Справа № 450/307/18 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 22-ц/783/2154/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей ,-

ВСТАНОВИЛА:

позивач 05 лютого 2018р. звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 16300,00 гривень щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 травня 2018 рокупозов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задоволеночастково.

Стягнуто із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 2000,00 ( дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову - 05.02.2018р. , і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704,8 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд, в порушення ст. 182 СК України належним чином не врахував матеріальне становище відповідача.

Також вказує, що на момент звернення з позовною заявою до суду, заявниця була позбавлена можливості обґрунтовано реалізувати своє право вибору щодо способу стягнення аліментів, оскільки не володіла достовірною інформацією про доходи Відповідача. Позивач змушена була приймати рішення виходячи із інформації про доходи свого колишнього чоловіка, які ним отримувалися за час їх спільного проживання.

Зазначає, що відповідач має можливість виконувати вимоги законодавства щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, оскільки на даний момент працює за кордоном та отримує стабільний дохід у розмірі однієї тисячі чотириста євро. На момент звернення вказана сума, за курсом НБУ є еквівалентною 48 952 (сорок вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві) грн.

Звертає увагу суду що Позивачеві стала відомою інформація про найменування та місце розташування суб'єкта господарювання, який сприяв у працевлаштуванні ОСОБА_4 на території Литовської республіки - компанії Норїгапз (вул. Шота Руставелі, 7 офіс 309 а). У процесі підготовки апеляційної скарги, на адресу компанії було скеровано адвокатський запит (02.06.2018 р.), відповідь на який на момент подання скарги ще не надійшла.

Просить змінити рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 травня 2018 року у цивільній справі № 450/307/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання маоітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6, яким позов задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 2 000 (двох тисяч) грн. щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову - 05 лютого 2018 року в частині розміру стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів, а саме збільшивши їх розмір до 16 300 (шістнадцять тисяч триста) грн., в іншій частині рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 травня 2018 року у цивільній справі № 450/307/18 - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків України.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України ( в редакції чинній на час постановлення оскаржуваного рішення ), визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ст.48 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Це положення Основного Закону відтворює вимоги ст.25 Загальної декларації прав людини щодо забезпечення високої якості життя на засадах соціальної справедливості, досягнення гідного життєвого рівня.

Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вірно встановлено у суді першої інстанції, згідно рішення Пустомитівського районного суду , шлюб між сторонами розірвано 07.07.2017 р. (а.с. 8).

Як сліду з долученої копрії свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №318423, ОСОБА_7 07.08.2017р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, у зв»язку з чим змінила своє прізвище на прізвище ОСОБА_1 ( а.с.94).

З свідоцтва про народження серії 1-СГ №400860 від 20.01. 2014 року та серії 1-СГ №463318 від 13.07.2015 року вбачається, що сторони є батьками дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 4-5).

Встановлено, що малолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають без реєстрації разом з позивачем за адресою с.Лисиничі, вул.Мазепи,4 Пустомитівського району, що стверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 09.11.2017р.( а.с.14).

Згідно Довідки Лисиничівської сільської ради від 15.03.2018р., за адресою с.Лисиничі, вул.Ів.Франка,21 проживає та зареєстрований відповідач ОСОБА_4, а також зареєстровані за даною адресою діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.64).

Судом також встановлено, що відповідач в період з липня 2017 р. по березень 2018р. щомісячно надав позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей в загальному розмірі 18 тис. грн., що підтверджено учасниками процесу, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню ( а.с.15, 65).

Згідно записів трудової книжки АС №474747, ОСОБА_4 звільнений з останнього місця роботи 27.02.2015 р., і такий станом на 13.03.2018р. не звертався у центр зайнятості Львівщини за сприянням у працевлаштуванні ( а.с.59-61, 31). Відповідно до інформаційної довідки Головного управління ДФС у Львівській області від 20.03.2018р. ОСОБА_4 з 2015 року не отримував доходів (а.с.49)

З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що відповідач протягом 2015- 2017 року сімнадцять разів виїжджав за межі території України( а.с.47).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність позову, в той же час, при визначенні судом першої інстанції розміру аліментів не було враховано, що матеріальне становище відповідача, як видно із матеріалів справи, дозволяє сплачувати йому аліменти у більшому розмірі ніж визначено судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення в частині визначеного розміру аліментів з 2000 гривень до 3000 гривень, в решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374,376 380, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 травня 2018 року змінити.

Стягуватиіз ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову 05 лютого 2018 року , і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_9