АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Херсон

справа № 654/783/17

провадження № 22-ц/791/1090/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Сіянка В.М. від 16 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 сільської ради Голопристанського району Херсонської області, Колективного виробничо-комерційного підприємства «Побутсервіс» про усунення перешкод у користуванні майном та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_6 сільська рада Голопристанського району Херсонської області, про встановлення земельного сервітуту. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що згідно з договором міни від 05грудня 2008 року вона та ОСОБА_8, ОСОБА_9, набули у власність дачний будинок і земельну ділянку, розташовані в с.Залізний Порт, вул.Морська, 31-Д, Голопристанського району Херсонської області. До зазначеної земельної ділянки відсутні окремі проїзні шляхи. Вважаючи, що проїзні шляхи до належного їй будинку та земельної ділянки проходять по земельній ділянці, яка належить ОСОБА_7, позивач просила суд встановити земельний сервітут через земельну ділянку відповідача.

Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року відповідача ОСОБА_7 замінено відповідачами ОСОБА_6 сільською радою Голопристанського району Херсонської області та КВКП «Побутсервіс».

З урахуванням заяви про заміну предмету та підстав позову, позивач остаточно просила: усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою та дачним будинком № 31-Д по вул.Морській в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області шляхом зобов'язання солідарно відповідачів власними силами і засобами демонтувати шлагбаум, розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0197; зобов'язати ОСОБА_6 сільську раду Голопристанського району Херсонської області здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0197 шляхом виділення з неї наявних проїзних шляхів та зміни цільового призначення виділеної земельної ділянки під проїзними шляхами на «Автомобільні дороги», а також стягнути з відповідачів судові витрати (т.1 а.с.131-141).

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_10, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КВКП «Побутсервіс» ОСОБА_11, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, учасників справи та процесу, які зявилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення заявлених позивачем вимог. Виходячи зі змісту правовідносин, що склалися між сторонами, позовних вимог та остаточної мети, досягнення якої прагне позивач, а саме наявність у неї можливості безперешкодного доступу до належної їй земельної ділянки та дачного будинку, а також враховуючи обставини справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, суд першої інстанції вважає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту свого права з урахуванням положень Цивільного та Земельного кодексів щодо встановлення права користування чужим майном (земельний сервітут) щодо земельної ділянки для задоволення її потреб.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом першої інстанції, що згідно договору міни від 05 грудня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу ОСОБА_12, ОСОБА_5, а також ОСОБА_8, ОСОБА_13 набули у власність в рівних частках по 1/3 кожному дачний будинок і земельну ділянку, що розташовані в с.Залізний Порт, вул.Морська, 31-Д, Голопристанського району Херсонської області (т.1 а.с.12-14).

На підставі договору міни ОСОБА_5 отримала Державний акт серії ЯД №736901, яким зареєстровано право власності позивачки на частину земельної ділянки під зазначеним дачним будинком, з кадастровим номером :02:071:0018 за адресою: с.Залізний Порт, вул.Морська, 31-Д, Голопристанського району Херсонської області (т.1 а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи проїзд автотранспорту та прохід до вказаної земельної ділянки, не використовуючи при цьому земельні ділянки інших землекористувачів, технічно неможливий.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №34/17 від 13 жовтня 2017 року організувати під'їзд автотранспорту до земельної ділянки площею 0,0274 га, розташованої за адресою: с.Залізний Порт, вул.Морська, 31-Д, Голопристанського району Херсонської області, кадастровий номер :02:071:0018, що належить ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_13 за рахунок земель загального користування технічно не можливо, оскільки навколо даної земельної ділянки відсутні земельні ділянки загального користування. Організувати під'їзд автотранспорту до земельної ділянки площею 0,0274 га, розташованої за адресою: с.Залізний Порт, вул.Морська, 31-Д, Голопристанського району Херсонської області, кадастровий номер :02:071:0018, що належить ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_13, шляхом встановлення земельного сервітуту можливо у разі розробки документації із землеустрою з визначенням меж частин земельних ділянок. Можливим варіантом встановлення земельного сервітуту із залученням найменшої кількості об'єктів (земельних ділянок) є використання частини земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0197 площею 4,2065 га, а саме існуючих проїздів по території бази відпочинку «Мрія» та частини земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0587 площею 0,098 га (т.1 а.с.92-110).

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0197 площею 4,2065 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення, передана у постійне користування Колективному виробничо-комерційному підприємству «Побутсервіс», що підтверджується відповідним Державним актом серії ІІ-ХС №002026 від 07 травня 1996 року та інформаційною довідкою Державного земельного кадастру (т.1 а.с.150-151, 227-228). На зазначеній земельній ділянці розміщено об'єкт нерухомого майна - база відпочинку «Мрія», що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить КВКП «Побутсервіс» (т.1 а.с.153-167).

Позивач зазначає, що на вказаній земельній ділянці КВКП «Побутсервіс» розміщено загородження та шлагбаум, запроваджено власний пропускний режим, що перешкоджає безперешкодному проїзду до земельної ділянки та будинку, які належить позивачу.

Звертаючись до суду з позовними вимогами, ОСОБА_5 вважає, що поновлення її порушеного права щодо безперешкодного користування належної їй земельної ділянки, можливе, в тому числі, шляхом демонтажу шлагбауму (пропускний пункт на автостоянці під літерою Л), розміщеного на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0197, що на думку позивача повинно бути виконано відповідачами солідарно як власником та постійним землекористувачем земельної ділянки.

Також позивач зазначала, що під час передачі земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0197 у постійне користування КВКП «Побутсервіс», наявні фактичні проїзні шляхи, що проходять по цій земельній ділянці, виділено не було. Таким чином, проїзні шляхи увійшли в склад земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0197 загальною площею 4,2065 га з цільовим призначенням Для будівництва та обслуговуванням обєктів рекреаційного призначення. Проте, помилкова передача загальних проїзних шляхів у постійне користування приватній юридичній особі не звільняє орган місцевого самоврядування обовязку здійснювати належне урядування, виправити допущену помилку та не може перекласти негативні наслідки від такої помилки на позивача. Зважаючи на наведене, позивач вважає що захист її порушеного права необхідно здійснити також шляхом зобовязання ОСОБА_6 сільську раду Голопристанського району Херсонської області здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0197 шляхом виділення з неї наявних проїзних шляхів та зміни цільового призначення виділеної ділянки під проїзними шляхами на «Автомобільні дороги».

Зважаючи на наявні матеріали справи та встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто, в даному випадку, позивач повинна довести неправомірність дій відповідачів, які перешкоджають їй законного права користування своїм майном.

Так, вимога позивачки для захисту її порушеного права щодо безперешкодного користування належної їй земельної ділянки шляхом демонтажу відповідачами шлагбауму (пропускний пункт на автостоянці під літерою Л), розміщеного на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0197, є необґрунтованою. Позивачем, у відповідності до ст.81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів того, що спільними діями відповідачів із зазначених позивачем підстав, йому чиняться відповідні перешкоди у користуванні її майном.

Натомість в матеріалах справи наявні відомості того, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.153) пропускний пункт (шлагбаум) є складовою частиною об'єкта нерухомого майна, власником якого є КВКП «Побутсервіс». Також, Генеральним планом с. Залізний Порт, який було дослідженого судом під час розгляду справи, через земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0197 не передбачені проїзні шляхи, а згідно висновку експертизи №34/17 від 10 липня 2017 року навколо земельної ділянки позиваки відсутні земельні ділянки загального користування. Таким чином, позивачем не надано доказів того, що зазначений шлагбаум (пропускний пункт) на території бази відпочинку «Мрія», який вона вимагає демонтувати, встановлено на належній їй земельній ділянці або на землях загального користування, і що діями відповідачів створюються їй перешкоди у вільному користуванні її майном. Передбачених законом підстав, які б надавали позивачці право вимагати демонтаж пропускного пункту (шлагбауму), який є власністю КВКП «Побутсервіс», у позовній заяві не зазначено.

Посилання апелянта на те, що зазначений шлагбаум було встановлено КВКП «Побутсервіс» з порушенням норм чинного законодавства, а саме без прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, як субєкта благоустрою, про встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху та без погодження з відповідними органами Національної поліції, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, у відповідності до встановлених вище обставин, зазначений шлагбаум разом із пропускним пунктом є складовою частиною нерухомого майна, що розташоване на території бази відпочинку «Мрія», встановлений на земельній ділянці, що знаходиться у постійному користуванні КВКП «Побутсервіс» і не являється земельною ділянкою загального користування або обєктом благоустрою у розумінні ст.13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Щодо вимоги позивачки про усунення їй перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобовязання ОСОБА_6 сільську раду Голопристанського району Херсонської області здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0197 шляхом виділення з неї наявних проїзних шляхів та зміни цільового призначення виділеної ділянки під проїзними шляхами на «Автомобільні дороги» слід зазначити наступне.

Так, рішенням ОСОБА_6 сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 27 вересня 1996 року №64 КВКП «Побутсервіс» набуло у постійне користування земельну ділянку площею 5,8674 га під розміщення бази відпочинку «Мрія» і на час передачі земельної ділянки в постійне користування не передбачалось відчуження нерухомого майна на території цієї земельної ділянки і поділ земельної ділянки для обслуговування обєктів нерухомості. На момент передачі земельної ділянки у постійне користування КВКП «Побутсервіс» до її складу не входили дорога або проїзні шляхи загального користування. Тобто проїзд, який проходить через земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0197, був облаштований КВКП «Побутсервіс» для забезпечення власних потреб.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про землеустрій» поділ земельної ділянки здійснюється шляхом розроблення технічної документації із землеустрою. Підставою для поділу земельної ділянки є засвідчені нотаріально згоди користувача земельної ділянки та власника земельної ділянки.

Згідно ст. 141 ЗК України підставами припинення права постійного користування земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки

Статтею 149 ЗК України встановлені підстави для вилучення земельних ділянок наданих у постійне користування із земель комунальної власності, а саме земельні ділянки можуть вилучатися для суспільних потреб за рішенням органів місцевого самоврядування, за згодою землекористувачів.

Оскільки рішення ОСОБА_6 сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 27 вересня 1996 року №64 про передачу КВКП «Побутсервіс» у постійне користування земельну ділянку площею 5,8674 га під розміщення бази відпочинку «Мрія» є чинним та ніким не оскаржувалося, та зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що позивачка зверталася у встановленому законом порядку до органів місцевого самоврядування для вирішення питання щодо надання їй безперешкодного проїзду до її земельної ділянки, або щодо вирішення питання про вилучення земельної ділянки, наданої у постійне користування, із земель комунальної власності для суспільних потреб, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог.

Крім того, під час купівлі земельної ділянки, розташованої в с.Залізний Порт, вул.Морська, 31-Д, Голопристанського району Херсонської області, позивач була обізнана про її розташування, конфігурацію та межі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що порушене право позивача не підлягає захисту у обраний останнім спосіб та з підстав, заявлених у позові.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги як такі, що не підтверджені належними доказами, спростовуються матеріалами справи та рішенням і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 травня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення 24 вересня 2018 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді І.В. Вейтас

ОСОБА_3