У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до відкриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 з вказаною заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, у якій проситьвинести ухвалу суду щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради майдан Просвіти, буд. 2, м. Рівне, індекс 33028), та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2..

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник заявника вказує, що ОСОБА_1, проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу, зі ОСОБА_3, що підтверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.07.2015 року. За своє життя - 5 листопада 2011 року ОСОБА_3 склав на її імя заповіт, який було досвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу - ОСОБА_4 ОСОБА_3 помер 01 серпня 2015 року. Після його смерті вона мала намір успадкувати майно, яке входить до складу спадкової маси, а саме: квартиру АДРЕСА_2. Однак, не змогла реалізувати свого права, оскільки, незважаючи на наявність судової заборони, спірна квартира після смерті її чоловіка була переоформлена згідно договору купівлі-продажу на іншого власника - ОСОБА_5. Вважає Спадковий договір, який було укладено між її чоловіком та ОСОБА_6 є недійсним, а відтак вважаю, що і наступний договір (купівлі- продажу), який укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 слід визнати судом недійсним. Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в подальшому.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оцінюючи характер позовних вимог, з якими ОСОБА_1 має намір звернутися до суду і про які вона зазначає у своїй заяві про забезпечення позову, суд визнає, що вид забезпечення позову, який заявник просить застосувати, не відповідає позовним вимогам і доцільність вжиття таких заходів забезпечення є необґрунтованою.

В заяві про забезпечення позову не наведено жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначеного заявником заходу забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду.

Крім того, в заяві про забезпечення позову не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач має реальний намір відчужити квартиру, відсутні обґрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Суд також враховує ту обставину, що заявник вказує, що на даний період часу вказаний спадковий договір оспорюється нею, в звязку з чим, відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі № 569/10986/15-ц було накладено заборону Першій Рівненській державній нотаріальній конторі. Другій Рівненській державній нотаріальній конторі та приватним нотаріусам Рівненського міського нотаріального округу видачу свідоцтва про право власності, а також заборонено вчинення будь яких інших нотаріальних дій щодо квартири АДРЕСА_2. Відомостей про скасування вказаної ухвали заявником суду не надано, тому суд не вбачає підстав для повторного накладення арешту на вказану квартиру.

Керуючисьст. 151-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до відкриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення до Апеляційного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Харечко С.П.