АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/856/2018 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Полікарпової О.М.,

суддів: Воронцової Л.П.,

ОСОБА_1

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» про скасування наказу про зміну істотних умов праці, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення невиплаченої допомоги на оздоровлення, за позовом ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» про скасування наказу про зміну істотних умов праці, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої допомоги на оздоровлення та за позовом ОСОБА_4 до Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» про скасування наказу про зміну істотних умов праці, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ

У липні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати наказ Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет"(далі ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет") №343/3 від 26.06.2017 року про зміну істотних умов праці, посилаючись на порушення її трудових прав, незаконне зменшення за цим наказом розміру ставки. Також просила скасувати наказ ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" № 136/б.і. від 12.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, який вважає незаконним та безпідставним.

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.12.2017 року, просила скасувати наказ ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" №446/3 від 15.08.2017 року про її звільнення з посади доцента кафедри економіки підприємства, посилаючись на те, що її безпідставно звільнено за ст. 36 п.6 КЗпП України, оскільки зміни істотних умов праці не мали місце та вона не відмовлялася від продовження роботи, а навпаки надала свою письмову згоду працювати й надалі. Також ОСОБА_2 просила поновити її на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути невиплачену допомогу на оздоровлення за 2013-2014 року в сумі 4371 грн. та скасувати наказ №153/б.і від 28.08.2017 року «Про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності».

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати наказ ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" №343/3 від 26.06.2017 року про зміни істотних умов праці, посилаючись на порушення її трудових прав, незаконне зменшення за цим наказом розміру ставки та обґрунтовувала незаконність наказу у зв'язку фактичною відсутністю змін істотних умов праці.

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.12.2017 року просила скасувати наказ ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" №446/3 від 15.08.2017 року в частині звільнення її з посади доцента кафедри прикладної математики та економічної кібернетики, посилаючись на те, що її безпідставно звільнено за ст. 36 п.6 КЗпП України, оскільки зміни істотних умов праці не мали місце та вона не відмовлялася від продовження роботи, а навпаки, надала свою письмову згоду працювати й надалі. Також ОСОБА_3 просила поновити її на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та невиплачену допомогу на оздоровлення за 2013-2014 року в сумі 3834 грн.

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати наказ ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" №343/3 від 26.06.2017 року про зміну істотних умов праці, посилаючись на порушення його трудових прав, незаконне зменшення за цим наказом розміру ставки й незаконність наказу у зв'язку з фактичною відсутністю зміни істотних умов праці та підстав для прийняття цього наказу.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.12.2017 року просив скасувати наказ ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" №446/3 від 15.08.2017 року в частині звільнення його з посади доцента кафедри економіки підприємства, посилаючись на те, що його безпідставно звільнено за ст. 36 п.6 КЗпП України, оскільки зміни істотних умов праці не мали місце та він не відмовлявся від продовження роботи, а навпаки надав свою письмову згоду працювати й надалі. Також ОСОБА_4 просив поновити його на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та невиплачену допомогу на оздоровлення за 2013-2014 року в сумі 4371.

Ухвалами суду від 27.07.2017 року та від 06.12.2017 року вказані позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано накази ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" від 28.08.2017 р. № №153/б.і. "Про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та від 15 серпня 2017 р. №446/3 в частині звільнення ОСОБА_2А, поновлено ОСОБА_2 на посаді доцента кафедри економіки підприємства ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" з 28.08.2017 р.

Стягнуто з ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 64692,72 грн. за період з 28.08.2017 р. по 03.04.2018 р. та судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, які складаються з витрат по оплаті правової допомоги в розмірі 2000 грн. В решті вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Позов ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано наказ ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" від 15 серпня 2017 р. №446/3 в частині звільнення ОСОБА_3, поновлено його на посаді доцента кафедри прикладної математики та економічної кібернетики ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" з 28.08.2017 р.

Стягнуто з ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 46423,72 грн. за період з 28.08.2017 р. по 03.04.2018 р. та судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, які складаються з витрат по оплаті правової допомоги в розмірі 2000 грн. В решті вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Скасовано наказ ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" від 15 серпня 2017 р. №446/3 в частині звільнення ОСОБА_4, поновлено ОСОБА_4 на посаді доцента кафедри економічної теорії та аналізу ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" з 13.09.2017 р.

Стягнуто з ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 56761,12 грн. за період з 13.09.2017 р. по 03.04.2018 р. та судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, які складаються з витрат по оплаті правової допомоги в розмірі 2000 грн. В решті вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" в дохід держави судові витрати в розмірі 5286 грн.

Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на роботі.

В апеляційні скарзі позивачі не погоджуються з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування наказу ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» від 26 червня 2017 року № 343/3 та вказують, що у розумінні ч.3 ст.32 КЗпП України у відповідача не мала місце зміна організації виробництва та праці, тому вказаний наказ є незаконним. Також вважають рішення суду безпідставним в частині відмови у стягненні з Університету на їх користь невиплаченої допомоги на оздоровлення за 2013-2014 роки, посилаються на те, що вказана виплата не залежить від фінансового становища відповідача, оскільки дана допомога входить до структури оплати праці, тому має бути виплачена в обовязковому порядку.

Крім того, поза увагою суду залишилась вимога ОСОБА_2 про скасування наказу ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" № 136/б.і. від 12.07.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Позивачі просять скасувати рішення суду І інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо скасування наказу ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" №343/3 від 26.06.2017 року про зміну істотних умов праці, в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивачів допомоги на оздоровлення при надані щорічних відпусток за 2013-2014 роки та прийняти нове рішення яким задовольнити вказані позовні вимоги. Судові витрати стягнути з відповідача.

З апеляційною скаргою на вказане рішення в частині задоволених позовних вимог звернувся ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет», в якій вказує, що лист позивачами від 14 серпня 2017 року на адресу Університету не може бути розцінений як згода працівника на роботу в нових умовах, а є виключно зверненням ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до відповідача і потребував розгляду в рамках ЗУ «Про звернення громадян». Крім того вказані листи були отримані ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» 17.08.2018 року після видання оскаржуваного наказу №446/3 від 15.08.2017 року, тому для поновлення позивачів відсутні правові підстави. Вважає, що суд помилково дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки ОСОБА_2, щодо скасування наказу №153/б.і. від 28.08.2017 року «Про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності» т.я., відповідно до ст. 241-1 КЗпП працівник вважається звільнений з наступного дня після того дня, з якого починається строк звільнення. Відповідач заперечує вимоги позивачів щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчали оплату гонорару та інших витрат . Просить рішення суду в частині задоволених вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачам в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачів ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» вказує, що рішення суду, в оскарженій частині є законним та обґрунтованим, оскільки вважає, що наказ № 343/3 від 26.06.2017 року про зміну істотних умов праці прийнятий в межах повноважень керівником вищого навчального закладу на підставі відповідних рішень вченої ради цього навчального закладу та засідань кафедр прийнятих у відповідності до нормативних актів які регламентують їх діяльність.

Відзив на апеляційну скаргу ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» не надходив, позивачі надали суду додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Відповідно до п. 8, 9 ч.1 розд. XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивачів підлягають задоволенню частково , а апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 1988 року працювала у ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет", а з 01.09.2015 року займала посаду доцента кафедри економіки підприємства. З 2003 року ОСОБА_3 працювала у ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет", а з 18.04.2016 року займала посаду доцента кафедри прикладної математики та економічної кібернетики. ОСОБА_4 з 18.04.2016 року працював в ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" на посаді доцента кафедри економічної теорії та аналізу.

Згідно наказу ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" №343/3 від 26.06.2017 року про зміну істотних умов праці з 28.08.2017 року змінено розмір ставок ряду працівників навчального закладу, в тому числі ОСОБА_2 з 1 на 0,55, ОСОБА_3 з 1 на 0,15, ОСОБА_4 з 1 до 0,25 та працівників попереджено про припинення трудового договору в разі незгоди на продовження роботи в нових умовах.

Відповідно до наказу №446/3 від 15.08.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнено з роботи з 28.08.2017 року на підставі п. 6 ст. 36 КЗпПУ у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці. Цим же наказом звільнено з роботи ОСОБА_4 з 13.09.2017 року також на підставі п. 6 ст. 36 КЗпПУ у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорюваний наказ ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» № 343/3 від 26.06.2017 року про зміну істотних умов праці, прийнятий в межах повноважень керівником вищого навчального закладу на підставі відповідних рішень вченої ради цього навчального закладу та засідань кафедр прийнятих у відповідності до нормативних актів, які регламентують їх діяльність.

Доводи апеляційної скарги позивачів про те, що у відповідача були відсутні передбачені законом підстави для зміни їй істотних умов праці не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на таке.

Навантаження викладача вищого навчального закладу це обсяг роботи у годинах за визначеними законом видами діяльності (навчальна, методична, наукова, організаційна), який дорівнює встановленої кількості годин. Навчальне навантаження обсяг роботи у годинах за видами навчальних занять: лекції, лабораторні, практичні, семінарські, індивідуальні заняття, консультації (ст.50,53 ЗУ «Про вищу освіту). Залишок від загального обсягу робочого часу розподіляється між іншими видами діяльності.

Обсяг навантаження належить до істотних умов праці.

Планування та облік роботи науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» здійснюється відповідно до Положення затвердженого вченою радою ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» протоколом № 12 від 22.06.2017 року.

Згідно п.2.7 вказаного Положення навчально-методичним відділом формується навчальне навантаження кафедр (згідно норм, викладених в додатку Б) та доводиться кафедрам до 01 червня поточного року після отримання звітів про виконання науково- педагогічними працівниками індивідуальних планів за попередній навчальний рік .

Розподіл навчального навантаження, визначеного навчально-методичним відділом здійснюється завідувачем кафедри і узгоджується з деканом факультету. До 15 червня поточного року кафедри подають до навчально-методичного відділу розрахунок навчального навантаження з урахуванням змін у кадровому складі науково-педагогічних працівників (п.2.9).

Підставою для прийняття наказу№ 343/3 від 26.06.2017 року про зміну істотних умов праці з 28.08.2017 року слугувало зменшення обсягу навчального навантаження на 2017-2018 навчальний рік, що відображено у рішеннях вченої ради університету від 22.06.2017 року та протоколах засідань кафедр.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем доведено наявність змін в організації виробництва праці ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет», підставою чого слугувало зменшення кількості студенів, відповідно й кількості академічних груп та формування малочисельних груп. Вказане підтверджується статистичними звітами за формою 2-3 НК станом на 01.10.2016 рік та на 01.10.2017 рік (а.с.126-137 т.2); розрахунками потреби штатних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» за рахунок коштів загального фонду станом на 01.10.2016 рік та станом на 01.10.2017 рік (а.с.183,184 т.2).

З розрахунку навчального навантаження на 2017-2018 навчальний рік викладачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається зменшення студентів, що плануються для навчання за дисциплінами, які викладають позивачі, утворення малочисельних груп та відповідно, зменшення годин навчального навантаження в порівнянні з даними 2016-2017 навчального року, що відображені у звіті про виконання навчального навантаження за 2016-2017 навчальний рік викладача ОСОБА_2 (а.с.218 т.1). 2016-2017 н.р. 1548 годин, 2017-2018 н.р. 851 годин (а.с.219 т.1); позивача ОСОБА_3 за 2016-2017н.р. становить 1548 годин (а.с.228 т.1), а за 2017-2018 н.р 250 годин (а.с.229 т.1); навантаження викладача ОСОБА_4 за навчальний рік 2016-2017 становить 1548,3 годин(а.с.235 т.1), а за 2017-2018 н.р. 387 годин (а.с.239 т.1).

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності нарахування навантаження на 2017-2018 навчальний рік нормативам МОН колегією суддів не беруться до уваги, оскільки вказане планування навчального навантаження викладача розробляється відповідно до положення про планування та облік роботи науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет», затвердженого вченою радою ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» протоколом № 12 від 22.06.2017 року, яким, в тому числі, передбачено корегування нормативів часу в роботах з малочисельними групами тощо.

22.06.2017 року було проведено засідання кафедри економіки підприємства ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» (протокол №10) на якому була присутня й ОСОБА_2, де розглядалося питання планування роботи кафедри на 2017-2018 навчальний рік, в тому числі обсяг навчального навантаження і кількість ставок та узгоджено заплановане навантаження кафедри (а.с.222 т.1).

23.06.2017 року було проведено засідання кафедри прикладної математики та економічної кібернетики ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» (протокол №12) на якому була присутня й ОСОБА_3, де розглядалося питання планування роботи кафедри на 2017-2018 навчальний рік, в тому числі обсяг навчального навантаження і кількість ставок та узгоджено заплановане навантаження кафедри (а.с.231 т.1).

22.06.2017 року було проведено засідання кафедри економічної теорії та аналізу ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» (протокол №12) на якому не був присутній ОСОБА_4, де розглядалося питання планування роботи кафедри на 2017-2018 навчальний рік, в тому числі обсяг навчального навантаження і кількість ставок, та узгоджено заплановане навантаження кафедри (а.с.236 т.1).

