РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, суд,

встановив:

До Василівського районного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати згідно ст.34 Закону України «Про оплату праці», який було уточнено. У позовній заяві позивач вказує, що 21.01.2018 року згідно наказу № 293к від 30.01.2018 року позивач буз звільнений за власним бажанням з посади інженера з технічного аудиту другої категорії ПАТ «Запоріжжяобленерго». На час його звільнення у ПАТ «Запоріжжяобенерго» існувала заборгованість по виплаті ОСОБА_1 заробітної плати за період з вересня 2017 року по січень 2018 року у розмірі 62908,33 грн. Відповідач не виплачував заробітну плату, починаючи з вересня 2017 року до квітня 2018 року та враховуючи положення ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», загальна сума компенсації, яка належить до виплати складає 1524 грн. 79 коп. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Період невиплати ОСОБА_1 належної заробітної плати з 31 січня 2018 року по 20 квітня 2018 року. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає - 28388 грн. 25 коп. та за відрахуванням 18% податку на доходи з фізичних осіб (28388,25 грн.*1,5/100% = 425,82 грн.) та 1,5 % - військового збору (28388,25 грн.*1,5/100% = 425,82 грн.) - стягненню, на користь позивача підлягає сума у розмірі 22 852,55 грн. Крім того, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушення термінів її виплати у розмірі 1524 грн.79 коп.; стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, що складає 22 852 грн. 55 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились. Представник надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, згідно раніше поданого відзиву проти позову заперечує, просить відмовити.

Оглянувши матеріали справи, вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 31.01.2018 року згідно наказу № 293к від 30.01.2018 року позивач ОСОБА_1 буз звільнений за власним бажанням у зв'язку із невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, з посади інженера з технічного аудиту другої категорії ПАТ «Запоріжжяобленерго», ч.3 ст.38 КЗпП.

На час його звільнення у ПАТ «Запоріжжяобенерго» існувала заборгованість по виплаті ОСОБА_1 заробітної плати за період з вересня 2017 року по січень 2018 року у розмірі 62908,33 грн.

Відповідно до статей 115 КЗпП України та 24 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов'язаний здійснювати виплату заробітної плати найманим працівникам регулярно в робочі дні у строки, установлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, з обов'язковим дотриманням таких вимог: по-перше, не рідше 2-х разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, по-друге, не пізніше 7 днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Якщо виплата заробітної плати не проводиться на один і більше календарних місяців, то відповідно до статей 34 Закону України «Про оплату праці» та 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» роботодавець зобов'язаний нарахувати та виплатити працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати.

Якщо заробітну плату не отримано своєчасно з вини працівника, то вона компенсації не підлягає.

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Компенсації підлягають грошові доходи населення разом із сумою індексації, що отримані у гривнях на території України та не мають разового характеру. Перелік таких доходів наведено в п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими «Порядком обчислення середньої заробітної плати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середнього динна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотримання вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Крім того, положенням розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час затримки розрахунку.

Відповідно до довідки, наданої відповідачем, середньоденний заробіток позивача ОСОБА_1 складає - 448,21 грн.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 була нарахована, але своєчасно не виплачена заробітна плата в сумі 8562,54 грн. Виплачено заробітну плату за вересень 2017 року в лютому 2018 року. За період невиплати заробітної плати, тобто з жовтня 2017 року по лютий 2018 року, розраховується індекс споживчих цін. Величина індексу споживчих цін за вересень 2017 року (місяць, за який виплачується заробітна плата) в розрахунок не включається. Розрахунок проводиться шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін за даними Держкомстату: 1,012*1,009*1,010*1,015*100%=104,6%. Приріст індексу споживчих цін: 104,6% - 100% = 4,6%. За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Оскільки індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати перевищив 100%, сума компенсації за цей період становить: 8462,54 грн. х 4,6 / 100 = 389,27 грн. (компенсація). Зарплата за вересень 2017 року з урахуванням компенсації - 8851,81 грн.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 була нарахована, але своєчасно не виплачена заробітна плата в сумі 2950,05 грн. (за вирахуванням утримань податків і обов'язкових платежів). Виплачено заробітну плату за жовтень 2017 року в квітні 2018 року. За період невиплати заробітної плати, тобто з жовтня 2017 року по квітень 2018 року, розраховується індекс споживчих цін. Величина індексу споживчих цін за жовтень 2017 року (місяць, за який виплачується заробітна плата) в розрахунок не включається. Розрахунок проводиться шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін за даними Держкомстату: 1,009*1,010*1,015**1,009*1,011* 100%=105,4%. Приріст індексу споживчих цін: 105,4% - 100% = 5,4%. За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Оскільки індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати перевищив 100%, сума компенсації за цей період становить: 2950,05 грн. х 5,4 / 100 = 159,30 грн. (компенсація). Зарплата за жовтень 2017 року з урахуванням компенсації - 3109,35 грн.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 була нарахована, але своєчасно не виплачена заробітна плата в сумі 6746,42 грн. (за вирахуванням утримань податків і обов'язкових платежів). Виплачено заробітну плату за листопад 2017 року в квітні 2018 року. За період невиплати заробітної плати, тобто з листопада 2017 року по квітень 2018 року, розраховується індекс споживчих цін. Величина індексу споживчих цін за листопад 2017 року (місяць, за який виплачується заробітна плата) в розрахунок не включається. Розрахунок проводиться шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін за даними Держкомстату: 1,010*1,015*1,009*1,011*100%=104,5%. Приріст індексу споживчих цін: 104,5% - 100% = 4,5%. За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Оскільки індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати перевищив 100%, сума компенсації за цей період становить: 6746,42 грн. х 4,5 / 100 = 303,58 грн. (компенсація). Зарплата за листопад 2017 року з урахуванням компенсації - 7050,00 грн.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 була нарахована, але своєчасно не виплачена заробітна плата в сумі 11214,99 грн. (за вирахуванням утримань податків і обов'язкових платежів). Виплачено заробітну плату за грудень 2017 року в квітні 2018 року. За період невиплати заробітної плати, тобто з грудень 2017 року по квітень 2018 року, розраховується індекс споживчих цін. Величина індексу споживчих цін за грудень 2017 року (місяць, за який виплачується заробітна плата) в розрахунок не включається. Розрахунок проводиться шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін за даними Держкомстату: 1,015*1,009*1,011*100%=103,5%. Приріст індексу споживчих цін: 103,5% - 100% = 3,5%. За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Оскільки індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати перевищив 100%, сума компенсації за цей період становить: 11214,99 грн. х 3,5 / 100 = 392,52 грн. (компенсація). Зарплата за грудень 2017 року з урахуванням компенсації - 11607,51 грн.

