АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/1033/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/789/672/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

за участю секретаря - Дудіна Т.В.

та сторін : ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 594/1033/15-ц за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2018 року, ухвалене суддею Губіш А.О. у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", в особі представника ОСОБА_3, до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИЛА:

03.09.2015 року ПАТ "УкрСиббанк" (далі банк) звернулось до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з договором № 0 (далі кредитний договір) від 31 липня 2007 року банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 140000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою відсотків в розмірі 12,35 % річних з кінцевим терміном повернення 30 липня 2018 року.

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за договором щодо здійснення щомісячного погашення заборгованості не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом.

ОСОБА_4 згідно договору поруки №1 від 31 липня 2007 року, укладеного між позивачем та останньою, взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язаннях, що виникають з умов кредитного договору від 31 липня 2007 року №0.

На підставі вказаного банк просив стягнути з відповідачів солідарно 55067,50 доларів США боргу, сума яких, станом на 17 серпня 2015 року, еквівалентна 1198 140,22 грн., та судові витрати.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2018 року у задоволенні позову ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ "УкрСиббанк" просить скасувати вищезазначене рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог до ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги банку до ОСОБА_1 у зв'язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду, обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права

Зазначає, що суд першої інстанції не дав належну правову оцінку у своєму рішенні висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, оскільки не зазначив з яких мотивів суд відхилив висновки експерта по першому та другому питаннях, якими підтверджуються обставини видачі кредиту в сумі 137000,00 доларів США і наявності заборгованості за кредитним договором.

Не вказано і мотивів з яких суд першої інстанції взяв до уваги висновок експерта по третьому питанні, адже обставина отримання кредиту в розмірі 95000,00 доларів США не була підтверджена жодними засобами доказування і спростовується матеріалами справи.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин положення ЦК України, які передбачають наслідки порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, оскільки боржнику була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, яка ним отримана, і при невиконанні боржником зобов'язань у встановлений термін заборгованість за даним договором стала прострочена.

Крім того, суд помилково не застосував до спірних правовідносин умови кредитного договору, які передбачають збільшення процентної ставки за користування кредитом при порушенні умов договору тим самим неправомірно відмовив у стягненні заборгованості за користування кредитом по підвищеним ставкам.

Посилається на те, що в межах судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи досліджувались обставини які не стосуються предмету позову, оскільки в графі повідомлення особисто за довіреністю наявний тільки напис Герасимович то експерт зобов'язаний був дослідити напис на предмет відповідності почерку ОСОБА_1, бо адресат засвідчив отримання повідомлення шляхом вчинення напису Герасимович, що експертом зроблено не було. Натомість експерт досліджував підпис у графі повідомлення підпис керівника виробничого підрозділу хоча на вирішення експерта було поставлене питання щодо належності підпису в графі повідомлення особисто за довіреністю.

В відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його скасування відсутні.

Вважає доводи апеляційної скарги такими, що не відповідають дійсності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили і навели доводи аналогічні викладеним в відзиві на апеляційну скаргу.

Представник банку будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності.

У відповідності до вимог статтей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача не є обґрунтованими та є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає таким вимогам.

Судом установлено, що 31.07.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", відповідно до змін у Статуті, згідно з вимогами ЗУ "Про акціонерні товариства" нова назва - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0 про надання кредиту (грошових коштів) у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 140 000,00 доларів США. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 707 000,00 грн. за курсом Національного банку України на день укладення договору.

Згідно п. 1.2.1 надання кредиту здійснюється на підставі заяви позичальника у наступний термін з 31 липня 2007 року по 30 липня 2018 року.

Позичальник у будь якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 30 липня 2018 року.

Згідно п. 1.3.1 кредитного договору за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,35% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 кредитного договору.

Відповідно до п. 9.2 кредитного договору сторони погодили, що процентна ставка підлягає зміні в сторону збільшення у разі: порушення позичальником кредитної дисципліни; погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженим в результаті щорічного моніторингу проведеного банком; здійснення поточних коливань процентних ставок по вкладам, кредитам, або змін у грошово-кредитній політиці НБУ. Збільшення розміру процентної ставки здійснюється в такому порядку: про встановлення іншого розміру процентної ставки банк повідомляє позичальника шляхом направлення поштою рекомендованого листа. Сторони погодили, що зміна розміру процентної ставки, що здійснюється відповідно до цього пункту, не потребує додаткового підписання сторонами угод про внесення змін, а новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватися з дати, що буде вказана в повідомленні банку. При незгоді позичальника з встановленим розміром процентної ставки, позичальник може повідомити про це банк письмово.

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором від 31.07.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 уклали договір поруки №1, згідно з яким поручитель зобов'язалася перед кредитором солідарно відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання кредиту №0 від 31.07.2007 року.

Крім того, 25.03.2009 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту №0 від 31.07.2007 року щодо, зміни графіка повернення кредиту.

За ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Як вбачається з вимоги ПАТ УкрСиббанк №30-11/26633 від 03.07.2015 року банк вимагає від ОСОБА_1 усунення порушень кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості за кредитним договором і у разі невиконання вимоги повернення суми кредиту у повному обсязі, сплаті нарахованих процентів, що разом становлять 54459,14 доларів США (а.с. 44 т.1). Вказана вимога була отримана ОСОБА_1, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 49 т.1).

Суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги не є обґрунтованими і такими, що відповідають вимогам закону.

Такий висновок суду першої інстанції спростовується наступним.

Згідно ч.4 ст 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Борщівського районного суду від 04.03.2016 року за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "УкрСиббанк" і ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, встановлено, що за укладеним кредитним договором від 31.07.2007 року укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі поновлюваної кредитної лінії на суму 140000, 00 доларів США (а.с. 198-199 т1).

Аналогічна обставина встановлена і в ухвалі апеляційного суду Тернопільської області від 26.05.2016 року, якою рішення Борщівського районного суду від 04.03.2016 року залишено без змін (а.с. 200-202 т.1).

Вказані рішення набрали законної сили.

Крім того, як вбачається з змісту вказаних рішень ОСОБА_1, приймав участь у розгляді справи, як в суді першої інстанції так і при розгляді справи в апеляційному порядку і встановлені судами обставини не оспорював і не спростовував.

Меморіальними ордерами (а.с. 225-238 т1) підтверджено отримання кредитних коштів ОСОБА_1

25.03.2009 року між банком і ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору (а.с. 25 т.1), яка підписана ОСОБА_1 і згідно якої погоджено між сторонами новий графік погашення кредиту, який базується і розрахований виходячи з суми заборгованості 140000 доларів США. Підписуючи вказану угоду ОСОБА_1 не міг не знати про розмір кредитного зобов'язання.

Висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1313/17/26/27/18-22 від 16.01.2018 року при дослідженні встановлено: що документально підтверджується оформлення операції ПАТ УкрСиббанк з надання кредиту з повноти нарахування та сплати відсотків, пені за користування кредитом позичальником ОСОБА_1 за договором про надання кредиту № 0 від 31.07.2007 року меморіальними ордерами та даними виписок за кредитним договором від 30.07.2007 року № 0.

ОСОБА_1 користувався кредитними коштами і сплачував відсотки за користування кредитом, що ним не спростовується в ході судового розгляду.

Вищевказаним висновком експерта підтверджено і суму заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи вказане висновок суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог спростовується матеріалами справи.

В той же час колегія суддів критично оцінює доводи ОСОБА_1 про отримання ним кредитних коштів в розмірі 95000,00 доларів США, оскільки такі доводи не підтверджені доказами та спростовуються матеріалами справи та встановленими обставинами по справі.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 і його представник вказали, що докази отримання кредиту саме в розмірі 95000,00 доларів США у них відсутні, оскільки такі докази не збереглися.

В письмових поясненнях (а.с. 127 т.2) представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у відповідь на клопотання експерта про надання пояснень, яким чином визначено суму отриманих кредитних коштів в розмірі 95000,00 доларів США вказував, що 95000, 00 доларів США це та сума, яку визнає позивач і зазначає, що отримав її як кредитні кошти.

Інших доказів в обґрунтування вищевказаної суми кредитних коштів ОСОБА_1 і його представник не надали.

На противагу вказаному, Договір поруки від 31.07.2007 року укладений між банком і ОСОБА_4 сума кредитного зобов'язання ОСОБА_1 вказана 140000 доларів США і саме за цю суму ОСОБА_4 була зобов'язана нести відповідальність у разі неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, що додатково підтверджує розмір отриманих кредитних коштів 140000 доларів США (а.с. 30 т.1).

В мотивувальній частині рішення суд першої інстанції вказує, що ним враховано заяву про застосування строків позовної давності.

В такому випадку суд має з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву стороною у справі, суд відмовить у позові у зв'язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Однак жодних мотивів застосування строку позовної давності чи відмови в його застосування судом першої інстанції не наведено.

Колегією суддів апеляційного суду критично оцінюється заява ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності, оскільки згідно позовних вимог, розрахунку заборгованості і виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 не здійснює платежів по кредиту з січня 2015 року, а позов пред'явлено 03.09.2015 року, таким чином строки позовної давності позивачем пропущені не були.

Враховуючи вищенаведене та те, що доводи апеляційної скарги знаходять своє підтвердження в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом становить 55067,50 доларів США, з яких

49695,65 доларів США кредитна заборгованість;

5371,85 доларів США заборгованість по процентам;

Заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів складає 45681,53 грн., з яких:

27505,83 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

18175,70 грн. - пеня за прострочення сплати процентів;

Згідно рішення Борщівського районного суду від 04.03.2016 року договір поруки укладений з ОСОБА_4 визнано припиненим, то відповідно вся сума заборгованості підлягає до стягнення з ОСОБА_1

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України колегія судді вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ УкрСиббанк - 3654,00 грн судового збору сплаченого за подання позову та 5481,00 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_1 і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (рахунок №0113 в АТ "УкрСиббанк", м.Харків, МФО 351005, код Банку 09807750) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 31 липня 2007 року в розмірі 55067,50 доларів США (п'ятдесят п'ять тисяч шістдесят сім доларів США 50 центів та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 45681,53 грн. (сорок п'ять тисяч шістсот вісімдесят одна грн. 53 коп.)

Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (рахунок №0113 в АТ "УкрСиббанк", м.Харків, МФО 351005, код Банку 09807750) 9135,00 грн (дев'ять тисяч сто тридцять п'ять грн.) судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2018 року.

Головуючий Шевчук Г.М.

Судді: Міщій О.Я.

ОСОБА_6