Протоколом засідання вченої ради ДВНЗ ««Херсонський державний аграрний університет»» від 22.06.2017 року затверджено розрахунок навчального навантаження та штатного розкладу на 2017-2018 навчальний рік. З протоколу вбачається, що при прийнятті вказаного рішення вченою радою навчального закладу враховані особливості розрахунку навчального навантаження на 2017-2018 навчальний рік, визначено кількість годин навчального навантаження та проведено розрахунок ставок штатних науково-педагогічних працівників. З вказаного протоколу вбачається також, що навчальне навантаження на 2017-2018 навчальний рік по Університету склало 108330 годин (119303 год. на 2016-2017 н.р.), тобто на 10973 години (9,2%) менше ніж у 2016-2017 навчальному році (а.с.170 т.1).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, установив, що зміна істотних умов полягала у тимчасовому переведенні ОСОБА_2 з 1 на 0,55 ставки, ОСОБА_3 з 1 на 0,15 ставки та ОСОБА_4 з 1 0,25 ставки на період 2017-2018 навчального року і була зумовлена змінами в організації виробництва та праці, повязаними зі зменшенням кількості студентів ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» на вказаний період і, як наслідок, зменшення встановленого законом навантаження (певної кількості студентів на одного викладача) та кількості академічних груп.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині скасування наказу ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» № 343/3 від 26.06.2017 року про зміну істотних умов праці в частині, що стосується позивачів.

Доводи апеляційної скарги такі висновки суду не спростовують, тому підстав для задоволення апеляційної скарги позивачів та скасування чи зміни рішення суду у вказаній частині колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет», колегія суддів виходить з наступного.

Наказом ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» № 343/3 від 26.06.2017 року змінено розмір ставок ряду працівників навчального закладу, в тому числі ОСОБА_2 з 1 на 0,55 ставки, ОСОБА_3 з 1 на 0,15 ставки та ОСОБА_4 з 1 0,25 ставки.

Пунктом 3 вказаного наказу начальника кадрів зобовязано у термін до 14.08.2017 року одержати письмове підтвердження науково-педагогічних працівників (заяви), згодних продовжувати роботу в нових умовах.

Згідно акту № 7 від 27.06.2017 року, складеного начальником відділу кадрів ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» та іншими працівниками Університету ОСОБА_2 відмовилась письмово підтвердити ознайомлення з наказом № 343/3 від 26.06.2017 року (а.с.190 т.2).

У акті №4 від 13.07.2017 року зазначено про те, що працівниками відділу кадрів відповідача зафіксована відмова ОСОБА_2 від роботи у нових умовах праці відповідно до наказу № 343/3 від 26.06.2017 року та відмова позивача від письмового підтвердження такого факту (а.с.189 т.2).

У акті № 1 від 27.06.2017 року, складеному начальником відділу кадрів ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» та іншими працівниками Університету Зазначено, що ОСОБА_3 була ознайомлена під особистий підпис з наказом № 343/3 від 26.06.2017 року, але дату ознайомлення не вказала (а.с.193 т.2).

Відповідно до акту №1 від 12.07.2017 року працівниками відділу кадрів відповідача зафіксована відмова ОСОБА_3 від роботи у нових умовах праці відповідно до наказу № 343/3 від 26.06.2017 року та відмова позивача від письмового підтвердження такого факту (а.с.192 т.2).

Згідно акту № 4 від 27.06.2017 року, складеного начальником відділу кадрів ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» та іншими працівниками Університету ОСОБА_4 був відсутній на робочому місці (а.с.196 т.2).

Тому у акті №1 від 13.07.2017 року зазначено про те, що працівниками відділу кадрів відповідача зафіксована, що ОСОБА_4 відмовився письмово підтвердити ознайомлення з наказом № 343/3 від 26.06.2017 року, водночас в усній формі відмовився продовжувати трудові відносини у нових умовах праці, а також заперечив щодо письмового підтвердження такого факту (а.с.195 т.2).

14.08.2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 направили листи, адресовані відповідачу, чим підтвердили свою згоду на продовження роботи на займаних посадах. Вказані листи отримані ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» 17.08.2017 року.

Наказом № 446/3 від 15.08.2017 року позивачів було звільнено з роботи з 28.08.2017 року за п.6 ст. 36 КЗпПУ у звязку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Ухвалюючи рішення про скасування наказу від 15.08.2017 року про звільнення позивачів з роботи з 28.08.2017 року за п.6 ст. 36 КЗпПУ у звязку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, суд першої інстанції виходив з того, що діючим законодавством не передбачено обовязку працівника щодо вчинення будь-яких дій повязаних з його намірами продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці, а у роботодавця відсутні підстави щодо прийняття рішення про звільнення працівника у звязку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці до спливу двомісячного строку передбаченого ст. 32 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та висновки суду не спростовують та зводяться до довільного трактування відповідачем норм законодавства.

В апеляційній скарзі ДВНЗ ««Херсонський державний аграрний університет»» зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтовано дійшов висновку щодо скасування наказу №153/б.і від 28.08.2017 року «Про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності», посилаючись на те, що вказаний наказ було винесено в останній робочий день позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду частині позовних вимог щодо скасування наказу№153/б.і від 28.08.2017 року, вважаючи неприйнятним посилання апелянта на ст.241-1 КЗпП України, оскільки нею не передбачено право роботодавця накладати на працівника дисциплінарне стягнення в день припинення трудових відносин.

В мотивувальній частині рішення суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення з відповідача невиплаченої допомоги на оздоровлення за 2013, 2014 роки в загальній сумі 4371 грн., вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення з відповідача невиплаченої допомоги на оздоровлення за 2013,2014 роки в загальній сумі 3834 грн., вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення з відповідача невиплаченої допомоги на оздоровлення за 2013, 2014 роки в загальній сумі 4371 грн. підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на документи, які підтверджують відсутність в 2013-2014 роках державного фінансування для виплати допомоги на оздоровлення самі по собі не свідчать про відсутність у відповідача фінансової спроможності виконати вимоги ст. 57 Закону України «Про освіту» у вказані роки.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону України «Про освіту» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам, зокрема, надання допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.

Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Станом на 2013, 2014 роки держава гарантувала педагогічним та науково-педагогічним працівникам, зокрема, надання допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки (частина перша статті 57 Закону України «Про освіту»).

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, позивачі як педагогічні працівники, мали законні очікування на отримання допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки у 2013, 2014 роках.

Відмова у виплаті позивачам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки та у подальшому при звільненні є такою, що не ґрунтується на законі, оскільки мотивована роботодавцем лише відсутністю коштів.

Безпідставним є посилання відповідача на умови колективного договору, за якими матеріальна допомога на оздоровлення співробітника університету надається при наявності економії фонду заробітної плати, оскільки відповідно до положень ст. 9 КЗпП України умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

Таким чином, місцевий суд, визнавши позовні вимоги в частині виплати допомоги на оздоровлення обґрунтованими, помилково відмовив у резолютивній частині рішення в задоволенні позовних вимог про стягнення з ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 невиплаченої допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток за 2013-2014 роки, а відтак, доводи апеляційної скарги позивачів знайшли своє підтвердження.

Отже рішення суду першої інстанції в цій частині слід скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції взагалі не надав оцінки доводам та доказам щодо вимог про скасування наказу ДВНЗ "Херсонський державний аграрний університет" № 136/б.і. від 12.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим.

Згідно ч.6 ст.367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому дана вимога апеляційної скарги не є предметом перегляду Апеляційним судом Херсонської області. Однак позивач ОСОБА_2 не позбавлена права звернутися в встановленому законом порядку до суду про скасування вказаного наказу.

Згідно положення ст.137 ЦПК України з відповідача на користь кожного з позивачів підлягають стягненню витрати, понесені під час перегляду справи судом апеляційної інстанції у сумі по 1000 грн., пропорційно розміру задоволених вимог.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права та зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково, а апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 невиплачену допомогу на оздоровлення при наданні щорічних відпусток за 2013-2014 роки скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_2 невиплачену допомогу на оздоровлення при наданні щорічних відпусток за 2013-2014 роки в розмірі 4371 грн..

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_3 невиплачену допомогу на оздоровлення при наданні щорічних відпусток за 2013-2014 роки в розмірі 3834 грн..

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_4 невиплачену допомогу на оздоровлення при наданні щорічних відпусток за 2013-2014 роки в розмірі 4371 грн.

В решті частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. на кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий підпис ОСОБА_6

Судді підпис ОСОБА_7

підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Постанова набрала законної сили 20 вересня 2018 року.

Копія постанови оформлена 25 вересня 2018 року.

Суддя О.М. Полікарпова

ОСОБА_8 Прушинська