АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1792/18 Справа № 2-3598/09 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКГ Фінанс» та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра»

на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ОСОБА_3», Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ «Фінанс», третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору розірваним, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2009 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ОСОБА_3», Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ «Фінанс», третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору розірваним, стягнення моральної шкоди.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано договір № 78004041 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 20 грудня 2006 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" та ОСОБА_2 розірваним.

Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" (ідентифікаційний код 20025456), Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит ОСОБА_3" (ідентифікаційний код 34045919), Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ "Фінанс" (ідентифікаційний код 38906031) моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., (двадцять тисяч гривень). 00 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" (ідентифікаційний код 20025456), Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит ОСОБА_3" (ідентифікаційний код 34045919), Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ "Фінанс" (ідентифікаційний код 38906031) судовий збір в розмірі по 05 грн. 66 коп. з кожного.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" (ідентифікаційний код 20025456), Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит ОСОБА_3" (ідентифікаційний код 34045919), Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ "Фінанс" (ідентифікаційний код 38906031) витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі по 05 грн. 00 коп. з кожного.

Рішенням апеляціонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеденою відповідальністю УКГ Фінанс - задоволено.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ Фінанс на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ Фінанс про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення апеляціонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю УКГ Фінанс просить скасувати заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року у справі № 2-3598/09 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову у частині стягнення моральної шкоди з Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ Фінанс відмовити.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ Фінанс на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року просить апеляційну скаргу відхилити, а заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року у справі №2-3598/09 залишити без змін.

Відзивів на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року від інших учасників справи до суду не надходило.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скаргі не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, 28 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра» (правонаступник ПАТ КБ «Надра») був укладений договір № 78004041 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до якого позивачці був наданий кредит у вигляді ліміту в розмірі 5000 грн., з відсотковою ставкою 36 % строком на один рік. (а. с. 6-9).

У січні 2008 року працівники банку надали ОСОБА_2 щомісячний звіт за операціями по рахунку кредитної картки з 29.11.2007 року по 28.12.2007 року, згідно якого загальна сума заборгованості на кінець розрахункового періоду склала 78,06 грн. (а.с. 10).

Так як закінчився термін дії картки, ОСОБА_2 вирішила закрити рахунок, сплатила остаточний зазначений платіж у розмірі 78,06 грн. (а. с. 12 на звороті) та сказала працівникові банку, що хоче закрити рахунок і більше ним не буде користуватися.

За порадою працівника банку позивач заяви на закриття рахунку не писала, помилково вважаючи, що рахунок закривається автоматично. Крім того, укладати додаткову угоду з банком на перевипуск картки та отримувати нову карточку не мала наміру.

Починаючи з січня 2009 року на адресу ОСОБА_2 від ТОВ «Кредит ОСОБА_3» почали надходити листи з вимогами сплатити заборгованість за кредитним договором. У відділенні банку їй дали інформацію, що на її ім'я у січні 2008 року була перевипущена кредитна картка № 585956 (а.с. 11-12, 15,20). Протягом року цією карткою користувались, а у кінці строку її дії, суму заборгованості не повернули.

ОСОБА_2 зверталася до ПАТ КБ «Надра» із заявами від 10.02.2009 року та від 21.03.2009 року з проханням надати копії документів, що підтверджували б отримання нею грошей та проведення банківських операцій по видачі грошових коштів, але безрезультатно (а.с. 13,19).

Згідно листа Дніпропетровського регіонального управління ПАТ «КБ «Надра» від 11.04.2013 року за вих. № 1248, борг по кредиту ОСОБА_2 перед банком становить 9488,00 грн. (тіло кредиту 4985,88 грн., прострочені відсотки 1613,44 грн., пеня - 2888,96 грн.) (а.с. 59).

На адресу прокурора Нікопольської районної прокуратури ОСОБА_2 надіслала заяву з проханням відкрити кримінальну справу, провести розслідування, а винних притягти до кримінальної відповідальності. (а.с. 14)

Однак 26.02.2009 року ОСОБА_2 отримала постанову про відмову в порушенні кримінальної справи з причини що на направлений запит до банку «Надра» з вимогою надати всі копії документів про отримання пластикової картки, відповідь не надійшла (а.с. 16).

