Справа № 214/5070/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Євтушенка О.І.,

секретар судового засідання - Бєлікова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/5070/18

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 06.08.2018 року, в якій просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються із відповідача - ОСОБА_2, на її користь на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.07.2014 року, встановивши їх розмір у твердій грошовій сумі - 2000,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Пред'явлені вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що у них зі ОСОБА_2 є спільний малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2017 року стосунки між нею та ОСОБА_2 припинено, та з того часу вони проживають окремо. Малолітній син залишився проживати з нею. За її заявою 02.02.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення зі ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час розмір аліментів, які вона отримує, не перевищує 1000 грн., чого не достатньо для задоволення першочергових потреб малолітнього сина. Їх син є інвалідом з дитинства, а тому потребує постійного оздоровлення, лікування, обстеження, що вимагає значних затрат. Оскільки стан здоров'я дитини не змінюється, в той час як з огляду на економічну кризу та зростання цін, аліментів в тій сумі, яка стягується зі ОСОБА_2 не достатньо. Вказані обставини ставлять її в скрутне матеріальне становище, в той час як ОСОБА_2, будучи здоровою та працездатною особою, взмозі надавати аліменти в більшому розмірі, з урахуванням відсутності будь-яких інших аліментних зобов'язань, наявності додаткових неофіційних джерел доходів, які значно перевищують його заробітну плату, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом на захист майнових прав та інтересів малолітньої дитини на забезпечення належного рівня її життя.

Позивач ОСОБА_1 правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №456 (а.с.3).

Від попередніх стосунків ОСОБА_1 має малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.07.2014 року, яке набрало законної сили 05.08.2014 року (а.с.5), усиновлено ОСОБА_2 малолітнього сина дружини ОСОБА_4, із зміною його прізвища та по-батькові.

19.08.2014 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано повторно свідоцтво про народження дитини, в якому з урахуванням змін в актовому записі про народження дитини за рішенням суду вказано, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Як вказувала позивач, що підтверджується довідкою №3870 від 01.08.2018 року (а.с.6) та не оспорювалось відповідачем, на даний момент малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

02.02.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою ОСОБА_1 видано судовий наказ про стягнення зі ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання малолітнього сина, позивач ОСОБА_1 посилалась на потребу дитини в додаткових витратах на лікування, забезпечення, розвиток, оскільки син є інвалідом з дитинства. Крім того, розмір аліментів, які фактично вона отримує від ОСОБА_2, становить в межах 1 000 грн., що є незначним та не може забезпечити задоволення хоча б першочергових потреб дитини.

Перевіряючи обґрунтованість таких вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, тобто такий обов'язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Так, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та інші випадки, передбачені СК України.

Аналогічне роз'яснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3.

При цього, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз'яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Разом із тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст.182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів.

Оскільки спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів, тому при визначенні їх розміру та доцільності збільшення попередньо визначеного відповідно до ст.182 СК України суд обов'язково враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших аліментних зобов'язань; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 10.02.2017 року (а.с.8).

В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги, не маючи жодних заперечень проти зміни та збільшення розміру аліментів на утримання сина з визначенням в твердій сумі 2000 грн. з підстав, наведених позивачем.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи встановлені обставини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства та захисту прав малолітньої дитини, у тому числі з огляду на визнання відповідачем позову, суд дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зміни розміру аліментів на утримання малолітнього сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на тверду грошову суму - 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На переконання суду, такий розмір аліментів не ставитиме платника аліментів у скрутне для нього становище, не є завищеним в нинішніх умовах проживання, економічній ситуації в країні, пов'язаній зі зростанням цін, у тому числі на медичні препарати, в яких у ОСОБА_3 є потреба.

З урахуванням п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремим норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, аліменти у збільшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнена, тому відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, ч.4 ст.274, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягнутих за судовим наказом, виданим 02.02.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття - із проведенням щорічно індексації відповідно до закону.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Аліменти у збільшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред'явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складення повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

Судове рішення складено та підписано 27.09.2018 року.

Суддя Євтушенко О.І.