Справа № 369/6271/18
Провадження № 2/369/2687/18
30.08.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Яцевич В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особа такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
В травні 2018 року ОСОБА_1звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області позовом до ОСОБА_2 про визнання особа такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину НОМЕР_1 від 29.09.2009 року.
Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію виданої виконавчим комітетом Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24.05.2018 року №216, у даному будинку зареєстровані три особи, а саме ОСОБА_1( власник) , ОСОБА_2, ОСОБА_3 (дочка власника).
Відповідач ОСОБА_2 на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, однак з 1993 року по даний час в зазначеному будинку не проживає та не з'являвся, у житловому будинку відсутні його речі, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов депутата Віта-Поштової сільської ради ОСОБА_4 від 12.10.2008 року, 15 листопада 2008 року, 25 грудня 2012 року, 03 березня 2013 року, 03 червня 2013 року, 17 січня 2018 року, 28 березня 2018 року, 04 травня 2018 року.
Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за ним, чим об'єктивно порушують права позивача.
Тому позивач ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1.
У судове засідання позивач не з'явився, про час день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
За заявою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину НОМЕР_1 від 29.09.2009 року .
Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію виданої виконавчим комітетом Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24.05.2018 року №216, у даному будинку зареєстровані три особи, а саме ОСОБА_1( власник) , ОСОБА_2, ОСОБА_3 (дочка власника).
Відповідач ОСОБА_2 на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, однак з 1993 року по даний час в зазначеному будинку не проживає та не з'являвся, у житловому будинку відсутні його речі, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов депутата Віта-Поштової сільської ради ОСОБА_4 від 12.10.2008 року, 15 листопада 2008 року, 25 грудня 2012 року, 03 березня 2013 року, 03 червня 2013 року, 17 січня 2018 року, 28 березня 2018 року, 04 травня 2018 року.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
Судові витрати, суд покладає на сторін у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ст.ст. 203, 235, 321, 328, 391, 405, 717 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71, 72 СК України, та керуючись статтями 4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особа такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. вісімдесят коп).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Апеляційного суду Київської області або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Дубас Т.В.