233 № 233/2379/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 вересня 2018 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалась на те, що вона та відповідач ОСОБА_3 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Після народження сина, вони з відповідачем проживали разом недовгий час, сімейні відносини не склалися, та вона з сином переїхала мешкати окремо. В 2014 році, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій області, вона разом з сином була вимушена переїхати до м. Суми, а в 2016 році до м. Харкова, де вони проживають на теперішній час. Відповідач залишився проживати у м. Макіївка, Донецької області.
В 2007 році Червоногвардійським районним судом м. Макіївки було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини. На підставі виконавчого листа № 2-2380, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки, було відкрито виконавче провадження № 31401404 у Центрально-Міському відділі ДВС м. Макіївки. Станом на 01.04.2012 року за відповідачем існувала заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 2189,25 грн. Дане виконавче провадження у 2014 році було завершено із поверненням документу стягувачу згідно із п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».
З 2012 року відповідач не спілкується із сином, не піклується про нього, не виявляє інтерес до внутрішнього світу дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його навчанням. Відповідач свідомо, умисно, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Син вже понад вісім років не бачив свого батька, що стало результатом свідомого вибору відповідача.
Відповідач не перебуває в установах по виконанню покарань та слідчих ізоляторах. Відповідач з питання щодо оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання до органів/підрозділів ДМС у встановленому законодавством порядку не звертався. Окрім того, актового запису про смерть ОСОБА_3 не виявлено. Також відповідач до правоохоронних органів з питань неправомірних дій з її боку не звертався. Це є підтвердженням того, що вона не чинила перешкод відповідачу в спілкуванні з дитиною. А з отриманих відповідей можна зробити висновок, що не має поважної причини , яка б заважала відповідачу бачитися та брати участь у вихованні сина. Відповідач свідомо не займається вихованням сина, не виявляє турботу до нього, не цікавиться його розвитком, станом здоров'я, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовні заяві, пояснивши, що відповідач піклування та турботи відносно дитини не виявляє, дитину не відвідує, матеріальної допомоги не надає, з сином не спілкується. Просили задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному сайті суду, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв'язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, заслухавши думку неповнолітнього ОСОБА_4, який у судовому засіданні пояснив, що він мешкає разом з матір'ю. Батько йому не телефонує та не відвідує, в соціальних мережах з ним не спілкується. Останній раз він бачив батька у 2012 році, а тому вважав, що відповідач має бути позбавлений батьківських прав відносно нього,-
Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, його батьком є ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_1. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_3 від 10.12.2003 року, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 17.08.2004 року (а.с.12,9).
Відповідно до довідки від 10.08.2016 року за № НОМЕР_1 неповнолітній ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).
Статтею 150 СК України закріплений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1), піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2), забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3), поважати дитину (ч.4).
Відповідно до статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно (ч.1). Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2).
Частиною першої статті 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав, в тому числі в разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2).
Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Факт ухилення ОСОБА_3 від виконання обов'язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_5, 2003 року народження, знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів по справі.
Так, з характеристики Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 49 (а.с.66) вбачається, що ОСОБА_4 навчається у школі з 01 вересня 2016 року, зарекомендував себе як дисциплінований, уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має довільну зорову, слухову пам'ять; добре запам'ятовує учбовий матеріал. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському життя школи та класу, у культмасових заходах, у спортивному житті школи. Веселий, товариський, стриманий, добрий, дисциплінований, самостійний. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. ОСОБА_5, ОСОБА_1, приділяє належну увагу вихованню сина, систематично цікавиться успіхами чи проблемами хлопця в навчанні. ОСОБА_6, ОСОБА_7, постійно відвідує батьківські збору, бере активну участь у житті класу та школи. Рідний батько ОСОБА_5 участі в навчальному процесі сина не бере, поведінкою сина не цікавиться.
З відповіді Червоногвардійського відділу ДВС м. Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 14.12 від 19.04.2018 року (а.с.16), вбачається, що за перевіркою АСВП встановлено, що у відділі на виконання перебувало виконавче провадження № 31401404 за виконавчим листом № 2-2380, виданим 14.09.2007 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївка про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі ? частини. За витягом встановлено, що станом на 01.04.2012 року заборгованість по аліментах складає 2189,25 грн. 10.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція).
З листа Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України від 30.03.2018 року № 2323 (а.с.13), вбачається, що в Адміністрації ДКВС України інформація про перебування в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_3 відсутня.
Відповідач ОСОБА_3 з питань неправомірних дій з боку громадянки ОСОБА_1, 1977 року народження, до органів Національної поліції не звертався, що підтверджується копією листа Немишлянського відділу поліції ГУНП України в Харківській області від 16.03.2018 року № 9аз/119-59/01-2018 (а.с.14).
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, з питання щодо оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання до органів /підрозділів ДМС у встановленому законодавством порядку не звертався, що підтверджується копією відповіді Державної міграційної служби України (ДМС) (а.с.15).
Висновком Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради від 03.07.2018 року (а.с.63-64) встановлено, що батьки неповнолітнього ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі не перебували, батьківство ОСОБА_4 було встановлено відповідно до ст. 126 СК України. Згідно із поясненнями ОСОБА_1, з 2007 року фактичні шлюбні відносини між нею та батьком дитини було припинено, з того часу син ОСОБА_5 мешкає разом з матір'ю. Постійне місце проживання матері з дитиною зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4. У зв'язку з проведенням АТО сім'я виїхала з Донецької області. З 2016 мати з сином мешкають за адресою: АДРЕСА_1. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання не відоме. ОСОБА_3 з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні ОСОБА_4 та щодо усунення перешкод у спілкуванні з сином з боку матері, до Департаменту служб не звертався, ніяких доказів виконання ним батьківських обов'язків не надавав. Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України було проведено співбесіду з неповнолітнім ОСОБА_4, який пояснив, що бачив батька в останній раз приблизно у 2012 році, після того жодного зв'язку з ним не підтримував, він не телефонував, не вітав зі святами, не цікавився його життям. Неповнолітній ОСОБА_4 надав особисті письмові пояснення від 11.06.2018, в яких зазначав, що не заперечує проти позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав. Виходячи з наведеного, Департамент служб у справах дітей Харьківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4.
Суд погоджується з даним висновком, оскільки він базується на ретельному з'ясуванні обставин справи.
При цьому, допущену у висновку помилку в написанні дати народження дитини, суд вважає технічною та такою, що не впливає на його зміст.
Тож, встановивши у судовому засіданні, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення, суд вважає необхідним на підставі п.2 ч.1 ст. 164 СК України позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
За таких обставин, позов слід задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 740,80 грн.
На підставі п.2 ч.1 ст. 164 СК України, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 282 ЦПК України, суд
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Макіївки Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Повний тест рішення складено 28 вересня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш