У х в а л а

28 вересня 2018 року

м. Київ

справа №428/10603/17

провадження № 61-44367ск18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В.М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргоюГоловного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 15 серпня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, треті особи - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, який згодом уточнила та який мотивувала тим, що 17 травня 2017 року о 18-30 водій ОСОБА_3, який працював на посаді поліцейського-водія відділення №2 взводу конвойної служби ізолятора тимчасового тримання №1 Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі -ГУ НПУ в Луганській області), керуючи транспортним засобом «FOTON» з реєстраційним номером НОМЕР_4, рухаючись по автодорозі Т-1302 з боку м. Сєвєродонецьк в бік м. Старобільськ Луганської області в районі електроопори №32/1, при здійсненні маневру обгону невстановленого транспортного засобу, який рухався у попутному напрямку, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, не переконався у безпечності виконання даного маневру та допустив зіткнення із автомобілем NISSAN QASHQAI+2, з реєстраційним номером НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, що належить ОСОБА_2, який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

26 червня 2017 року постановою Кремінського районного суду Луганської області ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок дорожньої транспортної пригоди ( далі - ДТП) складає - 225905,69 грн.

З урахуванням виплат, що були здійсненні Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СТ «Домінанта») з яким у відповідача було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у сумі 84506,30 грн., та з урахуванням визначеного судовою автотоварозначою експертизою №248 від 29 березня 2018 року (далі Висновок №248) розміру матеріального збитку (шкоди), завданої власнику автомобіля NISSAN QASHQAI+2, реєстраційний номер НОМЕР_1, у розмірі 203349,63 грн., вартості робіт по оцінці матеріальних збитків - 2000 грн., витрат на послуги евакуації автомобілю -960 грн., у зв'язку з чим ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь 121803,33 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто на її користь з відповідача 118843 грн 33 коп. матеріальної шкоди, витрати за послуги по проведенню автотоварознавчого дослідження в сумі 2000 грн., витрати по оплаті послуг евакуатора в розмірі 960 грн та моральну шкоду в розмірі 1000 грн., що загальною сумою становить 122803 грн 33 коп.

Зобов'язано позивачку, після відшкодування ГУ НПУ в Луганській області матеріальної шкоди повернути останньому деталі автомобіля NISSAN QASHQAI+2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що відремонтовані їх заміною. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ НПУ в Луганській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 2245,62 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди та визначенні її розміру, суд першої інстанції виходив з висновку №248 автотоварознавчої експертизи, складеним 29 березня 2018 року, згідно якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 на дату проведення експертизи становить 203349,63 грн.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 15 серпня 2018 року, рішення міськрайонного суду від 19 квітня 2018 року в частині стягнутої з ГУ НПУ в Луганській області на користь позивачки суми матеріальної шкоди, загального розміру стягнення та судового збору змінено, зменшено розмір стягнутої матеріальної шкоди з 118843,33 грн до 110249,47 грн., загальний розмір стягнення з 122803,33 грн до 113249,47 грн та судового збору з 2245,62 грн до 1727,55 грн.

Скасовано рішення міського суду від 19 квітня 2018 року в частині стягнутої з ГУ НПУ в Луганській області користь позивачки витрат по оплаті послуг евакуатора в розмірі 960 грн. та ухвалено нове рішення в цій частині, яким відмовлено у задоволенні позову.

Скасовано рішення міського суду в частині зобов'язання ОСОБА_2 після відшкодування ГУ НПУ в Луганській області матеріальної шкоди повернути йому деталі автомобіля NISSAN QASHQAI+2, з реєстраційним номером НОМЕР_3 - диск колеса задній лівий. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

14 вересня 2018 року ГУ НПУ в Луганській областіподало касаційну скаргу на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 15 серпня 2018 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що постановляючи судові рішення та беручи за основу як допустимий та належний доказ Висновок №248 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 29 березня 2018 року, не відповідають фактичним даним, оскільки неможливо стверджувати, що всі пошкодження, зазначені у висновку, були спричинені транспортному засобу саме під час дорожньо-транспортної пригоди, оскільки експертиза проведена через досить великий проміжок часу.

Крім того, скаржник зазначає, що судами всупереч вимогам ч. 2 ст. 76 ЦПК України не було враховано та безпідставно не взято до уваги звіт №52- D/33/0 від 29 липня 2017 року про оцінку матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу NISSAN QASHQAI+2, реєстраційний номер НОМЕР_1, проведеного TOB «Всеукраїнська Експертна Компанія «Сова».

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження) та які фактично можна поділити на: справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, у яких не можливо встановити ціну позову (немайнові вимоги), за виключеннями відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в даній справі є вимога про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що є справою незначної складності і ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Таким чином ця справа є малозначною в силу своїх властивостей.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У цій справі обставин, передбачених частиною першою статті 411, частиною четвертою статті 274 або пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 15 серпня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Сімоненко