Справа №489/970/17 21.09.2018
Провадження №22-ц/784/1376/18
Провадження №22-ц/784/1376/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Миколаїв

Справа № 489/970/17

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем - Цуркан І.І.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3, Миколаївської міської ради,

виконавчого комітету Миколаївської міської ради

про

визнання дозволів на перепланування нежитлового приміщення недійсними, скасування та визнання ордерів недійсними, виселення та зняття з реєстраційного обліку, визнання права на житлову площу

за апеляційними скаргами

ОСОБА_2

та

виконавчого комітету Миколаївської міської ради

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, ухвалене під головуванням судді Тихонової Н.С. 18 червня 2018 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту рішення не зазначена

у с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Миколаївської міської ради про визнання дозволів на перепланування нежитлового приміщення недійсними, скасування та визнання ордерів недійсними, виселення та зняття з реєстраційного обліку, визнання права на житлову площу.

В обґрунтування позову зазначав, що він разом зі своєю дружиною та двома дітьми проживає в кімнатах АДРЕСА_1 та потребує поліпшення житлових умов. З приводу цього він неодноразово звертався до місцевих державних органів з проханням надати йому місця загального користування на першому поверсі вказаного будинку (нежитлові приміщення). 21 квітня 2016 року постійною комісією міської ради з питань житлово-комунального господарства, комунальної власності та благоустрою міста йому було надано дозвіл на приєднання місця загального користування (холу) на першому поверсі в АДРЕСА_1 з метою поліпшення житлових умов за умови належного оформлення документів згідно з чинним законодавством і при умові відсутності обмеження інтересів інших громадян.

Вподальшому позивачу стало відомо, що дане приміщення виділено працівникам поліції - учасникам АТО ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Позивач зазначав, що дозволи видані відповідачам на перепланування нежитлових приміщень, надані з порушенням вимог законодавства та є недійсними, оскільки видані без відповідного рішення виконкому ММР на підставі підроблених документів.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив визнати дозволи, надані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на перепланування спірного нежитлового приміщення недійсними, скасувати та визнати ордери, видані на їх ім'я, недійсними, виселити та зняти їх з реєстраційного обліку, визнати за ним право на житлову площу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва суду від 1 лютого 2018 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Рішенням цього ж суду від 18 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсними ордери, видані виконавчим комітетом Миколаївської міської ради на ім'я ОСОБА_2 - № 17 від 3 червня 2015 року на житлове приміщення кімнату АДРЕСА_2 та на ім'я ОСОБА_3 - № 31 від 27 серпня 2015 року на житлове приміщення кімнату № НОМЕР_1 у гуртожитку за цією ж адресою. Скасовано реєстрацію їх місця проживання. Розподілено судові витрати. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи та не враховано, що ним отримано всі дозволи та погодження на переобладнання житлового приміщення, а ордер на житлове приміщення видано відповідно до вимог закону, просив рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі виконавчий комітет Миколаївської міської ради, посилаючись на недоведеність позивачем своїх позовних вимог та відсутність порушень прав позивача, просив рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

У відзивах на апеляційні скарги відповідачів ОСОБА_1, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та виконавчого комітету Миколаївської міської ради не підлягають задоволенню на підставі наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що будівля гуртожитку розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить до об'єктів комунальної власності та перебуває на балансі виконкому Миколаївської міської ради.

ОСОБА_1 проживає в кімнатах НОМЕР_2 вказаного гуртожитку разом з сім'єю (дружина, дочка і син). Починаючи з 2011 року позивач звертався до Миколаївської міської ради для вирішення питання про отримання додаткової житлової площі для покращення житлових умов його сім'ї.

23 березня 2016 року позивач звернувся до постійної комісії з питань житлово-комунального господарства та благоустрою міста Миколаївської міської ради із проханням розглянути питання щодо поліпшення його житлових умов шляхом надання дозволу на приєднання місця загального користування (холу), що не експлуатується, на першому поверсі гуртожитку до адреси його безпосереднього проживання з сім'єю.

Звернення позивача було розглянуто комісією та встановлено, що об'єкти будівництва за адресою гуртожитку відсутні та позивачем зібрано підписи щодо погодження мешканцями гуртожитку відведення місця загального користування на першому поверсі гуртожитку ОСОБА_1 для його безпосереднього проживання разом з сім'єю та запропоновано комісії з питань житлово-комунального господарства та благоустрою міста ММР розглянути це питання.

Згідно протоколу №14 від 21 квітня 2016 року на засіданні Комісії розглядалось вищевказане питання про передачу позивачу місця загального користування на першому поверсі в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, та в результаті погоджено надати дозвіл позивачу за умови належного оформлення документів згідно з чинним законодавством і при умові відсутності обмеження інтересів інших громадян.

28 квітня 2016 року позивач звернувся до директора КП СКП «Гуртожиток» із заявою про обстеження виділеного йому приміщення з метою подальшого виготовлення технічної документації на підставі отриманого ним дозволу.

Проте, директор КП СКП «Гуртожиток» 13 травня 2016 року повідомив позивача про те, що при обстеженні виділеного йому приміщення, встановлено, що це приміщення не є вільним, в ньому зареєстровані мешканці гуртожитку - учасники АТО ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Згідно ордерів, виданих Миколаївською міською радою останнім дане приміщення виділено на підставі розпорядження адміністрації Ленінського району про готовність до експлуатації кімнат.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу №118 засідання постійної комісії з питань житлово-комунального господарства та благоустрою міста Миколаївської міської ради від 20 травня 2014 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 комісією надано дозвіл на перепланування нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2

3 березня 2015 року Адміністрацією Ленінського району видано розпорядження про готовність до експлуатації кімнат НОМЕР_3,НОМЕР_1 в гуртожитку та вказано відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернутись до КП ММБТІ для внесення змін до матеріалів технічної інвентаризації (а.с. 33-34 т. 1 ).

Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 3 червня 2015 року ОСОБА_2 та 27 серпня 2015 року ОСОБА_3 видано ордери на вселення до кімнат НОМЕР_3, НОМЕР_1 відповідно, по АДРЕСА_1

При цьому рішення про надання відповідачам житлових приміщень виконавчим комітетом Миколаївської міської ради не приймалось, а тому й не перевірялось дотримання відповідачами порядку перепланування нежитлових приміщень та переведення їх у житлові.

В той же час, статтею 58 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, виконавчий комітет районної, міської, районної в місті селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно положень ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Встановивши, зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що порядок надання житлових приміщень відповідачам було порушено, а тому ордери видані виконавчим комітетом Миколаївської міської ради на вселення відповідачів в кімнати НОМЕР_3, НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 є недійсними. При цьому суд вірно виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного прави (визнання недійсними ордерів) є правильним, оскільки рішення про надання житлових приміщень відповідачам виконавчим комітетом Миколаївської міської рада не приймалось.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо дотримання порядку надання йому спірного житлового приміщення не можуть бути прийняті до уваги.

Колегія суддів не може погодитись з доводами виконавчого комітету Миколаївської міської ради про те, що права позивача не порушені, оскільки останній також як і відповідачі отримав дозвіл на передачу місць загального користування в спірному приміщенні гуртожитку, а оскільки на даний час існують перешкоди зі сторони відповідачів в реалізації цього права, позивач й звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для його скасування.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні недійсними дозволів на перепланування нежитлових приміщень в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не перевірялось.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 тавиконавчого комітету Миколаївської міської ради залишити без задоволення, арішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови суду складено 24 вересня 2018 року