Провадження: 2/484/1497/18
Справа: 484/3559/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Закревського В.І.,

при секретарі судового засідання Ярославської С.Д.,

озглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 12.09.2003 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 308. Сторон мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що шлюбні відносини між ними не склалися через втрату поваги та любові один до одного. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем.

Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відстуність, позовні вимоги підтримує повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Андрієвська".

Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відстуність, позовні вимоги визнає повінстю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 12.09.2003 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 308 між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 075542. Шлюбні стосунки припинені через втрату поваги та любові. Сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ФП №161843, виданого 15.06.2004 року, згідно якого сторони по справі є батьками дитини.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх малолітньої дитини, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Враховуючи ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні оскільки відповідач визнав позов повністю.

Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. за клопотанням позивача суд залишає за нею.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 12, 81,200, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 12.09.2003 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 308 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище "Андрієвська".

Копію рішення направити органу державної реєстрації для внесення в актовому записі про шлюб відмітки про його розірвання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.09.2018 року.

Суддя