Справа № 342/585/18
Провадження № 2/342/487/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Гев'юк М.М., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_1, до Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_1, звернулася в суд з позовом до Олієво-Королівської сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно довідки Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 29.05.2018 року головою колгоспного двору по АДРЕСА_1 була мати позивачки ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7. На час її смерті був чинним ЦК УРСР 1963р. На момент смерті ОСОБА_6 проживала у вищезгаданому житловому будинку разом з дочкою, позивачкою ОСОБА_2 Постановою державного нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона не надала оригінал документа, що посвідчує право спадкодавця на житловий будинок. Згідно з Технічним паспортом житловий будинок, який належав ОСОБА_6, знаходиться по АДРЕСА_1 Івано-Франківської області. За вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,25 га. Звітом про оцінку вищевказаного житлового будинку визначено, що ринкова вартість будинку становить 105 480,00 грн.

В підготовчому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Пояснив, що дошлюбне прізвище позивачки (ОСОБА_2) відрізняється від прізвища її матері - спадкодавця ОСОБА_6 тому, що остання вже після народження дочки вийшла заміж і 20.05.1950 р. при укладенні своє прізвище ОСОБА_2 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_2. Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, це чоловік та дочка позивачки, які станом на 15.04.1991 р. проживали в господарстві по АДРЕСА_1. На час смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, позивачка ОСОБА_2 проживала разом з нею.

Олієво-Королівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, позовні вимоги, викладені в позовній заяві ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, - визнає.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підготовче засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, в заявах зазначили, що повністю визнають заявлені до них вимоги та не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка ОСОБА_5 до своєї заяви додала копії документів, які посвідчують, що її дошлюбне прізвище ОСОБА_4, при одруженні дошлюбне прізвище змінене на прізвище ОСОБА_5, а згідно свідоцтва про переміну прізвища її прізвище ОСОБА_5.

Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі визнають позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Довідкою № 311, виданою 29.05.2018 року виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради підтверджується, що головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 була ОСОБА_6 (назва вулиці не мінялася).

Станом на 15.04.1991 року в цьому житловому будинку були зареєстровані: власник ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зять ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, внучка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується довідкою № 286, виданою 15.05.2018 року виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 79 років, актовий запис № 26 від 25.11.1999 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_4, виданого 25 листопада 1999 р. Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_6 померла до ІНФОРМАЦІЯ_10., застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_6 на час смерті (ІНФОРМАЦІЯ_7.) була зареєстрована за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, разом з нею проживали та вели спільне господарство: дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зять ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, внучка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, чоловік внучки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, правнук ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, про що свідчить видана виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради довідка № 287 від 15.05.2018 р.

Копією свідоцтва про народження позивачки НОМЕР_5, виданого 25 грудня 1959 р. Рашківським с/ЗАГС Городенківського району стверджено, що батьками ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_11 (батько) та ОСОБА_6 (мати). Після реєстрації 23 січня 1969 р. шлюбу з ОСОБА_4, ОСОБА_2 змінила прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_2, про що свідчить копія свідоцтва про одруження НОМЕР_6, виданого 23.01.1969 року Олієво-Королівським сільським ЗАГС Городенківського району.

Мати позивачки ОСОБА_6 після реєстрації 20 травня 1950 року шлюбу з ОСОБА_13, змінила прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_13, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_7 від 28.02.1975 року.

Інформаційною довідкою № 52480671 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 03.07.2018 року Першою Снятинською державною нотаріальною конторою стверджується, що у Спадковому реєстрі відсутні дані щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_6, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_7.

Позивачка ОСОБА_2 на час смерті матері була зареєстрованою і проживала разом з нею в АДРЕСА_1. Як спадкоємець першої черги за законом, позивачка вступила у володіння спадковим майном своєї матері ОСОБА_6 До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_6 входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1

П.4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України 2003 р. встановлено, що положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків , що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка зверталася до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1029/02-31 від 22 травня 2018 р. ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7, на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 з посиланням на те, що в спадкоємця ОСОБА_2 відсутній оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8446 від 16.02.2018 р. стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок збудований в 1968 року, господарські будівлі збудовані в 1972, 1973, 1987, 1988, 1990, 1999 роках. Звітом складеним ЕТВО "Придністров'я" на підставі договору № 57 від 13.02.2018р. стверджується, що вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 станом на 20.02.2018р. становить 105480 грн.

Довідкою № 312, виданою 29.05.2018 року виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради доводиться, що згідно погосподарської книги Олієво-Королівської сільської ради № 7 (номер об'єкта по господарського обліку 02-0458-1) за житловим будинком, що в АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га.

Після смерті матері позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, однак, через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця ОСОБА_6, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 196-198, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце знаходження відповідача Олієво-Королівської сільської ради - вул. Галицька,85, с. Олієво-Королівка, Городенківський район, Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ 4355705.

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Місце проживання відповідачки ОСОБА_5 - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Повне судове рішення складене 27.08.2018 року.

Суддя: Ничик Г. І.