Справа № 691/1656/17
Провадження № 2/307/540/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Панчишин В.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа начальник служби у справах дітей Городищенської райдержадміністрації Кравченко О.В. про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 17.08.2004 р. між ним та відповідачкою було укладено шлюб, у якому в них народилося двоє синів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н., та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Після розірвання шлюбу вони почали проживати окремо, але діти залишилися разом з ним.

Останній раз ОСОБА_2 відвідувала дітей у 2013 році, після цього не бачилася з ними жодного разу та ухиляється від сплати аліментів на їх утримання.

Вона має кредитні зобов'язання перед банком.

Враховуючи, що відповідачка не приймає участі у матеріальному утриманні дітей, не цікавиться їхнім вихованням, тому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

Відповідачка та начальник служби у справах дітей Городищенської райдержадміністрації Кравченко О.В. у судове засідання не з'явилися і не повідомили суду причини неявки. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. № "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

В судовому засіданні встановлено, що в шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_5 (а. с. 8, 9).

Шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до довідок, виданих виконавчим комітетом Валявської сільської ради від 25.08.2016 р. діти зареєстровані у АДРЕСА_1.

Згідно довідки, виданої Валявською сільською радою № 1075/02-44 від 18.12.2017 р. ОСОБА_1 зареєстрований АДРЕСА_2, до складу його сім'ї входять сини ОСОБА_1 і ОСОБА_4, мати ОСОБА_6 та батько ОСОБА_7

Рішенням Тячівського районного суду від 07.03.2013 р. з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, щомісячно.

Довідкою Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ № 96/30 від 11.12.2017 р. стверджено, що ОСОБА_1 не отримував аліменти з ОСОБА_2, у період з 01.09.2013 р. по 01.12.2017 р., на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до довідки Валявської сільської ради № 1074/02-44 від 18.12.2017 р. з ОСОБА_1 проживають та перебувають на його утриманні неповнолітні діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Мати дітей з родиною не проживає, участі у вихованні дітей не бере.

Згідно довідок Валявської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 33 від 13.12.2017 р. ОСОБА_4, 2005 р.н., навчається у 7-у класі, а ОСОБА_5, 2007 р.н., - у 5-у класі.

З характеристик, виданих Валявською ЗОШ І-ІІІ ст. Городищенської районної ради вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у навчальному закладі характеризуються з позитивного боку. Батько цікавиться життям синів, регулярно відвідує батьківські збори і бере участь у громадському житті класу та школи.

Депутатом Валявської сільської ради складено підтвердження про те, що ОСОБА_2 з липня 2013 року зі своїми неповнолітніми дітьми не проживає, участь у їх вихованні не бере, не відвідує та не надає ніякої матеріальної допомоги.

ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується з позитивного боку та має постійне місце роботи.

Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-83 ЦПК України.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Відповідачка належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явилася і заперечень відносно позову не надіслала.

Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, позов слід задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно них.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 640 грв.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 164. 180 СК України, ч. 1 ст. 8, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканку АДРЕСА_3, (інші відомості відсутні), батьківських прав відносно синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено не пізніше 25.09.2018 року.

Головуючий: Гримут В.І.