У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за скаргою стягувача Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю боржника ОСОБА_1, Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою за участю заінтересованих осіб ОСОБА_1, Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що 18 лютого 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва прийнято рішення по справі 755/19431/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором. 10 серпня 2016 року заявник звернувся до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного рішення. 04 жовтня 2016 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52470612. 30 червня 2017 року в рамках виконавчого провадження № 52470612 було реалізовано автомобіль, що належить боржнику на праві власності, внаслідок чого банк отримав грошові кошти у розмірі 65 170,00 грн. Будь-які інших дій щодо виконання рішення суду державним виконавцем не здійснено. У зв'язку з чим просить визнати бездіяльність Дніпровського районного відділу Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві по виконавчому провадженню № 52470612 неправомірною, зобов'язати Дніпровський районний відділ Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві здійснити примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року по справі № 755/19431/13-ц.

19 вересня 2017 року ухвалою суду прийнято до свого провадження скаргу стягувача Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю боржника ОСОБА_1, Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії та призначено судовий розгляд.

29 вересня 2017 року ухвалою суду витребувано у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві належним чином завірені матеріали виконавчого провадження ВП № 52470612.

20 вересня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням ухвали по суті вимог.

Представник заявника в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В провадженні Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження ВП № 52470612 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року по справі 755/19431/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 62-201).

Підставою для визнання бездіяльності Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року неправомірною заявником зазначено, що державний виконавець Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві не реалізувала свого права вплинути на боржника шляхом звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду та з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Представник заінтересованої особи Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не скористалася процесуальним правом подачі заперечень на скаргу.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені обов'язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 с. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця (ст. 439 ЦПК України).

Згідно п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак в досліджених судом належним чином завірених матеріалах виконавчого провадження ВП № 52470612, відсутні відомості про звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду та з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

В матеріалах виконавчого провадження також відсутні докази направлення та отримання відповіді щодо інформації про наявність коштів на відкритих банківських рахунках боржника.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що державним виконавцем не вчинено всі необхідні виконавчі дій для впливу на боржника та виявлення належного майна боржника .

За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення скарги стягувача Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю боржника ОСОБА_1, Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії повністю: визнати бездіяльність Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року по справі № 755/19431/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором неправомірною. Зобов'язати Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернути до виконання відповідно до вимог чинного законодавства рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року по справі № 755/19431/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України "Про виконавче провадження", п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження", ст.ст. 260, 353, 439, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Скаргу стягувача Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю боржника ОСОБА_1, Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року по справі № 755/19431/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором неправомірною.

Зобов'язати Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернути до виконання відповідно до вимог чинного законодавства рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року по справі № 755/19431/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повний текст ухвали складено 24 вересня 2018 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва або до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна