Справа № 229/2357/18
Провадження №2/229/691/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Костіної І.В.

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду із зазначеним позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є власником вказаного будинку. В будинку був зареєстрований її зять, відповідач у справі. З 2014року стосунки між відповідачем та її дочкою погіршилися, відповідач виїхав за межі України і з цього часу проживає на території Російської Федерації. У будинку він не перебував, витрати за комунальні послуги не сплачував.

Вона змушена сплачувати комунальні послуги в тому числі й за відповідача, і позбавлена можливості оформити субсидію.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги ОСОБА_2 визнає. (а.с.54)

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність відповідача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року , закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб .

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відомостями з домової книги, довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради від 19.06.2018 р. підтверджується реєстрація відповідача ОСОБА_3 в зазначеному будинку з грудня 2000 року (а.с.15-20, 23).

Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований в квартирі позивача, як член сім"ї, оскільки був її зятем. Згідно рішення Дружківського міського суду від 20 вересня 2017року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу , ЄУН 229/2884/17, провадження 2/229/1439/2017, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірваний. Рішення набрало чинності 03 жовтня 2017року. (а.с.8,49).

Фактично, в зазначеному будинку відповідач не мешкає з 2014 року, що підтверджується Актом, який складено головою комітету мікрорайону № 11 «Молоково» Агеєвою Є.В., і визнається відповідачем у заяві, наданій до суду. (а.с.48, 54).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд розглядає справу, керуючись вказаними нормами закону, а не ст. ст. 71,72 ЖК України, оскільки житло позивача є і було на період проживання відповідача приватним.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 втратив право користування житлом в будинку АДРЕСА_1, оскільки за вказаною адресою він відсутній без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Суд вважає, що реєстрація відповідача в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю.Відповідач покинув будинок добровільно, перешкод у користуванні будинком з боку позивача не відбувалося. Фактично відповідач зареєстрований за місцем мешкання в АДРЕСА_2.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком позивача.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81,259,263-265,268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1, до ОСОБА_3, який зареєстрований в АДРЕСА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т. Л. Панова