Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 321/1113/16 Головуючий у 1-й інстанції: Олійник М.Ю.
Провадження № 22-ц/778/2460/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особа: Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про вилучення частини земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про вилучення частини земельної ділянки.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Перед початком розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивачем ОСОБА_4 подана заява про відмову від позовних вимог, внаслідок зміни обставин ,яки мали місце на час звернення до суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2017 року прийнято відмову ОСОБА_4 від позову до ОСОБА_3, треті особа: Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про вилучення частини земельної ділянки.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2017 року скасовано, провадження по справі закрито.

В червні 2018 року ОСОБА_3 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій посилаючись на вимоги ст.142 ЦПК України, просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь витрати на правову допомогу

Відповідно до Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, з 15.12.2017 року вступив в законну силу Цивільний процесуальний Кодекс України в новій редакції, яким передбачено розгляд справ в апеляційному суді в порядку спрощеного позовного провадження.

Дана справа відноситься до малозначних справ, а тому відповідно до положень ст.274 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) в судове засідання сторони та їх представники не викликались і розгляд заяви проведений у їх відсутність.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_3 про стягнення судових витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вимогами ч. 3 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені відповідачем судові витрати, за його заявою стягуються з позивача.

Окрім того ч. 6 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2017 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про вилучення частини земельної ділянки. (а.с. 136-139)

Не погоджуючись з вказаним рішення ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою. (а.с.143-149)

Зазначена апеляційна скарга була призначена до розгляду в апеляційному суді на 30.08.2017 року (а.с.154)

Однак, в судовому засіданні 30.08.2017 року, до початку розгляду справи по суті ОСОБА_4 подав заяву про відмову від позову, в якій просив скасувати рішення суду та закрити провадження у справі, в звязку з його повною відмовою від позовних вимог до ОСОБА_3 (а.с.173-174)

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2017 року заяву задоволено. Прийнято відмову ОСОБА_4 від позову до ОСОБА_3 про вилучення частини земельної ділянки. Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2017 року скасовано, провадження закрито. (а.с. 178-179)

Таким чином, скасувавши вищезазначене рішення суду, залишилось невирішеним питання про відшкодування на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу, які вона вимушена була нести в звязку з предявленими ОСОБА_4 до неї вимогами, як то передбачено ч.3 ст. 142 ЦПК України.

Отже, з урахуванням вимог ч.3,6 ст. 142 ЦПК України колегія вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_4 на її користь витрати на правову допомогу, які підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та були стягнуті на її користь рішенням районного суду, яке в подальшому було скасовано апеляційним судом, в звязку з відмовою позивача від позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 5 ст. 270 ЦПК України передбачено, що у разі відмови у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу.

Однак, враховуючи ту обставину, що апеляційним судом Запорізької області нове рішення у справі не ухвалювалось, колегія вважає за доцільне задовольнити заяву ОСОБА_3 шляхом постановлення ухвали.

Керуючись ст.ст.142, 270, 274, 381, 384 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.09.2018 року.

Головуючий:

Судді: