АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 214/5556/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Криворізька міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2017 року, яке постановлено суддею Щеняєвою І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Криворізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначила, що 21 грудня 2016 року помер її батько. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: вул. Співдружності, 38/119, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, яка належала спадкодавцеві на праві власності. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулась з заявою про прийняття спадщини, оскільки не була юридично обізнана щодо строків прийняття спадщини. Крім того вона отримала свідоцтво про смерть свого батька в день збігу строків написання заяви про прийняття спадщини, а саме 21.06.2017 року. Фінансова можливість звернутись до нотаріуса для відкриття спадкової справи у позивача зявилась лише у вересні 2017 року, оскільки вона самостійно виховує малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, та знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні її позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом першої інстанції допущено неповне зясування обставин справи та не враховано, що позивач дізналась про смерть спадкодавця лише в червні 2017 року, а фінансова можливість звернутись до нотаріуса для відкриття спадкової справи у позивача зявилась лише у вересні 2017 року, оскільки вона самостійно виховує двох малолітніх дітей.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3, які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-КИ № 340626 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 746456, батько позивача ОСОБА_4 помер 21 грудня 2016 року (а.с.7) та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5В, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_4С, померлого 21.12.2016 року, оскільки спадкоємиця пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. (а.с.11)

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, з підстав скрутного матеріального становища, оскільки вона самостійно виховує малолітню дитину та знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, у звязку з тим, що ОСОБА_1 не довела поважності причин пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначено статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався цим правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 07 листопада 2015 року № 6-148цс15.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини був той факт, що позивач по справі має двох малолітніх дітей, дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, що свідчить про те, що в період визначеного Законом строку для прийняття спадщини, позивач не мала обєктивної можливості звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, оскільки дочці ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, було лише вісім місяців, а вихованням дитини вона займалась одна.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки у спадкоємця були обєктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причини пропуску встановленого шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги про поважність причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, заслуговують на увагу, а висновок суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, є помилковим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права та приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги позивача, та скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383,386 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2017 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 21 грудня 2016 року року батька ОСОБА_4.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: