Справа №442/5363/18
Провадження №2/442/1875/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрований: він, його дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Проте, відповідачка вже понад 8 років не проживає у вказаній квартирі, тим самим чинячи йому перешкоди в користуванні квартирою. Він змушений сплачувати нести додаткові витрати, не може оформити субсидію, а тому змушений звертатись до суду з даним позовом.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суду причини неявки.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного:

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Окрім цього, у вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_2.

З Акту обстеження Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Беркут» №856 від 06.08.2018 вбачається, що ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає з 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З роз'яснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод було гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що відповідач понад 8 років не проживає у спірному помешканні, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а позивач як співвласник житла, має право вільно володіти, користуватися, та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, в тому числі й має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним помешканням, то суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення.

При ухваленні судом рішення враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові №6-57цс11 від 16.01.2012 року.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Суддя Павлів З.С.