Справа № 161/424/18
Провадження № 2/161/1109/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 рокуЛуцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючої судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Загоровській І.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про повернення надміру виплачених коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої державної допомоги.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2006 році зверталася ОСОБА_4 до них із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189.

Відповідно до виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 21.06.2005 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно , починаючи з 20.04.2005 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно довідки другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку від 26.06.2006 року №1600, довідками другого відділу ДВС ЛМУЮ в періоди з 01.12.2005 року по 31.05.2006 рік, з 01.08.2007 по 31.01.2010, 01.03.2010 по 31.12.2015 аліментів від ОСОБА_3 не отримувала. На підставі поданих документів їй було призначено тимчасову державну допомогу.

11.03.2016 року ОСОБА_4 подала заяву про припинення виплати тимчасової допомоги з 01.04.2016 року у в звязку із сплатою відповідачем аліментів.

Враховуючи, що ОСОБА_3 сплатив аліменти, що підтверджується заявою отримувача державної допомоги від 11.03.2016 року, тобто може утримувати дітей, та той факт, що ОСОБА_4 в період з 01.06.2006 по 30.11.2006 року, з 01.02.2008 по 31.07.2010 року та з 01.09.2010 по 31.03.2016 роки за рахунок коштів державного бюджету виплачено тимчасову допомогу в сумі 62 120, 44 грн, відповідачу листом департаменту від 22.03.2016 року №11.2-8/7482 запропоновано добровільно повернути сплачену суму тимчасової допомоги до 14.06.2016 року. Відповідачем здійснено лише часткове повернення виплаченої тимчасової допомоги.

Однак, на день звернення до суду кошти в суми 57820, 44 грн відповідачем не повернено.

На підставі наведеного просить суд, стягнути з відповідача в користь департаменту соціальної політики Луцької міської ради тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме в розмірі 57820,44 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, з підстав викладених в відзиві на позовну заяву (а.с. 66-69), просила в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні вказала, що ОСОБА_3 постійно надав грошову допомогу на утримання дітей.

Заслухавши пояснення представників сторін, пояснення свідка ОСОБА_8, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2006 році зверталася ОСОБА_4 до Департаменту соціальної політики Луцької міської радиіз заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189.

Відповідно до виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 21.06.2005 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно , починаючи з 20.04.2005 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5)

Згідно довідки державної виконавчої служби у м. Луцьк від 26.06.2006 року №1600, довідками другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 04.02.2008 року №249, від 16.07.2015 року №1279, від 18.08.2008 року №26, від 02.02.2009 року №46, від 03.08.2009 року №3190, від 08.02.2010 року №164, від 17.09.2010 року №1254, від 23.03.2011 року №484, від 05.09.2011 року №1301, від 05.03.2012 року №440 від 03.09.2012 року №1615, від 04.03.2013 року №470, від 09.09.2013 року №1755, від 03.03.2014 року №489, від 15.09.2014 року №1728, від 16.03.2015 року №499, від 07.09.2015 року №1749, від 01.02.2016 року №223 ОСОБА_4 в періоди з 01.12.2005 по 31.05. 2006 , з 01.08.2007 по 31.01.2010 , з 01.03.2010 по 31.12.2015 роки аліменти від ОСОБА_3 не отримувала.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Як передбачено ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до п. 2 Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення.

Згідно з п. 8 Порядку, тимчасова допомога надається на дітей у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку (в редакції на дату звернення.)

У редакції від 25.12.2015 року відповідно до п. 8 Порядку, тимчасова допомога надається на дітей у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців

Відповідно до п. 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобовязаною сплачувати аліменти, або виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину.

Про виникнення даних обставин одержувач зобовязаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла така обставина.

Із матеріалів справи вбачається, що 11 березня 2016 року ОСОБА_4 подала заяву про припинення виплати тимчасової допомоги з 01.04.2016 року у звязку із їх сплатою (а.с. 46).

П. 12 Порядку встановлено, що якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги.

Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України визначено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Листом департаменту від 22.03.2016 року №11.2-8/7482 відповідачу запропоновано добровільно повернути сплачену суму тимчасової допомоги до 14.06.2016 року (а.с. 51)

30.05.2016 року, 12.01.2017 року, 21.06.2017 року ОСОБА_3 звертався до департаменту з заявами про продовження терміну повернення надміру виплачених коштів (а.с. 48-50).

Відповідач сплатив Департаменту соціальної політики Луцької міської ради частину коштів у сумі 4300 грн, чим фактично визнав своє зобовязання по поверненню тимчасової державної допомоги .

Щодо строку позовної давності, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулася до департаменту соціальної політики стосовно сплати відповідачем частини аліментів 11.03.2016 року. Саме з цього часу починається перебіг строку позовної давності для звернення органом соціального захисту населення до суду із позовом.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, ту обставину, що відповідач частково повернув виплачену тимчасову допомогу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 6, 10, 12, 258, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 1212-1215 ЦК України, Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 57 820 (пятдесят сім тисяч вісімсот двадцять) гривень 44 копійки надміру виплачену тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.06.2018 року.

Cуддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_9