Згодом зазначена постанова була скасована, а матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 190 КК України було направлено до Нікопольського міськрайонного суду для розгляду та прийняття рішення (а.с. 21-22).

Згідно обвинувального висновку по кримінальній справі № 32091919 по звинуваченню ОСОБА_4 по ст. 190 ч. 1 КК України, затвердженого Нікопольським міжрайонним прокурором радником юстиції ОСОБА_5 від 28.03.2011 року, ОСОБА_4 звинувачувався у тому, що він у період часу з 14.08.2006 року по 01.12.2008 року працюючи менеджером по роботі з малим бізнесом відділення № 25 ДРУ «Надра», маючи злочинний умисел що направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману в період з 11.01.2007 року по 21.03.2008 року, навмисне, шляхом обману, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами , що належать ВАТ КБ «Надра» , діючи з єдиним умислом досягнення злочинного результату, знаходячись на своєму робочому місці, навмисно, шляхом обману , незаконно оформив кредитні картки… «Віза Класик» від 14.12.2007 року на ім'я ОСОБА_2 про отримання кредиту на суму 5000 грн.... Тим самим незаконно, умисно, шляхом обману заволодів грошовими коштами КБ «Надра» в сумі 20000 грн., завдавши збитків на зазначену суму. (а.с. 118-123).

Постановою Нікопольського міськрайонного суду від 28.04.2011 року ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 190 ч. 1 КК України у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 190 ч. 1 КК України провадженням закрита (а.с. 116-117).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Оскільки ОСОБА_4 на момент заподіяння шкоди перебував в трудових відносинах з ВАТ КБ «Надра» правоприємником якого є ПАТ КБ «Надра», і шкода заподіяна ним у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків, згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України.

У період з грудня 2012 року по 2015 рук включно працівники ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Кредит ОСОБА_3» та ТОВ УКГ «Фінанс» постійно турбували ОСОБА_2 та вимагали погасити борг по кредиту за допомогою повідомлень та СМС сповіщення (а.с. 11-12, 15,20, 64, 104).

Таким чином своїми діями відповідачі завдали позивачу моральну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, в результаті дій працівників ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Кредит ОСОБА_3» та ТОВ УКГ «Фінанс» ОСОБА_2 зазнала моральної шкоди, яка виразилася у тому, що була принижена її честь, гідність, престиж, ділова репутація та завдано моральні страждання.

Такі дії відповідачів порушили звичайний уклад життя позивача, вона вимушена була особисто вивчати чинне законодавство, звертатися до фахівців для організації свого захисту, вимушена витрачати свій час на звернення до міліції та прокурора, а не займатися розвитком свого бізнесу. Позивач хвилюється та ніяковіє перед друзями та знайомими, коли обговорюється ця тема. Крім того її включили до списку неблагонадійних отримувачів кредиту в банку, і , як наслідок, вона не може отримувати кредити в жодному банку на звичайних, або лояльних умовах.

З урахуванням обставин справи, обсягу душевних страждань позивача внаслідок зазначених дій відповідачів, суд першої інстанції, враховуючи вимоги розумності та справедливості, прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог та правомірно стягнув солідарно з ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Кредит ОСОБА_3» та ТОВ УКГ «Фінанс» моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ТОВ УКГ «Фінанс» про те,що ними не була спричинена моральна шкода позивачу,колегія суддів ставиться критично,оскільки ТОВ УКГ «Фінанс» неоднаразово, безпідставно повідомляло позивача про борг, який не існував, за кредитним договором, чим порушували звичайний уклад життя позивача,яка вимушена була витрачати свій час на звернення до міліції та прокурора, а не займатися розвитком свого бізнесу.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ПАТ КБ «Надра» щодо відсутності підстав розірвання кредитного договору між позивачем та банком, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки матеріалами справи і постановою про звільнення від кримінальної відповідальності, у звязку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4, який працював менеджером ПАТ КБ «Надра» і обвинувачувався в скоєні злочину за ст. 190 ч. 1 КК України, підтверджено, що саме останній оформив кредитну картку на імя ОСОБА_2 на суму кредиту 5000 грн і користувався ним .

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКГ Фінанс» та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_6