справа № 208/1683/18
№ провадження 2/208/1632/18
22 серпня 2018 р. г. Днепродзержинск
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Шешуревої Я.І., позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,
Учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -
1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
У своєму позові позивач просить суд, визнати за ним право власності на об'єкт нерухомого майна житлового будинку № АДРЕСА_1 у складі : Літ. А. - 1 житловий будинок загальною площею 84 кв.м., Літ. Б - 1; Д-1, Е-1- сараї; літ - В - 1 вбиральня; Г-1- гараж, № 1,2 - огорожі; 3- зливна яма; визнати за ним право власності на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,1690 га, яка розташована за адресою вулиця залізнична АДРЕСА_1.
В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що житловий будинок № АДРЕСА_1 належить на право власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу. Земельна ділянка на якій знаходиться будинок теж знаходиться у власності ОСОБА_4. 15 січня 2000 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір утримання, який діє до 31 грудня 2000 року, в якому зазначено, що сторони домовились про наступне порядок плати за утримання і зберігання будинку. Протягом 2000 року ОСОБА_4 виїздить на постійне місце проживання за кордон до країни Германія. У випадку повернення ОСОБА_4 в Україну до 31 грудня 2000 року. Він зобов'язується сплатити ОСОБА_1 плату за утримання і зберігання його будинку в сумі 2000 грн. У випадку не повернення ОСОБА_4 в України до 31 грудня 2000 року і залишення на постійне місце проживання в країні Германія в якості плати за зберігання ОСОБА_1 з 01 січня 2001 року набуває права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з правом володіти, користуватися і розпоряджатися будинком. Влітку 2000 року ОСОБА_4 зі всією сім?єю виїхав на постійне місце мешкання до Германії. Він всі ці роки утримує і користується будинком.
2. Заяви, клопотання позивача, відповідача.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові, його представник ОСОБА_2 вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій заначив, що вимоги визнає.
3. Процесуальні дії по справі.
09 липня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, також витребувано доказі по справі.
22 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 надав клопотання ,в якому зазначає, що вимоги щодо визнання за ним право власності на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,1690 га, яка розташована за адресою вулиця залізнична АДРЕСА_1 просить суд залишити без розгляду.
Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Відповідно до договору купівлі - продажу власником будинку № АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с.13-16).
Згідно до довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.17)
В судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір утримання, який діє до 31 грудня 2000 року, в якому зазначено, що сторони домовились про наступне порядок плати за утримання і зберігання будинку. Протягом 2000 року ОСОБА_4 виїздить на постійне місце проживання за кордон до країни Германія. У випадку повернення ОСОБА_4 в Україну до 31 грудня 2000 року. Він зобов'язується сплатити ОСОБА_1 плату за утримання і зберігання його будинку в сумі 2000 грн. У випадку не повернення ОСОБА_4 в України до 31 грудня 2000 року і залишення на постійне місце проживання в країні Германія в якості плати за зберігання ОСОБА_1 з 01 січня 2001 року набуває права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з правом володіти, користуватися і розпоряджатися будинком
Також, позивачем ОСОБА_1 до суду надані квитанції про сплату ним комунальних послуг за будинок, також він надав договори укладені між ним та комунальними підприємствами, а саме ВАТ «Дніпрообленерго», Міськводоканал, тобто він добросовісно користується майном.
5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю.
Згідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
6. Висновки суду.
Так, з досліджених по справі доказів суд виходить, що відповідач ОСОБА_4 у житлового будинку № АДРЕСА_1 не проживає тривалий час, а саме з 2000 року, так як виїхав на постійне місце мешкання в країну Німеччину, а позивач ОСОБА_1 проживає будинком з 2000 року та безперервно відкрито і добросовісно користується ним, та сплачує комунальні послуги.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
7.Розподіл судових витрат.
У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. з відповідача, що документально підтверджено.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 317, 321, 344, 365, 368 ЦК України, ст.ст. 5,7, 19, 89, 175, 268, 272, 273, 274, 280, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на об'єкт нерухомого майна житлового будинку № АДРЕСА_1 у складі : Літ. А. - 1 житловий будинок загальною площею 84 кв.м., Літ. Б - 1; Д-1, Е-1- сараї; літ - В - 1 вбиральня; Г-1- гараж, № 1,2 - огорожі; 3- зливна яма.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1.

Судья Похваліта С. М.