правилам діловодства, встановленим для офіційних документів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1, 14 серпня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення та неправильне застосування норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та внести відповідні виправлення у тексті судового рішення.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилався на те, що доводи суду першої інстанції щодо відсутності у тексті рішення описок та порушення заявником питань, що зводяться до його фактичної зміни, в тексті оскаржуваної ухвали розкрито не було.

Апелянт вважав, що головуючий у першій інстанції перевищила свої повноваження та внесла зміни до ст.ст. 1056, 1057 ЦК України.

Текст самого рішення викладено на низькому професійному рівні, неповно, непослідовно та не логічно.

Наполягав, що відверто упереджене ставлення головуючого в першій інстанції до своїх професійних обов'язків, враховуючи правові висновки Європейського суду з прав людини, не сприяють довірі, яку суди повинні вселяти у громадськість, а призводить до порушення його конституційних прав і свобод.

Розгляд заяви про виправлення описок було проведено формально з постановленням незаконної ухвали.

Окремо наполягав на постановлені Апеляційним судом міста Києві окремої ухвали відносно судді Печерського районного суду м. Києва Остапчука Т.В. про свідоме та грубе порушення ним вимог процесуального закону, та довести зазначену інформацію до Вищої Ради Правосуддя.

В судове засідання сторони не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час, і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч.3 ст.258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Рішення суду - це акт правосуддя у цивільній справі, який ґрунтується на встановлених у судовому засіданні фактах та застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснював в своїй постанові Пленум Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі»вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Аналіз поданої апелянтом заяви про виправлення описки свідчить про існування його власної думки щодо зовнішнього вигляду, використаних формулювань та оборотів головуючим в суді першої інстанції. Фактична незгода зі змістом рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2018 р., не може бути визнана на думку колегії суддів, опискою.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що виправлення на яких наполягає апелянт фактично призведуть до зміни суті судового рішення, що є недопустимим.

Крім того, постановою Апеляційного суду міста Києва від 12.09.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2018 р. було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При апеляційному розгляді скарги ОСОБА_1, колегією суддів було детально перевірено усі обставини та вірність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Порушень не було встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2018 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

Б.Б. Левенець