Справа № 459/1979/18 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/2593/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Іванова О.О.

З участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №459/1979/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 11 липня 2018 року у справі за заявою Львівської територіальної організації Профспілки працівників вугільної промисловості України про роз'яснення рішення місцевого суду м.Червонограда Львівської області від 02 серпня 2002 року по справі №2-1167,-

В С Т А Н О В И В:

22.06.2018 року представник Львівської територіальної організації Профспілки працівників вугільної промисловості України звернувся до суду із заявою, у якій просить розяснити рішення місцевого суду м.Червонограда Львівської області від 02.08.2002року по справі №2-1167 в частині визначення ціни путівки для ОСОБА_5 та супроводжуючої його особи.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням суду від 02.08.2002року у справі №2-1167 зобовязано Львівську територіальну організацію профспілки працівників вугільної промисловості надавати ОСОБА_5 путівку для санаторно-курортного оздоровлення відповідно рекомендації лікуючих лікарів, а також путівки для супроводжуючої особи згідно висновку лікувально-профілактичного закладу. Вказане рішення є незрозуміле стосовно того, якої вартості путівка може підлягати відшкодуванню для потерпілого та супроводжуючої особи.

У виконавчу службу м.Червонограда виставлений до оплати рахунок на оплату путівки на лікування в санаторії «Червона калина» (с.Жобрин Рівненської області) на суму 36960грн. з 25липня 2018року.

Згідно листа санаторію «Червона калина» ця сума включає в себе перебування в санаторії двох осіб протягом 24 днів з проживанням в номері напівлюкс покращений вартістю одного дня перебування на одну особу 770 грн. з лікуванням як потерпілого, так і супроводжуючої особи. Червоноградським відділенням Фонду соціального страхування на запит про цінову політику санаторних путівок, які видаються фондом для лікування осіб, які перебувають на обліку у Фонді надано інформацію про встановлення граничних розмірів витрат на відшкодування вартості одного ліжко-дня санаторно-курортним закладом, а саме:для потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві - 560грн.з ПДВ; для супроводжуючої особи - 470 грн. з ПДВ.

Оскаржуваною ухвалою заяву задоволено. Зазначено, що рішення місцевого суду м.Червонограда Львівської області від 02.08.2002 року слід розуміти так, що ОСОБА_5 слід надавати путівку для санаторно-курортного лікування відповідно до рекомендації лікуючих лікарів, а також путівку для супроводжуючої особи згідно висновку лікувально-профілактичного закладу, у межах граничних розмірів витрат на відшкодування вартості встановлених Порядком відшкодування витрат санаторно-курортним закладам за вибором потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування України від 14.12.2017 року №72.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу, що суд не повідомив її про розгляд заяви та розглянув справу у її відсутності. Постановляючи ухвалу, суд допустив зміну змісту судового рішення, що є порушенням вимог ст.271 ЦПК України. Зазначає, що резолютивна частина рішення є чіткою та не потребує жодного роз1яснення. Питання щодо оплати за путівки, встановлення граничного розміру її вартості не було предметом розгляду справи в 2002 році , а тому оскаржуваною ухвалою суд фактично допустив зміну рішення, що є неприпустимим.

Звертає увагу, що ухвалою місцевого суду м.Червонограда розяснено рішення та зазначено, що Львівська територіальна рада профспілок працівників вугільної промисловості зобовязана надавати ОСОБА_5 путівки для санаторно-курортного лікування, відповідно до рекомендації лікуючих лікарів, а також путівки для супроводжуючої особи , згідно висновку лікарсько - профілактичного закладу, що у разі відмови надавати путівки оплата проводиться коштами Львівської територіальної ради профспілок працівників вугільної промисловості при придявленні рахунку про вартість путівок. Вважає, що заява подана лише з метою уникнення повної оплати вартості путівки, яка була заброньована ще у жовтні 2017 року. Просить скасувати ухвалу.

Заявник подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права є законною та обґрунтованою. Стверджує, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд жодним чином не обмежив можливість реалізації ОСОБА_5 та супроводжуючої особи права на отримання путівки на санаторно-курортне лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її адвоката ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апедлційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено такі обставини

Рішенням місцевого суду м.Червонограда Львівської області від 02 серпня 2002 року частково задоволено позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 до Львівської територіальної Ради профспілок працівників вугільної промисловості про відшкодування шкоди.

Крім іншого, яке не є предметом розгляду в даному випадку, зобовязано Львівську територіальну раду профспілок працівників вугільної промисловості надавати ОСОБА_5 путівки для санаторно-курортного лікування відповідно до рекомендації лікуючих лікарів, а також путівки для супроводжуючої особи згідно висновку лікувальнопрофілактичного закладу (а.с.102-105 т.1).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2002 року рішення залишено без змін уточнивши резолютивну частину вказівкою про те, що стягнення слід проводити в користь ОСОБА_5 в особі піклувальника ОСОБА_2.

В червні 2018 року Львівська територіальна організація профспілки працівників вугільної промисловості звернулась до суду з заявою про розяснення рішення .

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що згідно копії листа Червоноградського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Львівській області від 15.06.2018 року №1356-01-1, забезпечення санаторно-курортним лікуванням потерпілих на виробництві регулюється у відповідності до Порядку відшкодування витрат санаторно-курортним закладам за вибором потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 14.12.2017року №72. На 2018рік встановлені граничні розміри витрат на відшкодування вартості одного ліжко-дня санаторно-курортним закладам: для потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання-560грн.з ПДВ для супроводжуючої особи - 470 грн. з ПДВ. З врахуванням наведеного суд розяснив, що надавати ОСОБА_5 путівку для санаторно-курортного лікування відповідно до рекомендації лікуючих лікарів, а також путівку для супроводжуючої особи згідно висновку лікувально-профілактичного закладу, слід у межах граничних розмірів витрат на відшкодування вартості встановлених Порядком відшкодування витрат санаторно-курортним закладам за вибором потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування України від 14.12.2017 року №72.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Згідно з ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

У Постанові Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення» розяснено, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким.

Роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Системне тлумачення положень ст.271 ЦПК дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути розяснено у разі, якщо без такого розяснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, розяснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про розяснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Окрім цього, необхідно вказати, що зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Підставою для роз'яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акту є його неясність, невизначеність.

Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Аналогічне твердження міститься в ухвалі Верховного Суду України від 13 липня 2016 р. у справі № 21-5743цс15.

Встановлюючи в ухвалі про розяснення рішення вартість путівок для санаторно-курортного лікування ОСОБА_5 та супроводжуючої особи відповідно до Постанови Фонду соціального страхування України від 14 грудня 2017 року №72 «Про затвердження Граничних розмірів витрат на відшкодування вартості одного ліжко-дня санаторно-курортним закладом за вибором потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на 2018 рік», суд змінив суть рішення, оскільки предметом судового розгляду не була вартість путівок, а вирішувалось питання щодо забезпечення ОСОБА_5 та супроводжуючої особи такими путівками, відповідно до чинного на час ухвалення рішення законодавства.

Крім цього, ухвалою місцевого суду м.Червонограда від 25 липня 2003 року розяснено рішення суду та зазначено, що в разі відмови Львівської територіальної організації Профспілки працівників вугільної промисловості України надати путівку, оплата за дані путівки проводиться коштами Львівської територіальної організації Профспілки працівників вугільної промисловості України при предявленні рахунку про вартість путівок. Вказана ухвала не оскаржувалось та набрала законної сили (а.с.168-169 т.1)

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального права, що є підставою для її скасування відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 383, 384,391 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 11 липня 2018 року скасувати.

Постановити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Львівської територіальної організації Профспілки працівників вугільної промисловості України про роз'яснення рішення місцевого суду м.Червонограда Львівської області від 02 серпня 2002 року .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 вересня 2018 року.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.ОСОБА_7Приколота