Справа № 474/579/18
Провадження 2/474/216/18
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.18 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 243 грн. 42 коп. -

встановив:

25.06.2018р. Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі - відповідачі), в якому просить стягнути з відповідачів на свою користь в солідарному порядку 19 243 грн. 42 коп., з яких: 18 227 грн. 17 коп. - заборгованість за основним боргом; 544 грн. 28 коп. - прострочена заборгованість за відсотками; 358 грн. 16 коп. - пеня; 78 грн. 57 коп. - сума інфляційних витрат; 35 грн. 24 коп. - 3 % річних від прострочених сум заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що між позивач та ОСОБА_1 у письмовій формі уклали кредитний договір № 97_155 від 04.09.2017р. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався та надав відповідачу кредит на споживчі цілі для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у розмірі 30 620 грн. 00 коп. на строк 3 роки, тобто до 03.09.2020р. під 17,99% річних. На час укладання кредитного договору позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та останній був обізнаний про намір отримати вказаний кредит. Кредитні кошти були використані в інтересах сім'ї та позивачем ОСОБА_1 самостійно було виконано роботи з провадження енергоефективного обладнання в будинку по АДРЕСА_1. Відповідач порушила встановлені кредитним договором строки по сплаті заборгованості по кредитному договору, у зв'язку з чим позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Позивач, вказує на систематичне порушення позичальником основного зобов'язання та утворення у зв'язку з цим заборгованості по кредиту.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте 01.10.2018р. звернувся до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте 28.09.2018р. звернулися до суду із заявами, в яких визнають позовні вимоги в повному обсязі та просять розглянути справу за їх відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачами пред'явленого до них позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового розгляду та прийняти рішення у зв'язку з визнанням відповідачами позову.

04.09.2017р. між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 97_155 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) (далі - кредитний договір).

Відповідно до умов п.п. 2.1, 2.2 кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 30 620 грн. 00 коп. на 3 роки, тобто на строк до 03.09.2020р. на придбання світлопрозорих конструкцій з енергозберігаючим склопакетом (крім однокамерних), під 17,99 % річних ( п. 2.4.1). Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому договором та додатками до нього.

Позивач свої зобов'язання щодо видачі кредиту виконав, що підтверджується платіжним дорученням № 97_155 від 04.09.2017р., згідно якого позивач перерахував кошти у розмірі 30 620 грн. 00 коп. на поточний рахунок фізичної особи-підприємеця ОСОБА_3 з призначенням платежу- енергозберігаючі вікна по рахунку фактури, однак ОСОБА_1, в порушення умов кредитного договору, повернення кредиту здійснювала нерегулярно.

Пунктом 3.3.3. договору передбачено обов'язок здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 850 грн. 56 коп. та сплату процентів на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за завітним, починаючи з 04.09.2017р., шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок для обслуговування.

Пунктом 3.9 кредитного договору передбачено дострокове погашення кредиту за ініціативою Банку.

Відповідно до п.п. 3.9.3, 3.9.3.2 договору строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості на строк понад 58 календарних днів.

Відповідно до п. 3.10.1. кредитного договору сторони, керуючись статтями 212, 611 ЦК України, домовилися про зміну умов зобов'язання за цим договором, а саме: зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв'язку з настанням вказаних в п. 3.10.2. договору обставин (порушення зобов'язань позичальником за цим договором) (відкладальні обставини), в тому числі у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальником за чим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів (п. 3.10.2.2. кредитного договору).

Згідно п. 8.3. кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному повернення основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Незважаючи на взятті на себе обов'язки по кредитному договору, позичальник порушив умови його виконання та з 27.03.2018р. припинила сплачувати відсотки на залишок основної суми боргу за кредитним договором, які до цього сплачувала в порушення графіку, що вбачається з розрахунку і графіку погашення заборгованості та підтверджується випискою по рахунку від 13.06.2018р.

Згідно розрахунків наданих позивачем станом на 13.06.2018р. вбачається що заборгованість ОСОБА_1 становить 19 243 грн. 42 коп., з яких: 18 227 грн. 17 коп. - заборгованість за основним боргом; 544 грн. 28 коп. - прострочена заборгованість за відсотками; 358 грн. 16 коп. - пеня; 78 грн. 57 коп. - сума інфляційних витрат; 35 грн. 24 коп. - 3 % річних від прострочених сум заборгованості.

Згідно відмітки "сімейний стан" в паспорті громадянина України на ім'я ОСОБА_1 серії НОМЕР_3, виданого 09.07.2001р. Врадіївським РВ УМВС в Миколаївській області, 05.05.1990р. Врадіївським відділом РАГС Миколаївської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Як вбачається з заяви від 10.08.2017р., ОСОБА_1 отримала кредит в рамках Державної програми відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження для одноквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1.

У відповідності до п. 5.3.12 кредитного договору ОСОБА_1 засвідчила, що вона одружена та вказаний договір укладений в інтересах сім'ї і одержане за цим договором буде використане на потреби сім'ї.

Відповідно до заяви від 26.09.2017р. ОСОБА_1 самостійно виконала роботи із впровадження енергоефективного обладнання (матеріалів), придбаних нею згідно кредитного договору № 97_155 від 04.09.2017р. в рамках Державної програми.

Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов'язань, відповідачами суду не надано.

Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони ОСОБА_1 порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини, та вимоги кредитного договору, укладеного між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно д статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно, умовами виникнення обов'язків за договором, укладеним одним з подружжя, у другого з подружжя, є: 1) укладення одним з подружжя договору в інтересах сім'ї; 2) факт використання придбаного майна в інтересах сім'ї; 3) відсутність заперечень другого з подружжя проти укладення такого договору або відсутність інших порушень правил розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Таким чином вимоги позивача до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, що складаються з суми судового збору, сплачених позивачем під час пред'явлення позову на суму 1 762 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 243 грн. 42 коп. - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором № 97_155 від 04.09.2017р. станом на 13.06.2018р. в сумі 19 243 (дев'ятнадцять тисяч двісті сорок три) грн. 42 коп., з яких: 18 227 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять сім) грн. 17 коп. - заборгованість за основним боргом; 544 (п'ятсот сорок чотири) грн. 28 коп. - прострочена заборгованість за відсотками; 358 (триста п'ятдесят вісім) грн. 16 коп. - пеня; 78 (сімдесят вісім) грн. 57 коп. - сума інфляційних витрат; 35 (тридцять п'ять) грн. 24 коп. - 3 % річних від прострочених сум заборгованості.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк" судові витрати у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ф.Г. Сокол