Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1672/18

2/330/584/2018

"27" вересня 2018 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - Гусарової В.В.

при секретарі - Колєдаєвої Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням мотивуючи тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

В належній позивачу квартирі були зареєстровані чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_5.

З 2015 року син та чоловік позивачки за місцем реєстрації не проживають, та фактичне їх місце мешкання не відомо.

В наступний час позивачка не може підтвердити фактичне місце мешкання сина та чоловіка в зв'язку з чим вона не має можливості скористатися субсидією на оплату житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим вирішила звернутись до суду з позовом про визнання відповідачів особою яка втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження по справі від 15.08.2018 р., справа призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності сторін, заперечень щодо такого порядку розгляду до суду не надходило.

Так як судове засідання проводилось без виклику сторін, фіксація процесу технічними засобами не здійснювалась .

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" "Застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого, згідно вимог статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння,підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи ' законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки".

Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" : У зв'язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають міме власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між; власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також: членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлам, що є наслідками припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, (а.с. 11,12,14,15) . Також у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі. Але з 2015 р відповідачі не проживають за місцем реєстрації (а.с.16).

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405,317,319 ЦК України, ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в інтересах якого діє ОСОБА_2 (адреса робочого місця: АДРЕСА_2, діє на підставі ордеру ЗП № 63835 від 13.08.2018р) до ОСОБА_3 (зареєстрований АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_4 (зареєстрований АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер невідомий) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю .

Визнати ОСОБА_3 (зареєстрований АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_4 (зареєстрований АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер невідомий) особами, які втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його складення . Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Гусарова В.В.