Справа №718/2105/18
Провадження №2/718/684/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2018 року Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі:головуючого судді Мізюка В.М., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д. розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Кіцманський РС УДМС України в Чернівецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить житловий будинок, який розташований в смт.Лужани, вул. Івана Франка,31а, Кіцманського району Чернівецької області. За вказаною адресою зареєстрований його син ОСОБА_2, який у вказаному будинку не проживає більше ніж 17 років.

Вказує на те, що реєстрація відповідача у належному йому будинку перешкоджає користуватись та розпоряджатись належною власністю на свій розсуд, у зв'язку з наведеним, посилаючись на норми матеріального права, просив усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою смт.Лужани, вул. Івана Франка,31а, Кіцманського району Чернівецької області.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2Д в підготовче судове засідання не зявився, однак на електронну адресу суду надіслав відзив та заяву, в яких позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отриманням повістки. Заяв чи клопотань від нього надходило. Пояснень щодо позову або відзиву не подано.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом встановлено, що позивачу на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 02.03.1992 року належить житловий будинок, який розташований в смт.Лужани, вул. Івана Франка,31а, Кіцманського району Чернівецької області (а.с.11-12).

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до акту обстеження від 17.07.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом останніх 17-ти років дійсно не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Жодних речей або інших предметів, які б свідчили про факт проживання відповідача за спірною адресою не виявлено. (а.с.15).

Судом встановлено, що право позивача вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю підлягає захисту, оскільки відповідач не проживає у належному позивачу будинку, не приймає участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг, а тому чинить перешкоди у користуванні належним йому житловим приміщенням.

Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання, вибувши з житлового будинку та протягом останніх 17-ти років в цьому житлі не проживає, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 41,45 Конституції України, ст.ст. 6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.150 ЖК України, ст. 386,391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою смт.Лужани, вул. Івана Франка,31а, Кіцманського району Чернівецької області.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення чи дня складання повного судового рішення.

Суддя: В.М.Мізюк