РІШЕННЯ

іменем України

"25" вересня 2018 р. 145/670/18

2/145/538/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Тиврівської селищної ради про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю,

встановив:

Позивачі звернулися до суду із позовом, в якому вказують, що вони постійно проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Будинок № 48 по вул. Жовтнева в смт. Тиврів належав ПМК-21.

Вони отримали квартиру АДРЕСА_1 в 1979 році на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету ПМК. Ордер на житло не зберігся.

Житло, в якому вони проживають не приватизоване. Інші квартири ( № 14, № 1,№ 12 та ін..) в будинку № 48 по вул. Жовтнева в смт. Тиврів приватизовані. Мешканцям цих квартир виконкомом Тиврівської селищної ради видані свідоцтва про право власності.

Вони не мали можливості приватизувати належне їм житло, так як в квартирі був зареєстрований ОСОБА_3, який фактично з 2000 року в цій квартирі не проживав і їм не надавав згоди на приватизацію належного їм житла.

На даний час власника у квартири АДРЕСА_2 немає. Підприємство ПМК-21 припинило свою діяльність, відомості про нього вилучені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Квартира АДРЕСА_3 не перебуває на балансі ні в селищній раді, ні в Тиврівському комбінаті комунальних підприємств.

Наразі ОСОБА_3 добровільно скасував свою реєстрацію в квартирі АДРЕСА_4 і на житло в даній квартирі не претендує.

23 березня 2018 року вони звернулися в Тиврівську селищну раду з заявою про приватизацію належного їм житла.

В задоволенні їх заяви їм відмовлено в зв'язку зтим, що вказана квартира не перебуває на балансі селищної ради та Тиврівського ККП.

Вона, ОСОБА_2, добросовісно заволоділа квартирою №5 в буд.48, по вул. Жовтнева в смт. Тиврів на підставі ордера на вказане житло і відкрито і безперервно володіє цією нерухомістю з 1979 року по даний час.

Вона, ОСОБА_1, народилася в даній квартирі і все життя проживає в ній, що підтверджує факт добросовісності, безперервності і відкритості володіння цією нерухомістю.

Згідно звіту про оцінку майна вартість квартири АДРЕСА_5, разом з господарськими будівлями становить 113 420 грн.

Так як вони постійно проживають в даній квартирі то мають право на визнання за ними права спільної часткової власності на квартиру в рівних частках.

Просять визнати за ними право спільної часткової власності в рівних частках на трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 житловою площею 29.7 кв.м., загальною площею 41.9 кв. м., частину сараю «К» площею 7.9 кв.м. та частину погреба «п/К» площею 7.9 кв.м. в порядку набувальної давності.

В підготовчому судовому засіданні позивачка ОСОБА_2Г позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 не заперечує в задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст 334 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває права власності на це майно. Тобто, виходячи зі змісту ст. 334 ЦК України, обставинами, які мають значення для вирішення справи про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, є : законний обєкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Відповідно до п. 4 ст. 334 ЦК України, право власності на нерухоме майно за набувальною давністю набувається виключно за рішенням суду.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Будинок № 48 по вул. Жовтнева в смт. Тиврів належав ПМК-21. Вказана обставина стверджується реєстраційним свідоцтвом виданим КП «ВООБТІ» 24 квітня 1992 року (а.с. 4).

Житло, в якому вони проживають не приватизоване. Інші квартири ( № 1, 10, 12, 14, 15) в будинку № 48 по вул. Жовтнева в смт. Тиврів приватизовані. Мешканцям цих квартир виконкомом Тиврівської селищної ради видані свідоцтва про право власності (а.с. 15-17).

Позивачки не мали можливості приватизувати належне їм житло, так як в квартирі був зареєстрований ОСОБА_3, який фактично з 2000 року в цій квартирі не проживав і їм не надавав згоди на приватизацію належного їм житла.

На даний час власника у квартири АДРЕСА_2 немає. Підприємство ПМК-21 припинило свою діяльність, відомості про нього вилучені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що стверджується витягом з цього реєстру (а.с. 5-7).

Квартира АДРЕСА_3 не перебуває на балансі ні в селищній раді, що стверджується довідкою селищної ради №02-061/169 від 23.03.2018 року (а.с. 14), ні в Тиврівському комбінаті комунальних підприємств, що стверджується повідомленням даного підприємства від 05.02.2018 року № 13 (13).

На даний час ОСОБА_3 добровільно скасував свою реєстрацію в квартирі АДРЕСА_7 і на житло в даній квартирі не претендує.

23 березня 2018 року вони звернулися в Тиврівську селищну раду з заявою про приватизацію належного їм житла.

В задоволенні їх заяви їм відмовлено в зв'язку з тим, що вказана квартира не перебуває на балансі селищної ради та Тиврівського ККП.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном -протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Оскільки ОСОБА_2, добросовісно заволоділа квартирою №5 в буд.48, по вул. Жовтнева в смт. Тиврів на підставі ордера на вказане житло і відкрито і безперервно володіє цією нерухомістю з 1979 року по даний час, ОСОБА_1, народилася в даній квартирі і все життя проживає в ній, що підтверджує факт добросовісності, безперервності і відкритості володіння цією нерухомістю - позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.344 ЦК України, -

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності в рівних частках на трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 житловою площею 29.7 кв.м., загальною площею 41.9 кв. м., частину сараю «К», площею 7.9 кв.м. та частину погреба «п/К», площею 7.9 кв.м. в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 03.10.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.