Справа № 172/931/18
Провадження № 2/172/520/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1. У даному будинку зареєстрований відповідач по справі. Однак фактично ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації. Реєстрація відповідача у вказаному будинку перешкоджає їй здійснювати своє право власності житловим приміщенням, розпоряджатися ним, оплачувати комунальні послуги. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою

Ухвалою суддів від 09.08.2018 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Учасники справи в судове засідання не з"явилися.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, судові витрати залишити за нею.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не подав.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 26.09.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2013 року.

У даному будинку зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, фактично ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом депутата Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області від 20.07.2018 року.

На підставі ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди (ст 150 ЖК України).

Відповідно до положень пунктів 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не проживає у спірному житловому приміщенніпонад три роки з моменту реєстрації, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, у зв'язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, ст.ст. 12, 13, 81, 131, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1

3. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк