Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/2539/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді Коваля А.Б.
секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 30.12.2016 року уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис за № 614.
Від цього шлюбу спільних дітей немає.
Подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я фактично не створена, оскільки сторони мають різні характери та психологічну несумісність. По-різному дивляться на життя, на взаємні права та обов'язки подружжя, на шляхи вирішення їх сімейних проблем.
Оскільки сім'я фактично не створена, шлюбні відносини між ними так і не виникали з моменту реєстрації шлюбу.
Разом не проживають, інтересу та бажання до продовження таких відносин у них обох немає.
Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з його засад, та з огляду на характер таких відносин вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, оскільки шлюб носить формальний характер. Сім'я ними так і не створена, а тому подальше збереження юридично оформленого, але фактично не існуючого шлюбу суперечить їх спільним інтересам.
Оскільки відповідач не дає згоду на розірвання шлюбу через органи РАЦСу, змушена звертатися до суду з цим позовом.
Вважає також, що надання строку на примирення у їх ситуації є непотрібним, оскільки неможливо відновити відносини, які так і не склалися.
Після розірвання шлюбу бажає повернути собі дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».
Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Кременчук Полтавської області, громадянкою України, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем м. Шепетівка Хмельницької області, громадянином України, який зареєстровано Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 614.
Після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».
Витрати, пов'язані з розглядом цієї справи в суді та отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, покласти на неї.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги та факти, викладені у позові, підтримує в повному об'ємі та просить суд позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у відповідності до вимог чинного законодавства, але про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надходило.
На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрували шлюб 30 грудня 2016 року, актовий запис № 614. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_1 (а.с. 6).
На цей час сторони у справі не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства.
Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивач у своєму позові ставить питання про зміну прізвища, суд вважає, що після розірвання шлюбу, останній необхідно повернути дівоче прізвище - «ОСОБА_1».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 110, 112 СК України, ст.ст. 12, 263-265, 280-289, 352-354 ЦПК України, суд -
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Кременчук Полтавської області, громадянкою України, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем м. Шепетівка Хмельницької області, громадянином України, який зареєстровано Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 614 - розірвати.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Після розірвання шлюбу присвоїти позивачу прізвище «ОСОБА_1».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: А. Б. Коваль