У Х В А Л А

25 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 706/895/14-ц

провадження № 61-42377ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 02 липня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02 липня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справи, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що ухвала Христинівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2015 року не переглядалась судом апеляційної інстанції, підстави для відкриття касаційного провадження на ухвалу суду першої інстанції відсутні.

Водночас ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Черкаськоїобласті від 02 липня 2018 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом Черкаської області постановлено ухвалу 02 липня 2018 року без виклику сторін. Останній день строку на касаційне оскарження припадав на 01 серпня 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав засобами поштового зв'язку 20 липня 2018 року, що підтверджується ксерокопією конверта Апеляційного суду Черкаської області.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України ОСОБА_1 мав право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження за умови, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Проте скаргу позивачем подано лише 12 вересня 2018 року тобто поза межами строку, встановленого частиною другою статті 390 ЦПК України.

Заявник не зазначив обставини, за яких скаргу подано після закінчення тридцятиденного строку з дня отримання ним повного тексту оскаржуваного судового рішення та не надав доказів, які підтверджують ці обставини.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що з 1 січня 2018 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1762,00 грн. Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 352,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Відповідно до статті 388 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Однак вказівка заявника у касаційній скарзі на Верховний Суд України є формальним недоліком і не є підставою для залишення касаційної скарги без руху, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка містить гарантії справедливого судочинства, зокрема, доступу до суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2015 року відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 02 липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 жовтня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник