Справа № 183/2009/16
Провадження № 2/183/224/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" про визнання частково нікчемним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2016 року ПАТ "АктаБанк" звернулось із вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої посилалося на те, що 10 липня 2013 року між ПАТ "АктаБанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /Т/973823, на підставі якого Банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кошти у сумі 100000,00 грн., зі сплатою 0,01 % річних, та щомісячної комісії у розмірі 2400,00 грн., що розраховується як 2,4 % від суми кредиту, з кінцевим строком повернення - до 09 липня 2018 року.

Зі своєї сторони, Банк виконав всі умови підписаного договору, надавши ОСОБА_1 кредит у зазначеному вище розмірі. Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 12 березня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 133922,14 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 80004,18 грн., в тому числі простроченої заборгованості 31664,42 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 12,74 грн. в тому числі простроченої заборгованості 12,20 грн.; комісії за обслуговування кредиту у розмірі 47955,22 грн. в тому числі простроченої комісії 45555,22 грн.; штрафу у розмірі 5950,00 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

19 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ "АктаБанк", в обґрунтування якого посилався на те, що кредитний договір № /Т/973823 від 10 липня 2013 року, а саме - окремі його пункти щодо нарахування та сплати комісії за обслуговування кредитного договору, суперечать вимогам чинного законодавства. Згідно з умовами кредитного договору в частині визначенні черговості сплати кредиту, він фактично суму комісії та штрафу погасив. У звязку з чим, просив суд визнати нікчемними підпункти 2.1.2, 2.1.3 пункту 2.1 статті 2, пункти 3.5, 3.6, 3.8, 3.9, 3.10, 3.11 статті 3, підпункти 4.3.5, 4.3.9, пункту 4.3, статті 4 кредитного договору № /Т/973823 від 10 липня 2013 року, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством "АктаБанк", а також Додаток № 1 до вищезазначеного кредитного договору в частині його обовязку, як позичальника, щомісячно сплачувати на користь Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" комісію за супроводження кредиту.

У судове засідання представник ПАТ "АктаБанк" не зявився, надавши суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відзив на зустрічну позовну заяву не надав.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Відзив на позов не надав, подавши зустрічну позовну заяву.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147 від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження у цій справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим ЦПК України у редакції Закону № 2147.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, подання останнім зустрічної позовної заяви, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

У зв'язку з неявкою всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов в повному обсязі.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням.

Судом встановлено, що 10 липня 2013 року між ПАТ "АктаБанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № /Т/973823 на споживчі цілі, згідно зі ст.2 якого, Банк надав відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання у розмірі 100 000,00 грн., зі сплатою 0,01 % річних та комісій у розмірі 2,4 % від суми кредиту, в розмірі та порядку встановленому кредитним договором, з погашенням кредиту частинами щомісячно до 15 числа, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту та згідно з графіком погашення кредиту, з кінцевим строком повернення до 09 липня 2018 року включно (а.с. 8-9). Додатком № 1 до кредитного договору визначено графік погашення заборгованості (а.с. 9 зворот).

Відповідно до заяви на видачу готівки № 329097 від 10 липня 2013 року, позивач перерахував на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. з цільовим призначенням платежу: надання кредиту ОСОБА_1, відповідно до кредитного договору № /Т/973823 від 10 липня 2013 року (а.с. 10).

Відповідач зобов'язався, відповідно до умов надання кредиту за п.п. 3.3, 3.4 договору,- сплачувати банку проценти за користування кредитом, що розраховуються за методом "факт/360", де "факт" фактична кількість днів у періоді, за яким здійснюється нарахування процентів, "360" умовна кількість днів у році. Сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, що мав виконати згідно зі ст. 526 ЦК України.

Зобовязання відповідача за укладеним Договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 549, 551 ЦК України забезпечені в п.п. 5.1, 5.6 кредитного договору штрафом у розмірі 350 грн. за кожний прострочений платіж або його частину та в п. 2.1.2 передбачено сплату відповідачем щомісячної комісії за супроводження кредиту у розмірі 2 400,00 грн., що становить 2,4 % від розміру кредиту, вказаного в п. 2.1 договору та включається в суму щомісячного платежу.

Відповідно до п. 2.1.2.1 Договору в день підписання кредитного договору клієнт сплачує банку комісію за надання кредитних коштів на рахунок № 8152, відкритий в ПАТ «Актабанк», у розмірі 2,00% від суми кредиту, вказаної в п. 2.1 цього договору, що складає 2000 грн.

За п. 3.5 Договору нарахування комісій за супроводження кредиту здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, починаючи з місяця надання кредиту, на повну суму кредиту, наданого позичальнику, незалежно від фактичної кількості днів користування кредитом в поточному місяці. При цьому при повному достроковому погашенні кредиту за ініціативою клієнта комісія нараховується і в дату остаточного розрахунку.

Згідно з п. 3.6 Договору сплата комісій здійснюється у строки/терміни, зазначені в п. 3.4 цього договору, у відповідності до п.п. 2.1.4 цього договору.

За умовами п. 3.4 Договору сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Згідно з п. 3.8 Договору моментом (днем) повернення кредиту (його відповідної частини), сплати процентів за користування кредитом, комісії за супроводження кредиту вважається день зарахування грошових коштів в сумі заборгованості за кредитом позичальника перед банком, на відповідний позичковий рахунок, суми процентів, що мають бути сплачені за користування кредитом на рахунок нарахування процентів, суми комісії за супроводження кредиту, а також можливої пені та штрафних санкцій на відповідні рахунки в ПАТ «АКТАБАНК», у випадках, визначених цим договором.

Відповідно до п. 3.9 кредитного Договору погашення заборгованості позичальника за цим Договором здійснюється в наступній черговості: штрафи, пені за порушення строків погашення кредиту; прострочений щомісячний платіж, зокрема: прострочена щомісячна комісія; прострочені проценти; прострочена частина основного бору; черговий щомісячний платіж (в дату сплати щомісячного платежу), строкова щомісячна комісія; строкові проценти; строкова сума основного боргу; суми дострокового погашення основного боргу (в дату сплати щомісячного платежу); в останню чергу відшкодовуються витрати банка, пов'язані з пред'явленням вимоги за цим договором, а також відшкодуванням збитків, завданих порушенням позичальником своїх зобов'язань за цим Договором.

За умовами п. 3.10 кредитного Договору у разі, якщо станом на датку сплати щомісячного платежу залишок грошових коштів на транзитному рахунку недостатній для сплати чергового щомісячного платежу згідно з п. 2.1.3 цього договору, банк здійснює списання з транзитного рахунку наявних грошових коштів в порядку, обумовленому п. 3.9 цього договору, при цьому: заборгованість зменшується на суму, списаних з транзитного рахунку наявних грошових коштів; щомісячний платіж, що був сплачений не в повному обсязі, вважається пропущеним; частина основного боргу, проценти, а також щомісячна комісія, що входить до складу пропущеного щомісячного платежу, вважається простроченим з наступного дня після дати сплати щомісячного платежу в тій частині, в якій не були погашені, і відповідно утворюють суму простроченого щомісячного платежу.

Згідно п. 3.11 кредитного Договору, Банк має право ініціювати зміну розміру процентної ставки та/або комісії за наданий кредит, в разі зміни облікової ставки Національного банку України, в разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття уповноваженими державними органами України рішень, що прямо чи опосередковано впливають на стан кредитного ринку України.

За пунктами 4.3.5, 4.3.9 Договору передбачених обов'язок Позичальника сплачувати Банку проценти та комісії в строки, встановлені пунктом 2.1.3 цього Договору, та на вимогу Банку у випадках, передбачених п.п. 3.11.3, п.п. 4.2.3, п.п. 4.2.4 цього Договору, достроково протягом 30 (тридцяти) календарних днів після отримання Позичальником письмової вимоги Банку, повернути кредит, сплатити проценти, комісії, можливу неустойку (пеню, штраф), а також достроково виконати свої зобов'язання у випадках, в порядку та в строки, що передбачені цим Договором.

Згідно з п. 5.1 кредитного договору в разі прострочення позичальником строків погашення щомісячного платежу/частини щомісячного платежу банк має право вимагати від клієнта сплати штрафу у розмірі 350 гривень за кожний прострочений щомісячний платіж або його частину на строк більше 5 календарних днів при сумі простроченого щомісячного платежу більше 15 гривень.

Кредитний договір укладений між сторонами у письмовій формі та підписаний сторонами.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні відносини, пов'язані з отриманням відповідачем грошових коштів у кредит. При цьому, позичальник неналежним чином виконував зобов'язання з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та інших платежів за договором.

За розрахунком ПАТ «Актабанк» станом на 12 березня 2016 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 133922,14 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 80004,18 грн., в тому числі простроченої заборгованості 31664,42 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 12,74 грн. в тому числі простроченої заборгованості 12,20 грн.; комісії за обслуговування кредиту у розмірі 47955,22 грн. в тому числі простроченої комісії 45555,22 грн.; штрафу у розмірі 5950,00 грн.

При цьому, статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі № 15-рп/2011, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до частини 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції Закону України від 22.09.2011 р. N 3795-VI, який набрав чинності 16 жовтня 2011 року і був чинним на час заявлення позову і розгляду справи районним судом, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

За пунктом 17 ст. 1 вищевказаного Закону, послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 та чинних на час виникнення спірних правовідносин і врегулювання їх судом першої інстанції, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16.

Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ст.ст. 219, 220, 224 цього Кодексу тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ст. ст. 222, 223, 225 ЦК України тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та при наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред'явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність в силу закону у зв'язку з її оспоренням та не визнанням іншими особами.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02 березня 2016 р. у справі № 6-308цс16.

Оскільки позивач нарахував плату за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку (комісію за супроводження кредиту) за рахунок позивача, що є незаконним, суд доходить висновку щодо визнання недійсності (через нікчемність) пунктів 2.1.2., 2.1.3. пункту 2.1. статті 2, пунктів 3.5., 3.6., 3.8., 3.9., 3.10., 3.11. статті 3, підпунктів 4.3.5., 4.3.9. пункту 4.3. статті 4 кредитного договору № /Т/973823 від 10 липня 2013 року, укладеного між ПАТ «Актабанк» та ОСОБА_2, а також Додатку № 1 до кредитного договору № /Т/973823 від 10 липня 2013 року в частині обов'язку позичальника ОСОБА_2 щомісячно сплачувати на користь ПАТ «Актабанк» щомісячну комісію за супроводження кредиту.

За таких обставин наданими у справу матеріалами підтверджено доводи відповідача щодо порушення його майнових прав під час виконання ним кредитного договору і вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, як убачається з розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, позичальник з дати отримання в кредит грошових коштів частково здійснював погашення кредиту, сплачував проценти за користування кредитними коштами, щомісячні комісію та штраф. Приймаючи до уваги те, що пункт 2.1.2 кредитного договору щодо зобов'язання позичальника сплачувати щомісячну комісію за супроводження кредиту є нікчемним, тобто таким, що не породжує юридичних наслідків для відповідача, грошові кошти, зараховані банком в рахунок погашення комісії, мають бути розподілені в рахунок погашення інших складових кредитної заборгованості.

Згідно з розрахунком заборгованості позичальника, виконаного банком та не оспорюваного останнім в іншій частині, ніж комісія, відповідач за весь період користування кредитом сплатив 28844,78 грн., які були зараховані банком на оплату строкової та простроченої щомісячної комісії за супроводження кредиту.

Враховуючи умови п. 3.9 кредитного Договору, з урахуванням черговості погашення заборгованості, визначеної сторонами, за рахунок сплачених позичальником грошових коштів підлягає погашенню штраф у сумі 5950,00 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 12,74 грн. та прострочена заборгованість по кредиту у сумі 22882,04 грн.

Зважаючи на викладене та враховуючи право позивача на дострокове стягнення заборгованості, встановлене пп. «б» пп. 4.2.3 п.4.2. статті 4 кредитного договору, не сплату відповідачем у визначений строк кредиту, чим порушено взяті обовязки за договором, заборгованість відповідача за кредитним договором на споживчі потреби № /Т/973823 від 10 липня 2013 року станом на 12 березня 2016 року складає 57122,14 грн., у тому числі: строкова заборгованість по кредиту 48339,76 грн., прострочена заборгованість за кредитом 8782,38 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що порушенням відповідачем умов договору в частині своєчасної сплати кредиту порушено майнові права позивача і його доводи в цій частині позову обґрунтовані належними та допустимими доказами, наданими у справу. А отже позовні вимоги у частині позову щодо стягнення заборгованості за простроченим кредитом на суму 8782,38 грн. та в частині поточного кредиту на суму 48339,76 грн. підлягають задоволенню.

В іншій же частині позову (стягнення заборгованості за штрафом, процентами, простроченою заборгованістю на суму 22882,04 грн.) належить відмовити в звязку з задоволенням зустрічної позовної заяви та мотивуванням, наведеним судом під час обґрунтування такого задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" (, м. Дніпро, вул. Шевченка, 53) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), на користь Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" (, м. Дніпро, вул. Шевченка, 53) заборгованість за кредитним договором № /Т/973823 від 10 липня 2013 року у розмірі 57 122 (пятдесят сім тисяч сто двадцять дві) грн. 14 коп., яка складається з: поточного кредиту - 48339,76 грн., простроченого кредиту 8782,38 грн.,

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" (, м. Дніпро, вул. Шевченка, 53) про визнання частково нікчемним кредитного договору задовольнити.

Визнати недійсним пункти 2.1.2., 2.1.3. пункту 2.1. статті 2, пунктів 3.5., 3.6., 3.8., 3.9., 3.10., 3.11. статті 3, підпунктів 4.3.5., 4.3.9. пункту 4.3. статті 4 кредитного договору № /Т/973823 від 10 липня 2013 року, укладеного між ПАТ «Актабанк» та ОСОБА_1, а також Додатку № 1 до кредитного договору № /Т/973823 від 10 липня 2013 року в частині обов'язку ОСОБА_1 щомісячно сплачувати на користь Публічного акціонерного товариства «Актабанк» щомісячну комісію за супроводження кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), на користь Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" (, м. Дніпро, вул. Шевченка, 53) витрати по сплаті судового збору в розмірі 738 (сімсот тридцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 27 лютого 2018 року.

Суддя Г.Є. Майна