У Х В А Л А

Іменем України

20 вересня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_2, про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_2, про зняття арешту з майна.

Відповідно до норм частини першої статті 4 ЦПК України та частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду, яка має відповідати вимогам зазначеним в статтях 175 та 177 ЦПК України.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивачем не повністю дотриманні вимоги ст. 175 ЦПК України, щодо змісту позовної заяви.

Так, згідно п. 5 ч. 3 ст. 177 ЦПК України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З дослідженої позовної заяви вбачається, що позивач просить суд зняти арешт з всього майна та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1, накладеного постановою державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 02.10.2015 року у виконавчому провадженні №48904987.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 20 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Отже, з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається адміністративний позов до окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Звертаючись до суду в порядку цивільного судочинства, позивач не ставить питання про захист свого права у звязку з його порушенням, невизнанням або оспорюванням відповідачем.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до Постанови №5 від 03 червня 2016 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» в справах про зняття арешту з майна відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Таким чином, якщо позивач звертається до суду з позовною заявою - необхідно вірно визначитися з колом учасників процесу.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Тобто, нормами Цивільно процесуального кодексу України встановлено порядок оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, виданого судом.

У даному випадку позивачем не наведені обґрунтування звернення до місцевого суду саме з позовом до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, а не зі скаргою на дії державного виконавця, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні у межах якого накладено арешт.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд вважає, що згідно ст.185 ЦПК України позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 177, 185, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_2, про зняття арешту з майна - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у строк протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду виправити недоліки шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви. Приведену у відповідність до ст. ст. 175, 177 ЦПК України позовну заяву направити до суду чи подати через загальну канцелярію суду з її копією для відповідача і третіх осіб.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повертається позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г. Таран