Провадження № 2/761/973/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Подоляні Ю.А.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», у якому просив визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за Договором поруки № РХ029031.169157.001 від 12 вересня 2013 року, що укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку», в забезпечення виконань зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором №IKCASHSTG.6551.004 від 12 вересня 2013 року, починаючи з 11 січня 2015 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» укладено Договір поруки на забезпечення виконання даних кредитних зобов'язань ОСОБА_1. ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовом про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2. Позивач вважає, що банком пропущено шестимісячний строк на право пред'явлення вимоги до поручителя, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки останній не звернувся із позовом до суду на протязі шести місяців з дня прострочення кредитного зобов'язання.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року відкрито провадження у справі.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-471 від 04 червня 2018року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Марчук М.В., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв'язку із довготривалим лікарняним судді Малинникова О.Ф.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року справу прийнято до провадження суддею Фроловою І.В. та призначено до слухання у загальному порядку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

12 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № IKCASHSTG.6551.004, відповідно до умов якого Банк повинен був передати, а позичальник отримати суму кредиту у розмірі 82 550 грн., відсоткова ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 0,001 % річних, строком до 11 вересня 2016 року.

У вказаному договорі сторонами встановлено, що сума кредиту сплачується частинами (щомісячними платежами), згідно з графіком платежів (п.2.5).

На забезпечення виконання даних кредитних зобов'язань, між сторонами було укладено Договір поруки від 12 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку», за умовами п. 13 якого він діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором.

У жовтні 2017 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовом про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження від 17 жовтня 2017 року № 242/3876/17.

Так, відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Умовами кредитного договору передбачено погашення кредиту щомісячними платежами (п.2.5).

Так, позичальник ОСОБА_1 прострочив внесення щомісячної суми мінімально необхідного платежу, починаючи з 11 серпня 2014 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

З огляду на викладене, у Банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя ОСОБА_2 про виконання порушених зобов'язань боржником щодо сплати заборгованості за кредитним договором, починаючи з 11 серпня 2014 року, протягом наступних шести місяців.

Однак, повідомлення про дострокове погашення заборгованості ОСОБА_2 банком не направлялись, а з позовом про стягнення заборгованості банк звернувся лише у жовтні 2017 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Також згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-53цс14, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку, який є преклюзивним, жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, застосоване в ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, як умови чинності поруки, слід розуміти, як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами, або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашения кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання, у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Враховуючи викладене, оскільки, остання прострочення з погашення кредитної заборгованості виникло 11 серпня 2014 року, відповідно порука вважається припиненою після спливу шести місяців, тобто з 11 січня 2015 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог, а відтак поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 79, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 553, 559 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» про визнання договору поруки припиненим - задовольнити у повному обсязі.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за Договором поруки № РХ029031.169157.001 від 12 вересня 2013 року, що укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку», в забезпечення виконань зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором №IKCASHSTG.6551.004 від 12 вересня 2013 року, починаючи з 11 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_2, місце проживання: 86060, АДРЕСА_1 іпн - НОМЕР_1.

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. В. Чорновола, 25, код ЄДРПОУ - 36470620.

Повний текст рішення складений 14 вересня 2018 року.

Суддя: