У х в а л а

28 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 759/18694/13-ц

провадження № 61-38165 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляпунова Олександра Анатоліївна, про визнання недійсними договорів дарування, витребування майна, припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності на майно,

В с т а н о в и в:

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

07 червня 2018 року ОСОБА_2 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 10 лютого 2016 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (в чинній редакції).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 325 ЦПК України (у редакцій, чинній станом на 10 лютого 2016 року) у разі пропущення строку на касаційне оскарження з причин визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, може поновити цей строк.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку, передбаченого вимогами частини першої статті 325 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 10 лютого 2016 року).

В касаційній скарзі заявлено клопотання ОСОБА_2, в обґрунтування якого він посилається на те, що участі в судовому засіданні не приймав, оскільки апеляційний суд не надсилав повістку про виклик, у зв'язку з тим, що в апеляційній скарзі позивач навмисно не вказав його адресу проживання. Крім того, зазначає, що про ухвалене рішення апеляційного суду йому стало відомо більше ніж через два роки, а саме - 24 травня 2018 року.

Вказані ОСОБА_2 доводи щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції не можуть бути визнані судом поважними, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, а саме: не надано доказів того, що він не був повідомлений апеляційним судом про розгляд. Проте, з рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року вбачається, що його було повідомлено належним чином. Крім того, в судовому засіданні Святошинського районного суду м. Києва він брав участь, а тому повинен був цікавитися рухом справи.

Так, відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та належним чином засвідчені докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання заяви у даній справі).

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2013 року становить 1 147 грн.

Частиною третьою статті 6 вказаного Закону визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року ОСОБА_2 необхідно сплатити 6 882 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 28 жовтня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо інші наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк