Справа № 545/1676/18
Провадження № 2/545/1089/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого - судді : Гальченко О.О.,

при секретарі : Новак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 06.07.2018 року звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що йомуна праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 24.04.2008 року. За вище зазначеною адресою зареєстровані позивач - ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_3 та їх онука ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Терешківської сільської ради № 539 від 04.07.2018 року. На сьогоднішній день в житловому будинку проживають лише він з дружиною. З січня місяця 2014 року відповідачка виїхала з будинку в невідомому їм напрямку та по сьогоднішній день не проживає за даною адресою. Йому не відомо координати засобів зв'язку, оскільки припинено спілкування, що і послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.

Факт не проживання відповідачки в житловому будинку підтверджується актом про відсутність ( не проживання ) особи за місцем реєстрації від 03.07.2018 року та письмовими пояснення сусідів ( свідків ) ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3. Згідно даного акту особисті речі та речі повсякденного використання, які належать відповідачці, в будинку відсутні. Оскільки збереження реєстрації та не проживання відповідачки в житловому будинку з господарськими будівлями за вказаною адресою змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги та обмежує в праві розпорядження даним майном, що є підставою до визнання даної особи такою, що тратила право на користування квартирою. Відповідно до вимог ст. 6 та 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється за місцем фактичного проживання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Підсумовуючи вище викладене зазначаю, що відповідачка не проживає у вказаному будинку з січня місяця 2014 року, збереження місця реєстрації якого порушує права позивача, як власника, що є підставою до визнання відповідачки такою, що втратила право на користування майном ( житловим будинком з господарськими будівлями ). Позивачем не вживалися заходи досудового врегулювання, оскільки на сьогоднішній день місце проживання та перебування ОСОБА_2 є невідомим, відтак, визнати останнього таким, що втратив право на користування квартирою в позасудовому порядку є неможливим.

Прохав визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зокрема житловим будинком з господарськими будівлями в АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Представник позивача - адвокат ОСОБА_7 ( а. с. 21-23 ), надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де позовні вимоги підтримує, прохає задовольнити та не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку ( а. с. 50 ). Третя особа - Терешківська сільська рада Полтавського району надала заяву про розгляд справи у її відсутності, де при розгляді справи покладається на розсуд суду ( а. с. 36, 47 ).

Відповідачка жодного разу не з»явилась в судові засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином про день та час розгляду справи за останнім відомим місцем реєстрації ( а. с. 27 ), про що маються докази у справі у вигляді кореспонденції суду повернутої з відмітками пошти : «адресат не проживає» ( а. с. 34-35, 48-49 ). Тому, було дано оголошення на веб-сайті суду, що є належним її повідомленням ( а. с. 45 ). Від неї не надійшло будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 223, 280-281 ЦПК України.

Судом встановлено всі обставини, на які послався в позові позивач і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 5 -20.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 16, 321, 391 ЦК України, так як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 43, 44, 49, 223, 258-259, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 16, 321, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями в АДРЕСА_1.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко