КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 244/5625/13-ц
Провадження №2-в/319/14/2018
У Х В А Л А

25 вересня 2018 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Валігурського Г.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду для відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, стягнення щомісячних платежів,

в с т а н о в и в:

З Касаційоного цивільного суду в складі Верховного суду надійшла копія ухвали від 19 червня 2018 року та копії матеріалів касаційного провадження № 61-23586ск18 у справі №244/5625/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, стягнення щомісячних платежів, для відновлення втраченого судового провадження.

Після повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, ухвалою суду від 06.08.2018 року постановлено розглядати вказану справу в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників.

Як встановлено судом провадження, про відновлення якого ставиться питання, здійснювалось у справі Сніжнянського міського суду Донецької області.

У відповідності до ч. 1 ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Місто Сніжне віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень.

Згідно Розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Сніжнянському міському суду Донецької області, здійснюється Куйбишевським районним судом Запорізької області.

Дослідивши матеріали справи та відомості, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом встановлені наступні обставини.

В проваджені Сніжнянського районного суду Донецької області перебувала справа №244/5625/13-ц за позовом Строганової Людмили Володимирівни до Стефанова Володимира Михайловича про відшкодування матеріальної шкоди, заданої внаслідок злочину та стягнення щомісячних платежів.

У Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду з метою об'єктивного розгляду справи виникла необхідність відновити втрачене судове провадження, у зв'язку з чим до Куйбишевського районного суду Запорізької області направлено копії матеріалів касаційного провадження №61-23586ск18.

Крім того, судом ухвалами від 06.07.2018, 19.07.2018 та від 06.08.2018 року витребувано від учасників справи та інших осіб до наступного судового засідання документи і матеріали, подані ними при розгляді справи; надіслані (видані) судом до втрати провадження, копії цих документів; будь-які інші відомості, документи, тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел, які можуть бути взяті судом до уваги при розгляді питання відновлення втраченого судового провадження.

Сторони у справі витребуваних судом документів не надали.

З Апеляційного суду Донецької області до суду надіслані наступні копії процесуальних документів вказаного суду у даній справі: ухвали від 25.04.2014, від 12.05.2014, від 19.05.2014, від 03.06.2014, від 06.06.2014, а також рішення від 26.06.2014.

Крім того, ПАТ "СК "Універсальна" надала суду копію Полісу №АВ/7687453 від 08.05.2012 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "СК "Універсальна". А також вказана особа повідомила суду, що за наявними даними, будь яких-звернень та документів від потерпілої ОСОБА_1 до ПАТ "СК "Універсальна" з приводу здійснення страхового відшкодування до цього часу не надходило.

КЗОЗ "Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи" суду повідомив, що у зв'язку із захопленням будівлі вказаного закладу будь-які документи та матеріали, щодо проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_1 у 2013 році не збереглись тому надати їх немає можливості.

Крім того, судом з Єдиного державного реєстру судових рішень отримано копії судових рішень у справі №244/5625/13-ц із зазначенням прізвищ, імен та по батькові сторін та іншої інформації, а саме: ухвала Сніжнянського районного суду Донецької області від 05.12.2013 року; ухвала Сніжнянського районного суду Донецької області від 23.12.2013 року; ухвала Сніжнянського районного суду Донецької області від 24 грудня 2013 року; рішення (вступна та резолютивна частина) Сніжнянського районного суду Донецької області від 27 березня 2014 року; повний текст рішення Сніжнянського районного суду Донецької області від 27 березня 2014 року; ухвала Апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2014 року; ухвала Апеляційного суду Донецької області від 12 травня 2014 року; ухвала Апеляційного суду Донецької області від 03 червня 2014 року; рішення Апеляційного суду Донецької області від 26 червня 2014 року.

Відповідно до положень ст.ст. 488, 489, 493 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно ст. 493 ЦПК України, при розгляді матеріалів про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (іх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені ЦПК України, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Згідно ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

За таких обставин, суд, вважає за можливе відновити втрачене судове провадження у справі №244/5625/13-ц в частині судових рішень у справі, а також в частині копії Полісу №АВ/7687453 від 08.05.2012 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "СК "Універсальна".

Керуючись ст.ст. 488-491,494 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №244/5625/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, стягнення щомісячних платежів, в частині копії Полісу №АВ/7687453 від 08.05.2012 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "СК "Універсальна", а також в частині наступних судових рішень:

Ухвала Сніжнянського міськрайонного суду Донецької області про відкриття провадження у справі від 05 грудня 2013 року:

Справа № 244/5625/13-ц

Провадження № 2/244/1494/2013

УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"05" грудня 2013 р. Суддя Cніжнянського міського суду Варнавська Л.О, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позовна заява подана і оформлена в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом України, відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України, підстав для залишення заяви без руху, передачі, чи закриття справи не вбачається, розгляд справи можливий без проведення попереднього судового засідання, тому вважаю за необхідне відкрити провадження і призначити справу до розгляду.

Керуючись ч.ч. 1, 3, 4 ст. 122, ст.ст. 127, 128, 131 ч. 7, 156 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Призначити справу до розгляду на 13 год. 30 хв. на 23.12.2013 року в Сніжнянському міському суді Донецької області. Копію цієї ухвали невідкладно направити особам, які беруть участь у справі. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду надіслати відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Запропонувати відповідачеві в строк до 23.12.2013 року подати письмове заперечення проти всіх заявлених вимог чи їх певної частини або обсягу, з посиланням на незаконність вимог позивача, їх необґрунтованість, відсутність у позивача права на звернення на суду або наявність перешкод для відкриття провадження у справі, та з посиланням на докази, якими обґрунтовується заперечення.

Роз'яснити сторонам, що відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України вони зобов'язані подати свої докази до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням цих вимог судом не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Варнавська Л.О.

Ухвала Сніжнянського районного суду Донецької області від 23 грудня 2013 року:

Справа № 244/5625/13-ц

Номер провадження 2/244/1494/2013

У Х В А Л А

іменем України

"23" грудня 2013 р. Суддя Сніжнянського міського суду Донецької області Варнавська Л.О., розглянувши заяву судді Варнавської Л.О. про самовідвід, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Варнавської Л.О. 04.12.2013 р. надійшла цивільна справа №244/5625/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

До початку судового засідання суддя Варнавська Л.О. заявила самовідвід з тих підстав, що нею вже ухвалено рішення по справі №0545/9882/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме: у задоволенні позову було відмовлено. Зазначене рішення було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України та направлено на новий розгляд. На теперішній час ця справа знаходиться на розгляді у судді Радченка В.Є. Позов Строганової Людмили Володимирівни до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від 04.12.2013 р. зареєстрований як цивільна справа №244/5625/13-ц направлявся позивачем судді Радченку В.Є. по справі за позовом №0545/9882/12. Цивільний позов №244/5625/13-ц заявлений з тих самих підстав та між тими ж самими сторонами, що й позов №0545/9882/12, тому є підстави для задоволення самовідводу.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Керуючись ст. 21, 23-25 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Варнавської Л.О. по справі №244/5625/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Варнавська Л.О.

Ухвала Сніжнянського районного суду Донецької області від 24 грудня 2013 року:

Справа № 244/5625/13-ц

Провадження № 2/244/1494/2013

У Х В А Л А

про відкриття провадження та призначення справи до розгляду

"24" грудня 2013 р. Суддя Cніжнянського міського суду Кучма В.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

в с т а н о в и в :

позовна заява подана і оформлена в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом України, відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України, підстав для залишення заяви без руху, передачі, чи закриття справи не вбачається, розгляд справи можливий без проведення попереднього судового засідання, тому вважаю за необхідне відкрити провадження і призначити справу до розгляду.

Керуючись ч.ч. 1, 3, 4 ст. 122, ст.ст. 127, 128, 131 ч. 7, 156 ЦПК України,

у х в а л и в :

відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Призначити справу до розгляду в залі засідань Сніжнянського міського суду Донецької області на 13 год. 15 хвил. 27 січня 2014р.

Копію цієї ухвали невідкладно направити особам, які беруть участь у справі.

Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслати відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Запропонувати відповідачеві в строк до 27.01.2014 року подати письмове заперечення проти всіх заявлених вимог чи їх певної частини, з посиланням на незаконність вимог позивача, їх необгрунтованість, відсутність у позивача права на звернення до суду або наявність перешкод для відкриття провадження у справі, з зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення.

Роз'яснити сторонам, що відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України вони забов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням цих вимог, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кучма

Рішення (вступна та резолютивна частина) Сніжнянського районного суду Донецької області від 27 березня 2014 року:

Справа № 244/5625/13-ц

Провадження 2/244/105/2014

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

"27" березня 2014 р.

Сніжнянський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.

при секретарі Гладир Ю.С., Гайтерової Я.М.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача за договором про правову допомогу ОСОБА_4,

представника позивача за договором про правову допомогу ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сніжне Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів відмовити.

Рішення може бути оскаржено учасниками процесу на протязі десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Сніжнянський міський суд.

Суддя Кучма В.В.

Рішення Сніжнянського районного суду Запорізької області від 27 березня 2014 року:

Справа № 244/5625/13-ц

Провадження № 2/244/105/2014

Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

"27" березня 2014 р. Сніжнянський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.

при секретарі Гладир Ю.С., Гайтерової Я.М.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача за договором про правову допомогу ОСОБА_4,

представника відповідача за договором про правову допомогу ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сніжне Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів,

ВСТАНОВИВ:

До суду 04.12.2013 р. звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів. Свої вимоги обґрунтовує наступним. Постановою Сніжнянського міського суду 06.09.2012 року кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 286 КК України закрита у зв'язку з примиренням потерпілого та підсудного. ОСОБА_2 здійснив 19.05.2012 р. наїзд на пішохода ОСОБА_1, внаслідок чого ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Висновком міжрайонної медико-соціальної експертизи м. Тереза позивачці 11.09.2012 року була встановлена друга група інвалідності від загального захворювання на період з 11.10.2012 року по 11.10.2013 року. Причиною інвалідності є ушкодження опорно-рухового апарату. На підставі ст. 1195, 1197, 1202 ЦК України позивачка просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 8613, 93 грн. та щомісячні виплати, починаючи з 01.10.2012 р. по 1 січня 2013 р. в розмірі 664,20 грн., а з 1 січня 2013р. по 688 грн. та витрати, понесені нею на оплату правової допомоги в розмірі 400 грн.

27 січня 2014р., 27 березня 2014р. позивачка вточнила позовні вимоги, зокрема, просить стягнути з відповідача матеріальну щкоду в розмірі 8496, 33 грн., та щомісячні виплати, починаючи з 01.10.2012 р. по 1 січня 2013 р. в розмірі 664,20 грн., а з 1 січня 2013р. по 688 грн., а потім - не менш 60% при кожному збільшенні розміру мінімальної заробітної плати та витрати, понесені нею на оплату правової допомоги в розмірі 350 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник за договором про правову допомогу ОСОБА_4 підтримали свої вточнені позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, його інтереси представляв адвокат ОСОБА_5, який позов не визнав, вважає його безпідставним та необґрунтованим, оскільки він не підтверджений належними доказами.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновком міжрайонної медико-соціальної експертизі м. Тореза позивачці 11 вересня 2013 року повторно була встановлена друга група інвалідності від загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату на період з 11 вересня 2013 року по 1 жовтня 2014 року (а.с.29).

В своїх позовних вимогах позивачка стверджує, що другу групу інвалідності вона отримала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним у скоєнні якої, за її думкою, є відповідач.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, або коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, у даних правовідносинах - відшкодування шкоди, завданої внаслідок джерела підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди, цивільна відповідальність покладається на заподіювача шкоди незалежно від вини, тобто діє презумпція вини особи, яка завдала шкоду.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Однак, не зважаючи на роз'яснення суду, позивачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що саме відповідач ОСОБА_2 є винним у здійсненні дорожньо-транспортної пригоди та, як наслідок, й у завданні їй шкоди, тобто не доведено наявність безпосереднього причинного зв'язку між заподіяною її здоров'ю шкодою та виною відповідача. Зокрема, у матеріалах справи відсутня постанова, на яку вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме Сніжнянського міського суду від 06.09.2012 року, за якою кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 286 КК України закрита у зв'язку з примиренням потерпілого та підсудного.

Статтею 1195 ЦК встановлений порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Стаття 1197 передбачає визначення заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка працювала за трудовим договором. За змістом цієї статті розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Позивачкою заявлено позовні вимоги, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, а не з середнього заробітку. Проте, свої доходи позивачка не підтвердила, як і ту обставину, чи перевищують її доходи розмір мінімальної заробітної плати.

Крім того, позивачкою в обґрунтування своїх вимог надано копію висновку судово-медичної експертизи № 481 від 26 липня 2013р., яка проводилась в приміщенні Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи. Відповідно до цього висновку, на час проведення

експертизи у ОСОБА_1 є наслідки травми у вигляді компресійного переламу тіла 1 поперекового хребця, що зрісся, з порушенням функції хребта; закритого переламу правої плечової кістки із зміщенням, що зрісся, відкритого переламу ліктьового відростка лівої ліктьової кістки із зміщенням, що зрісся з комбінованими контрактурами обох ліктьових суглобів, у зв'язку з чим ступінь втрати її професійної працездатності становить 60% .

Суд не приймає висновок зазначеної експертизи, як належний доказ, оскільки з моменту її проведення сплинув значний строк, зокрема вісім місяців. За цей період стан здоров'я та, як наслідок, й ступінь втрати професійної працездатності позивачки міг змінитися.

Не зважаючи на пропозицію суду, позивачкою не заявлено клопотань про призначення експертиз, які б допомогли суду встановити стан її здоров'я, ступінь втрати професійної працездатності.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюється на підставі пояснень сторін, третіх осіб, інших представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Протягом судового розгляду справи та аж до його завершення суд акцентував для сторін вичерпність подання всіх доказів на підтвердження тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Однак, не зважаючи на роз'яснення та пропозиції суду, будь-яких доказів, які б підтвердили вчинення 19 травня 2012 року дорожньо-транспортної пригоди саме відповідачем вони не надали. Перешкод для цього вони не мали.

Отже, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт погіршення здоров'я позивачки внаслідок дій відповідача при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася начебто 19.05.2012 року, крім того, не доведено, що позивачка втратила чи зменшила професійну або загальну працездатність, а також понесла додаткові витрати, викликані необхідністю стороннього догляду.

Отже, позовні вимоги суд вважає безпідставними та необґрунтованими, тому задоволенню вони не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів відмовити.

Рішення може бути оскаржено учасниками процесу на протязі десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Сніжнянський міський суд Донецької області.

Суддя Кучма В.В.

Ухвала апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2014 року:

Єдиний унікальний номер 244/5625/13-ц

Номер провадження 22-ц/775/4252/2014

Головуючий у 1 інстанції Кучма В. В.

Доповідач Канурна О. Д.

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 квітня 2014 року м. Донецьк

Суддя Апеляційного суду Донецької області Канурна О. Д. розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року в позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів ,- відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 та через свого представника подала апеляційну скаргу, яка разом зі справою надійшла до апеляційного суду Донецької області.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Відповідно частини 3 ст. 295 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником.

Відповідно частини 4 ст. 295 ЦПК України до апеляційної скарги, поданої представником, має бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо ці документи раніше не подавалися.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга підписана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4. Однак в матеріалах справи відсутня довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Відповідно до частини 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка за своєю формою не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України , а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті ст. 121 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам законодавства, вона підлягає залишенню без руху.

Керуючись частиною 2 ст. 297, частиною 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги та роз'яснити, що в разі не усунення недоліків у п'ятиденний строк з дня отримання ухвали суду скарга буде визнана неподаною та повернута.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області О. Д. Канурна

Ухвала апеляційного суду Донецької області від 12 травня 2014 року:

Єдиний унікальний номер 244/5625/13-ц

Номер провадження 22-ц/775/4252/2014

Головуючий 1 інстанції - Кучма В.В. 244/5625/13-ц

Доповідач - Канурна О.Д. 22ц-775/4252/14

У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

12 травня 2014 року м. Донецьк

Суддя апеляційного суду Донецької області Канурна О.Д., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів, -

В С Т А Н О В И ЛА:

Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року в позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів ,- відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 та через свого представника подала апеляційну скаргу, яка разом зі справою надійшла до апеляційного суду Донецької області.

Апеляційна скарга за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Керуючись ст. 292, 295, 297, 298 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відкрити апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів.

Надіслати копію апеляційної скарги особам, які беруть участь у справі та надати їм строк для надання заперечень на апеляційну скаргу до 26 травня 2014 року.

Суддя апеляційного суду

Донецької області О.Д. Канурна

Ухвала апеляційного суду Донецької області від 03 червня 2014 року:

Єдиний унікальний номер 244/5625/13-ц

Номер провадження 22-ц/775/4252/2014

У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

03 червня 2014 року м. Донецьк

Суддя апеляційного суду Донецької області Прокопчук Л.М., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_4 на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до апеляційного суду Донецької області.

Апеляційна скарга оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 ЦПК України, у зв'язку з чим підлягає прийняттю до розгляду апеляційним судом

Керуючись ст. 297, 298 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_4 на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, та стягнення щомісячних платежів.

Суддя апеляційного суду

Донецької області Л. М. Прокопчук

Рішення апеляційного суду Донецької області від 26 червня 2014 року:

Єдиний унікальний номер 244/5625/13-ц

Номер провадження 22-ц/775/4252/2014

Головуючий у 1 інстанції Кучма В.В.

Категорія 31 Доповідач Прокопчук Л.М.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у складі :

Головуючого: судді Прокопчук Л.М.

Суддів Корчистої О.І., Хейло Я.В.

При секретарі Попченко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину та стягнення щомісячних платежів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. Посилалась на те, що постановою Сніжнянського міського суду від 06 вересня 2012 року кримінальна справа за звинуваченням відповідача за ч.1 ст. 286 КК України закрита за примиренням з потерпілою. Потерпілою є вона, позивачка, оскільки порушуючи Правила дорожнього руху відповідач, керуючи автомобілем Тойота-прадо реєстраційний номер АН 9903НI, 19 травня 2012 року близько 12 годив здійснив на неї наїзд під час перетинання нею проїзної частини дороги по вул. Совєтська в м. Сніжне. Їй були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості. Висновком міжрайонної МСЕК від 11.09.2012 року їй була встановлена 2 група інвалідності від загального захворювання з 11 жовтня 2012 року до 11 жовтня 2013 року, а через рік непрацездатність продовжена ще на рік. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 20.11.2013 року втрата професійної працездатності у зв'язку з травмою складає 60%. Просила стягнути з відповідача витрати на лікування, в тому числі санаторне-курортне, на загальну суму 8613,93 грн., стягнути щомісячні платежі, починаючи з 01 жовтня 2012 року до 01 січня 2013 року по 664,20 грн. щомісячно, а з 01.01.2013 року по 688 грн., стягнути понесені судові витрати за надання правової допомоги 400 грн. Рішення в частині виплати за місяць піддати негайному виконанню (а.с. 1-2). У січні 2014 року позивачка доповнила позов вимогою про стягнення щомісячних платежів не менше 60% при кожному збільшенні мінімальної заробітної плати. (а.с.42-43). У березні 2014 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути витрати на лікування в розмірі 8496,33 грн., витрати за надання юридичної допомоги 350 грн. (а.с. 79).

Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 103-106).

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що воно є незаконним та порушує її права, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом невірно застосовані норми матеріального права (а.с. 111-115).

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідачки просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Судом встановлено, що висновком МСЕК позивачці 11.09.2013 року повторно була встановлена 2 група інвалідності від загального захворювання на період з 11.09.2013 року по 01.10.2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, не зважаючи на роз'яснення суду, не надала доказів вини відповідача у скоєнні ДТП та не довела наявність причинного зв'язку між заподіяною її здоров'ю шкодою та виною відповідача. Заявляючи вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю, виходячи з мінімального розміру заробітної плати, а не з середнього заробітку, позивачка не підтвердила, чи перевищують її доходи розмір мінімальної заробітної плати. Крім того, суд зазначив, що експертиза про встановлення позивачці 60% втрати професійної працездатності була проведена 26.07.2013 року, за цей період стан здоров'я позивачки міг змінитися.

Але з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам норм матеріального та процесуального права.

Зі справи вбачається, що відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 квітня 2013 року, прийнятої за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 20 листопада 2012 року та на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 грудня 2012 року у справі за позовом позивачки до відповідача про відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, 6 вересня 2012 року Сніжнянським міським судом Донецької області прийнята постанова про закриття кримінальної справи за звинуваченням ОСОБА_2 за злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності за вказаним обвинуваченням у зв'язку із примиренням підсудного з потерпілою. Із вказаної постанови вбачається, що 19 травня 2012 року ОСОБА_2, керуючи належним йому транспортним засобом, в зоні дії дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України, проявив необережність у вигляді злочинної недбалості, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, яка в зоні дії нерегульованого пішохідного переходу перетинала проїзну частину автодороги, внаслідок чого ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості. Висновком МСЕК від 11.08.2012 року позивачці встановлено 2 групу інвалідності на період з 11 жовтня 2012 року по 11 жовтня 2013 року (а.с. 62-63).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 481 від 26 липня 2013 року позивачці внаслідок ДТП були спричинені: сполучена травма: закрита черепно-мозкова травма, садно лоба, струс головного мозку; закритий перелом правої плечової кістки із зміщенням, відкритий перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки із зміщенням, компресійний перелом 1 поперекового хребця, садна кінцівок. У зв'язку з наслідками травми ступінь втрати її професійної працездатності становить 60% (а.с.91-96).

В порушення вимог ст. 214 ЦПК України суд першої інстанції не вирішив, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно ст. 3,5 Закону України від 01.07.2004року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Тобто, виходячи із суті такого страхування, Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Детально питання відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю потерпілого врегульовані ст.ст. 23-26 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші мови договору.

Апеляційним судом встановлено, що забезпечений транспортний засіб - автомобіль Тойота-прадо реєстраційний номер АН 9903 НI застрахований за полісом АВ № 7687453, укладеним відповідачем зі ПАТ «СК «Універсальна», який на час ДТП є діючим. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю потерпілого, становить 100000 грн. Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду відповідач у передбачений законом строк повідомив страхову компанію про настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом положень зазначеного Закону та ст. 1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик.

Як вбачається зі справи відповідач не згоден на відшкодування шкоди позивачці.

Суд першої інстанції не врахував, що до спірних правовідносин слід було застосувати положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з полісом страховик, яким є ПАТ «СК «Універсальна», забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Суд першої інстанції зазначених обставин не з'ясував, та не залучив до участі в справі ПАТ «СК «Універсальна». Апеляційний суд відповідно до положень ст. 303, 304 ЦПК України на стадії апеляційного розгляду не має право залучати до участі в справі осіб, які не були залучені до участі в справі судом першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

З урахуванням характеру допущених судом порушень норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним вийти за межі апеляційної скарги і відповідно до вимог пункту 4 частини 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав, частково задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 березня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину та стягнення щомісячних платежів, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Суддя Прокопчук Л.М.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Куйбишевський районний суд Запорізької області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Г. Ю. Валігурський