Справа № 452/3015/17 Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 22-ц/783/562/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

за участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, представника стягувача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року у справі за поданням старшого державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич Л.І. про визначення частки майна боржника,

В С Т А Н О В И Л А :

24.11.2017 року старший державний виконавець Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Мазуркевич Л.І. звернулась до суду з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_7

Подання обґрунтовував тим, що на виконанні у Самбірському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження №54827783 з виконання виконавчого листа № 452/1523/13-ц від 04.03.2015 року про стягнення із ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 1849/2 від 06.03.2008 року станом на 26.08.2014 року у розмірі 130401 євро 41 цент (що складається з 115268 євро залишок прострочених платежів по кредиту (тіло кредиту) та 15133,24 євро прострочених платежів по відсотках кредиту), 674989,76 грн. пеня, яка складається з 579045,93 грн. пені за прострочення основного боргу та 95943,83 грн. пеня за прострочення сплати відсотків, а також по 710,14 грн. сплаченого судового збору з кожного.

04.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої скеровано боржнику для виконання. В подальшому винесено постанову про арешт майна боржника, оскільки рішення суду ним в добровільному порядку не виконано, заборгованість не погашена.

У ході проведення виконавчих дій встановлено, що за дружиною боржника ОСОБА_9, зареєстроване нерухоме майно, а саме земельна ділянка, загальною площею 0,0799 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка є спільною сумісною власністю, оскільки набута під час перебування із боржником у шлюбі.

Із врахуванням наведеного старший державний виконавець Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич Л.І. просила суд задовольнити подання та виділити 1/2 частку наведеної земельної ділянки загальною площею 0,0799 га., тобто 0,03995 га.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року виділено 1/2 частку земельної ділянки загальною площею: 0,0799 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_10, тобто 0,03995 га.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_4 оскаржила ОСОБА_3. Звертає увагу, що суд постановивши оскаржувану ухвалу вирішив питання відносно належного їй майна. Стверджує, що спірну земельну ділянку вона придбала у 2011 році і до сьогодні є її власницею. Просить ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Самбірському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження №54827783 з виконання виконавчого листа № 452/1523/13-ц від 04.03.2015 року про стягнення із ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 1849/2 від 06.03.2008 року, яка станом на 26.08.2014 року становить 130401 євро 41 цент, 674989,76 грн. пені та по 710,14 грн. сплаченого судового збору з кожного.

З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку встановлено, що за дружиною боржника ОСОБА_9 зареєстроване нерухоме майно, а саме земельна ділянка загальною площею 0,0799 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1.

Вказана земельна ділянка є спільною сумісною власністю, оскільки набута у 2011 році під час перебування ОСОБА_9 із боржником ОСОБА_7 у шлюбі, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Кір Р.А. (т. 2, а.с. 211-214).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про виділення за ОСОБА_7 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0799 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто 0,03995 га., суд виходив з тих обставин, що згадана земельна ділянка є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_9, оскільки така придбана під час їх перебування у шлюбі, а тому частка боржника в такому майні становить 1/2.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України, у редакції 2004 року, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2011 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0799 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1 (т. 2, а.с. 248).

Однак, як встановлено колегією суддів, право приватної власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 в серпні 2018 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, оскільки на час подання такого та постановлення оскаржуваної ухвали власником земельної ділянки площею 0,0799 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1 була ОСОБА_9, а тому 1/2 такої може бути виділена боржнику як його частка у спільному сумісному майні подружжя.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а ухвалуСамбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний тест постанови складено 24 вересня 2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк