Справа № 461/246/17
Провадження № 6/461/153/18
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20.09.2018 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченка В.Є.,

при секретарі - Чорненької К.М.

з участю

заінтересованої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львів заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи ПАТ «Енергобанк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження стягувача Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі №461/246/17 за правом грошової вимоги до ОСОБА_1. В обгрунтування поданої заяви покликається на наступне. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.03.2017 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором № 13-002436-01 від 31.11.2013 року у сумі 150974 грн. 35 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2264 грн. 62 коп. 18.05.2018 р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Енергобанк» укладено Договір №21 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за договором №м 13-002436-01 перейшло до заявника. Тому просить заяву задовольнити.

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання рекомендованого поштового відправлення. В матеріалах справи міститься заява представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про розгляд спраив без участі представника заявника. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представники заінтересованих осіб ПАТ «Енергобанк» та Галицького відділу Державної виконавчої служби м. Львів ГУЮ у Львівьскій області в судове засідання не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками про отримання рекомендованого поштового відправлення.

Частиною 3 статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Суд вважає, за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволенні заяви заперечив повністю. Надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях. В задоволенні заяви просив відмовити повністю.

Заслухавши пояснення заінтересованої особи ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Суд встановив, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.03.2017 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором № 13-002436-01 від 31.11.2013 року у сумі 51456,70 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 62439,52 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 1894,10 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 3300,00 грн., заборгованість з відсотків - 31884,03 грн., всього - 150974 (сто п'ятдесят тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 35 коп. Крім цього, стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Енергобанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 2264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 62 коп.( а.с. 62-63).

03 квітня 2017 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.03.2017 р. у справі №461/246/17( а.с 75).

Як вбачається із матеріалів справи, 18 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» уклали Договір про відступлення права вимоги №21 (а.с.73).

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є переданий ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Таки чином, за змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги № 21 від 18 травня 2018 року, а саме п. 2.2 новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 Договору набуває права вимоги за кредитними договорами, які є предметом Договору про відступлення права вимоги.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії Договору відступлення прав вимоги № 21 від 18 травня 2018 року, в п.4.1 ціна договору не зазначена, а замість ціни в Договорі пропуск. Окрім того, вказано, що ціна Договору сплачується на підставі протоколу. Жодних платіжних документів, протоколів або будь-яких інших належних доказів перерахування коштів заявником не надано.

Відповідно до ст.512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав за правочином, а згідно із статтею 514 до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Сторони Договору, скориставшись правом врегулювати у Договорі свої відносини, які не врегульовані законодавством (ст. 6 ЦК України) пов'язали момент переходу права вимоги не лише з фактом підписання Договору, а й з проведенням оплати за цим Договором.

Жодних платіжних документів, протоколів або будь-яких інших належних доказів перерахування коштів заявником до матеріалів справи не надано. Виходячи зі змісту п.п. 2.2., 4.1 Договору №21 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, цей Договір набуває чинності з моменту проведення оплати. Суду не доведено, що право вимоги за договором №13-002436-01 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі №2-127/11 від 01.02.2018р. де суд зазначив, що «право вимагати від боржника виконання всіх зобов'язань в межах відступлених прав у фактора наступає після виконання ним зобов'язань, передбачених пунктом 3.1.1. договору. Як встановлено судами та свідчать матеріали справи, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження виконання умов пунктом 3.1. договору, відповідно до якого фінансування за відступлені права вимоги надається фактором клієнту шляхом перерахування суми фінансування на рахунок клієнта двома платежами, суди зробили правильний висновок, що заявником не було належним чином доведено факт виникнення права вимоги, що відступається за укладеним договором».

З Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги № 21 від 18 травня 2018 року вбачається , що розмір заборгованості по відсотках збільшився з 31 884,03грн. до 59212,47грн. Суд погоджується з твердженнями заінтересованої особи боржника ОСОБА_3 про те, що різниця вказаної суми взагалі не може бути предметом заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки питання про її стягнення не вирішувалось в межах даної справи рішенням суду.

У випадку набрання чинності Договором №21 про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 18.05.2018 року до нового кредитора могло б перейти право на заміну первинного стягувача на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в межах суми боргу, які встановлені в цьому Додатку та резолютивній частині рішення Галицького районного суду м. Львова у цій справі, а саме - тіло кредиту в сумі 51 456,70 грн. та залишок по нарахованих відсотках, а саме 31 884,03 грн. Згідно Додатку, до нового кредитора не переходить право вимоги на штрафні санкції та інші суми встановлені в рішенні Галицького районного суду м. Львова (крім тіла кредиту та встановлених у рішенні відсотках).

Суду не доведено правомірність нарахування у Додатку №1 до Договору №21 про відступлення права вимоги від 18.05.2018 року відсотків у сумі 19 572, 67 грн.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування або в момент пред'явлення вимоги про дострокове погашення кредиту.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 14-10цс18, де зазначено, що «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання».

Таким чином, вимога у визначеному судом розмірі відповідно до умов Договору №21 від 18.05.2018 р. не передавалась, а вимога у вказаному в Додатку №1 розмірі суду не підтверджена.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи ПАТ «Енергобанк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 442 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи ПАТ «Енергобанк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Повний текст ухвали суду виготовлено 26.09.2018 р.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.