Справа № 559/1553/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді: Ходак С.К.

секретаря судового засідання: Федчук А.А.,

за участі:

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача адвоката ОСОБА_2

представника третьої особи Кобилянського Р.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Дубенської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона ОСОБА_4, перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 з 12 вересня 2007 року, який був розірваний Дубенським міськрайонним судом 18 грудня 2013 року.

Від сумісного подружнього життя у них народився син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого в свідоцтві про народження вказаний ОСОБА_5. Їх син, ОСОБА_6 народився в Іспанії, де вони з бувшим чоловіком перебували на заробітках. Оскільки, її вагітність була непередбаченою, то ОСОБА_5 схиляв її весь час до переривання, бо не бажав мати дітей. Крім того, протягом 7 років навчався і з цієї причини не утримував сім'ю та й не бажав цього робити. А після народження дитини взагалі самоусунувся від виконання своїх обов'язків щодо сім'ї та виїхав в невідомому напрямку.Всі ці причини були предметом розгляду при розірванні шлюбу між ними.

Іноді ОСОБА_5 їй телефонував, що він знаходиться на заробітках у містах України. Однак, жодної матеріальної допомоги на сина не отримувала від нього.

Змушена була подати позов до суду про стягнення з нього аліментів на сина ОСОБА_6, який був задоволений 02 грудня 2013 року Дубенським міськрайонним судом. Однак, до даного часу він не виконує рішення суду про стягнення з нього в примусовому порядку аліментів, в результаті чого виникла велика заборгованість в сумі 16 532,29 грн.

На протязі більше 3-х років ОСОБА_5 не цікавиться сином взагалі, не спілкується з ним та з нею щодо фізичного та духовного розвитку дитини, не забезпечує його харчуванням, не займається його вихованням всупереч п.2 ч.1 ст.164 СК України, позбавив його батьківського піклування.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та дав аналогічні пояснення.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та такими що не підлягають до задоволення. Відповідач в зал судового засідання не з'явився, подав суду письмові пояснення (а.с.212-216).

Представник третьої особи вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задоволити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення та доводи представника позивачки, представника третьої особи, проаналізувавши обставини справи та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується інформацією з відділу РАГСу м.Авіньонет дель Пенедес (а.с.7).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, показали, що проживаючи по сусідству в Іспанії, почали підтримувати тісні дружні стосунки з сім'єю ОСОБА_4, після народження їх сина ОСОБА_6, підтвердили, що відповідач відмовився брати участь у вихованні дитини. Коли сторони по справі жили однією сім'єю, ОСОБА_5 не хотів доглядати за дитиною. Після розлучення відповідач ще приблизно протягом року іноді з'являвся у позивача вдома. А з весни 2014 року більше не бачили, щоб відповідач коли-небудь взагалі відвідував свого сина.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 підтвердила, що з літа 2014 року відповідач з дитиною не бачився, і сам заявляв їй, що немає часу на дитину, бо працює у нічну зміну і ще й навчається, тому постійно зайнятий.

Допитана ОСОБА_11 підтвердила, що знає про ситуацію в сім'ї позивача, оскільки постійно спілкується зі своєю сестрою. Зазначила, що ОСОБА_5 не займається вихованням свого сина, не провідує його і не цікавиться його життям. Протягом 49 днів (квітень-червень 2018 року) проживала в гостях у ОСОБА_4 в Іспанії, і за цей період часу жодного разу не бачила, щоб відповідач зустрічався чи спілкувався з дитиною, допомагав дитині матеріально або хоча б робив спроби взяти участь у вихованні дитини.

У відповідності до довідки від 18.04.2018 Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про заборгованість відповідача зі сплати аліментів на дитину, станом на 01.04.2018 заборгованість складала 26 758 грн. 08 коп. (а.с.189).

Згідно висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради від 05 жовтня 2016 року, орган опіки та піклування Дубенської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-17).

Судом не беруться до уваги подані стороною відповідача до суду нотаріальні акти надання свідчень пана ОСОБА_7, пані ОСОБА_8, ОСОБА_12 і ОСОБА_13, оскільки дані особи не були допитані в судовому засіданні, не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу недостовірних свідчень, не були приведені до присяги, сторона позивача у справі фактично була позбавлена можливості задати свої запитання вказаним свідкам.

Представник відповідача також надав суду переклади позовних заяв та судових рішень щодо справ між сторонами на території Іспанії. Так, у рішенні суду першої інстанції та досудового розслідування № 2 м. Вілафранка Дель Пенедес № 65/2015 суд вирішив виправдати та звільнити пані ОСОБА_4 від звинувачення в нанесенні несправедливих образ, які були їй приписані. А рішенням суду першої інстанції та досудового розслідування № 2 м. Вілафранка Дель Пенедес № 960/2014-1 від 05.01.2015 вирішено припинити розгляд справи та процесуальні дії щодо ОСОБА_4 відповідно до ст. 641.2 Кримінально-процесуального кодексу, так як з матеріалів провадження по справі вбачалося, що на той час не була встановлена вина особи у вчиненні кримінального правопорушення, зазначені заявником (ОСОБА_5) факти не були підтверджені. Стороною відповідача було також подано витяг із заяви від 01.08.2014, в якій він просить допомогти вирішити питання щодо відвідування його дитини на тимчасовій основі. Дана справа була заархівована судом. Суду не надано доказів про кінцевий розгляд даної справи. За таких обставин, надані відповідачем вищевказані докази, лише підтверджують факт неприязних стосунків, що склались між сторонами по справі (а.с.154-156, 161, 163, 164-165, 166-167).

Стороною відповідача надано для суду переклад документів, які на думку відповідача свідчать про надсилання коштів для позивача на утримання їх спільної дитини. Проте, деякі документи про платежі у рядку «призначення» містять фразу «ОСОБА_5» (від 28.01.2015 на суму 30 євро); деякі не містять жодної інформації про призначення платежу (від 01.02.2016 на суму 75 євро); деякі мають позначення «фінансова допомога», а деякі - «фінансова підтримка» (від 30.11.2015 на суму 110 євро). При цьому, не можливо з вказаних документів достеменно встановити призначення даних платежів (а.с.168-186).

Надані фотознімки, на яких, зафіксований відповідач із сином, судом не беруться до уваги, оскільки, з них не можливо встановити час та період, коли знімки було зроблені, в період сумісного проживання сторін чи окремого.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч.1 п. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, обставини викладені у позовній заяві, відповідач тривалий час вихованням та доглядом дитини не займається, матеріальної допомоги не надає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ці обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав і позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 буде в інтересах малолітнього сина.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.164, 165, 243 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована: АДРЕСА_1 до ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований: АДРЕСА_1), третя особа: орган опіки і піклування Дубенської міської ради (адреса: вул.Замкова, 4, м.Дубно, Рівненська область) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно його малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 25.09.2018 о 16:00 год.

Суддя: