Ухвала

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 210/6534/13-ц

провадження № 61-31774 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року на розгляд до Верховного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року із пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2018 року наведені підстави у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків до 01 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази на їх підтвердження, а також сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали заявником направлено квитанцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 352 грн 40 коп. та клопотання про поновлення строку. ОСОБА_1 зазначала, що дізналася про рішення Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі 761/24881/16-ц у якому зазначено, що споживачі у справах про захист їхніх прав звільнені від сплати судового збору, у зв'язку з чим заявник дійшла висновку про те, що також звільнена від сплати судового збору та вирішила звернутися до суду із касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року.

Однак вказані причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки не є обставинами які б перешкоджали заявнику звернутись до суду касаційної інстанції зі скаргою.

Відповідно до вимог частини третьої статті 328 ЦПК України 2004 року, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Аналогічна норма міститься у статті 393 ЦПК України.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті

6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryovv. Ukraine).

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2018 року вказані заявником підстави було визнано неповажними, а знову наведені причини для поновлення строку на касаційне оскарження аналогічні, тому є недостатніми для поновлення строку на касаційне оскарження.

Отже, клопотанняОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтоване.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись статтями 393, 394 ЦПК України, частиною третьою

статті 328 ЦПК України 2004 року, пунктом 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147 - VIII,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта