Справа № 369/4303/18
Провадження №4-с/369/69/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Яцевич В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М., ОСОБА_3 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М., заінтересована особа ОСОБА_3. Просив суд визнати дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельника Н.М., щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП № 50762595 від 18 квітня 2016 року, неправомірними; зобов'язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, який здійснює виконавчі дії по виконавчому провадженню ВП № 50762595 скасувати постанову Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області від 18 квітня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 67 341,95 грн. (шістдесят сім тисяч триста сорок одна) гривня 95 копійок; Зобов'язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, який здійснює виконавчі дії по виконавчому провадженню ВП № 50762595 винести постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 5 341,95 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що на примусовому виконанні в Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий лист № 369/8952/15-ц, виданий 11.03.2016 року Києво- Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в загальній сумі боргу 673419,49 грн.

11 квітня 2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

18 квітня 2016 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, та внесено відомості до реєстру обтяжень.

18 квітня 2016 року державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М. виніс постанову про арешт коштів боржника.

18 квітня 2016 року державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М. виніс постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Також, 18 квітня 2016 року державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М. виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

З постановою про стягнення з боржника виконавчого збору заявник не погоджується, оскільки вона винесена без врахування коштів у розмірі 620 000,00 грн. гривень, які він у добровільному порядку, після ухвалення 05 листопада 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області рішення по справі № 369/8952/15-ц, віддав ОСОБА_3 в рахунок його часткового виконання, що підтверджується власноручно написаною ним 23 квітня 2016 року розпискою.

Зокрема, це підтверджується копією заяви представника стягувана ОСОБА_5 від 31 травня 2016 року, з якою вона зверталась до Начальника ВДВС Києво-Святошинського РУЮ, в якій зазначила, що частину коштів, а саме 620 000,00 гривень ОСОБА_3 було повернуто, однак це не вся сума боргу, а тому просила кошти, стягнуті з ОСОБА_1 в примусовому порядку направляти на вказані реквізити.

Таким чином, сума заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_3, яка підлягала примусовому виконанню за виконавчим листом № 369/8952/15-ц, виданим 11.03.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, складає 53 419,49 грн.

Вважає, що державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М., не давши належної уваги діям боржника по добровільному виконанні виконавчого листа № 369/8952/15-ц, виданого 11.03.2016 року Києво- Святошинським районним судом Київської області протиправно виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 67 341,95 грн

Окрім того, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору заявник не отримував. Під час ознайомлення 04 квітня 2018 року із матеріалами виконавчого провадження ВП 50762595 мною, відповідних повідомлень про вручення поштових відправлень, виявлено не було, що свідчить про порушення державним виконавцем ч. 1 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції, що була чинною на час відкриття виконавчого провадження). Вважає, що дії державного виконавця, щодо порушення строків направлення боржнику копії постанови про стягнення виконавчого збору є протиправними та такими, що суперечать Закону.

На підставі вищенаведеного змушений був звернутись до суду із вказаною скаргою.

У судове засідання та його представник не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник заявника направив до суду клопотання про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М. не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових пояснень по суті спору до суду не направив.

У судове засідання стягувач ОСОБА_3 не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових пояснень по суті спору до суду не направив.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що на примусовому виконанні в Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий лист № 369/8952/15-ц, виданий 11.03.2016 року Києво- Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі боргу 673419,49 грн.

З матеріалів виконавчого провадження №50762595 встановлено, що постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М. від 11 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №369/8952/15-ц виданого Києво-Святошинським районний судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі боргу 673419,49 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції, що була чинною на час відкриття виконавчого провадження), у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч, 1 ст. 27 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції, що була чинною на час відкриття виконавчого провадження), у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішень.

18 квітня 2016 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, та внесено відомості до реєстру обтяжень.

Постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М. від 18 квітня 2016 року накладено арешт на кошти, що містяться в усіх рахунках АТ «Райффайзен Банк Аваль».

18 квітня 2016 року державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М. виніс постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М. від 18 квітня 2016 року стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 67341,95 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження" (в редакції, що була чинною на час відкриття виконавчого провадження), постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження", (в редакції, що була чинною на час відкриття виконавчого провадження), копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про направлення державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 постанови від 18.04.2018 року про стягнення виконавчого збору.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження", рішення дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 р., витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_3 звертався із клопотанням до начальника ВДВС Києво-Святошинського РУЮ, в якому повідомив про часткову сплату 13 квітня 2016 року ОСОБА_1 боргу, а саме в розмірі 620 000,00 грн, тобто до відкриття виконавчого провадження. Що також підтверджується власноруч написаною ОСОБА_3 розпискою.

Окрім того, державним виконавцем не надано суду жодних доказів, що свідчили б про вчинення ним будь-яких дій спрямованих на реалізацію заходів примусового виконання рішення, як підставу для стягнення виконавчого збору.

Згідно з ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Виходячи зі змісту ч. 2 статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що скарга в частині визнання дій державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельника Н.М. щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП № 50762595 від 18 квітня 2016 року неправомірними; скасування постанови у державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельника Н.М. від 18 квітня 2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 67 341,95 грн, - є обґрунтованою та підлягає задоволенню в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 447-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М., ОСОБА_3 на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельника Н.М. щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП № 50762595 від 18 квітня 2016 року неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сідельника Н.М. від 18 квітня 2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 67 341,95 грн.

У решті скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Дубас Т.В.