Справа № 352/1581/18
Провадження № 2/352/1046/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння, -

в с т а н о в и в :

Позивач 10.08.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просила визнати за нею право власності на будинковолодіння № 121 по вул. Шевченка в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області у порядку спадкування за заповітом після померлої матері.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 01.12.2017 р. померла її матір ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на земельні ділянки та будинковолодіння № 121 по вул. Шевченка (колишня вул. Леніна) в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області. Згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 233 від 19.12.1989 р. виконком Радчанської сільської ради народних депутатів 05.03.1991 р. видав матері як голові колгоспного двору свідоцтво про право власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Леніна, 121 в с. Радча. Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, у якому станом на 15.04.1991 р. проживала лише голова двору ОСОБА_3, яка після набрання чинності Законом України «Про власність» стала єдиним власником будинковолодіння. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, посвідченим 13.12.2000 р. секретарем виконкому Радчанської сільської ради, прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець за законом першої черги, яким є її рідний брат відповідач у справі, спадщину після смерті матері не прийняв і на неї не претендує. З огляду на те, що спадкове будинковолодіння мало статус колгоспного двору, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом про визнання права власності.

Позивач у підготовче засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідач у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути у його відсутності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Радчанської сільської ради народних депутатів 05.03.1991 р. на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 233 від 19.12.1989 р., житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Леніна (на даний час вул. Шевченка), 121 в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3

Станом на 15.04.1991 р. у дворі проживала лише голова двору ОСОБА_3, яка після набрання чинності Законом України «Про власність» стала єдиним власником будинковолодіння, ринкова вартість якого на даний час складає 185358 грн.

Після смерті 01.12.2017 р. ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй будинковолодіння, яку прийняла позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 13.12.2000 р. секретарем виконкому Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Спадкоємець за законом першої черги, яким є рідний брат позивача відповідач у справі, спадщину після смерті матері не прийняв і на неї не претендує.

Вказані обставини, що відповідачем не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Зміст спірних правовідносин полягає у тому, що спірне будинковолодіння, яке позивач успадкувала за заповітом, мало статус колгоспного двору. У звязку з цим та відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач позбавлена можливості оформити належне їй право на спадщину в нотаріальному порядку.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

ОСОБА_1 колгоспного двору відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та визнання за позивачем права власності на спірне будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої матері.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння № 121 по вул. Шевченка в с. Радча Тисменицького Івано-Франківської області вартістю 185358 грн. у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 13.12.2000 р. секретарем виконкому Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, с. Радча, вул. Шевченка, 121,Тисменицького Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 26.09.2018 р.

Суддя М.М.Хоминець