Справа № 161/9426/18
Провадження № 2-о/161/182/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гриня О.М.,

з участю секретаря судових засідань - Єдинак А.М ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні сина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона разом із сином проживала постійно однією сім'єю без реєстрації такого проживання та перебувала на його утриманні до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 Основним та головним джерелом доходу сім'ї було пенсійне забезпечення сина ОСОБА_3, який отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», розмір якого становив 9000 грн. в місяць та значно перевищував розмір доходів заявника. ОСОБА_2 є пенсіонером, отримувала та отримує пенсію за віком у розмірі близько 1300-1400 грн. в місць, інших джерел доходу немає. Після смерті сина, заявник втратила основне та вагоме джерело для існування, залишившись на мінімальному розмірі пенсійного забезпечення. Встановлення факту того, що вона проживала разом із сином та перебувала на його утриманні має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для звернення до із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника до Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області.

Представник заявника в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області у судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 5 передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.7 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом достовірно встановлено, що заявник у справі ОСОБА_2, є матір'ю померлого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.09.1969 року, актовий запис в книзі записів актів громадянського стану про народження № 19 (а.с.5).

ОСОБА_2, є пенсіонером за віком та їй була призначена мінімальна пенсія (а.с.8).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

У зв'язку зі смертю сина, у заявниці виникла необхідність звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника. Проте, відповідно до відповіді ГУ ПФУ у Волинській області від 18.05.2018 року, їй було відмовлено у призначенні пенсії даного виду з підстав відсутності документа, що засвідчує факт перебування на утриманні та роз'яснено право звернення до суду (а.с. 9).

Згідно акту № 82 ТОВ ЖЕП «Перспектива» від 19.03.2018 року ОСОБА_2 проживала з сином ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 з 01.10.2014 року по 01.10.2017 року (а.с.7), що також узгоджується з даними акту №908 від 16.07.2018 року, наданому для пред'явлення до суду заявником за її зверненням (а.с. 26).

Відповідно до довідки № 333/03-51 від 13.07.2018 року, ОСОБА_3 перебував на обліку у ГУ ПФУ у Полтавській області та отримував пенсію за вислугу років по місяць смерті включно, розмір пенсії за період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року складає 88993,60 грн. (а.с.25), що значно перевищує розмір пенсійних виплат ОСОБА_2

ОСОБА_2 до моменту смерті ОСОБА_5 проживала разом з ним, вела спільне господарство. Отримання пенсії ОСОБА_6 не може слугувати підставою відмови у виплаті пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки основним і постійним джерелом засобів до існування, зважаючи на аналіз розміру пенсійних виплат осіб, була для заявника допомога ОСОБА_5, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, у зв'язку з чим суд вважає доведеним той факт, що заявник перебувала на утриманні свого сина, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зазначений факт ніким не оспорюється і має для заявниці юридичне значення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заяву ОСОБА_2 законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 , 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_3) на утриманні сина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про смерть № 2134 від 12.09.2017 року в Книзі реєстрації смертей Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 вересня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь Волинської області