У січні 2018 року ОСОБА_1 була нарахована, але своєчасно не виплачена заробітна плата в сумі 14006,38 грн. (за вирахуванням утримань податків і обов'язкових платежів). Виплачено заробітну плату за січень 2018 року в квітні 2018 року. За період невиплати заробітної плати, тобто з січня 2018 року по квітень 2018 року, розраховується індекс споживчих цін. Величина індексу споживчих цін за січень 2018 року (місяць, за який виплачується заробітна плата) в розрахунок не включається. Розрахунок проводиться шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін за даними Держкомстату: 1,009*1,011*100%=102,0%. Приріст індексу споживчих цін: 102,0% - 100% = 2,0%. За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Оскільки індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати перевищив 100%, сума компенсації за цей період становить: 14006,38 грн. х 2,0 / 100 = 280,12 грн. (компенсація). Зарплата за січень 2018 року з урахуванням компенсації - 14286,50 грн.

Загальна сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, яку суд стягує з відповідача на користь позивача складає 1524 грн. 79 коп. (389.27+159.30+303.58+392.52+280.12=1524.79).

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає: 9525,80 грн. (грудень 2017 року ) + 9299,00грн. (листопад 2017 року) : 42 робочі дні за два місяці (20 робочих днів у грудні 2017 року та 22 робочих дні у листопаді 2017 року) = 448 грн. 21 коп. ( п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затв. постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100).

Період не виплати належної заробітної плати з 31.01.2018 року по 20.04.2018 рік (день повного фактичного розрахунку з позивачем). Лютий 2018 року - 20 робочих днів; березень 2018 року - 21 робочих дня; квітень 2018 року - 14 робочих дні, разом - 55 робочих дня.

Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 24651 грн. 55 коп. (448 грн. 21 коп.* 55 робочі дні = 24651 грн. 55 коп.). Отже, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає - 24651 грн. 55 коп. та за відрахуванням 18% податку на доходи з фізичних осіб (24651,55 грн.*18/100% = 4437,28 грн.) та 1,5 % - військового збору ( 24651,55 грн.*1,5/100% = 369,77грн.) - стягненню, на користь позивача підлягає сума у розмірі 19844,50 грн.

Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до 138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, в тому числі, і витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено ст. 137 ЦПК України.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009р. № 23-рп/2009 висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

В додатках до позовної заяви додається договір про надання правничої допомоги від 23 травня 2018 року, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанція на суму 5000,00 грн.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ст.137 суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає розрахунок витрат на послуги адвоката в сумі 5000 грн. завищеним. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підставі вищевикладеного, суд вважає достатнім стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

У іншій частині позову суд відмовляє.

Відповідно ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись, ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (місце знаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, Код ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 71601, АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1) компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 1524, 79 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 19844,50 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн., а всього - 23 869 (двадцять три тисячі вісімсот шістдесят дев'ять) гривень 29 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (місце знаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, Код ) в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. ( Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Призначення платежу: Судовий збір на користь держави, ПІБ платника).

У іншій частині позову у задоволенні відмовити.

Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик