Справа № 450/3296/17 Провадження № 2/450/687/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарях Бідник І.Р., Штойка С.В.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, яким просив визнати за ним право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Пикуловичі, вул. І.Лаби, 421. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що у 1977 році між ним та відповідачем було укладено шлюб, 18.08.1987 року шлюб було розірвано, проте вони продовжували проживати однією сімєю, виховуючи двох доньок. Відповідач понад 20 років перебувала на заробітках поза межами України. Він проживав за вказаною вище адресою, сплачував комунальні платежі, відремонтував будинок, збудував гараж, стайню, літню кухню, прибудував веранду, викопав свердловину, підвів воду та парове опалення, встановив ванну, загородив присадибну ділянку металевою сіткою-огорожею. Крім того веде домашнє господарство, утримує свійських тварин, працює на городі. Вважає, що набув право користування даним будинком.

Ухвалою суду від 21.12.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду 21.12.2017 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

05.03.2018 року в судовому засіданні надано відзив на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 05.03.2018 року справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні мотивам звернення до суду, однак не змогли обгрунтувати, яке саме право позивача порушене.

Представник позивача проти позову заперечила та пояснила, що спірний житловий будинок належить на праві особистої приватної власності відповідчу. З 1987 року сторони розлучені. Тривалий час відповідач не заперечувала проти проживання позивача у спірному будинку, оскільки постійно проживала та працювала за кордоном. Однак, влітку 2017 року вона повернулась в Україну та попросила ОСОБА_5 звільнити займаний будинок, який на той час знаходився в жахливому антисанітарному стані, що підтверджується актом від 06.09.2017 року, складеним Пикуловичівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Однак позивач відмовився добровільно звільнити будинок, неодноразово погрожував відповідачу та почав чинити перешкоди їй у користуванні даним будинком шляхом недопущення до нього. Відповідач звернулась в Пустомитівське відділення поліції із заявою щодо протиправної поведінки ОСОБА_3 та отримала відповідь про те, що позивачу винесено офіційне попередження про неприпустимість протиправної поведінки на майбутнє. Відповідач звернулась в Пустомитівський районний суд Львівської області з позовом до ОСОБА_3 про зобовязання не чинити перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням та його виселення з даного житлового будинку. На даний час рішення у справі не винесено та існує ситуація, коли позивач фактично позбавив права відповідача користуватись будинком, що належить їй на праві приватної власності, незважаючи на той факт, що він забезпечений житлом, оскільки йому належить на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 75,3 м.кв. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідка ОСОБА_6, розглянувши матеріли цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка с частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків мас право на справедливий судовий розгляд.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з п. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Як визначено ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 29ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Як зазначила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 40 років, має господарку та доглядає за нею.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З врахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду України у справі № 6-84цс14 від 03.09.2014 року.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З врахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що стороною позивачем при зверненні до суду та в ході розгляду справи не зазначено, яке саме право позивача порушено, не наведено жодного факту на підтвердження такого.

Враховуючи вищевикладене недоведеним є наявність порушеного цивільного права позивача.

Із наведеного слідує, що заявлені позивачем позовні вимоги є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають, оскільки вказані у позові мотиви підлягають доказуванню у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Пустомитівського районного сектору ДМС України у Львівській області про виселення та зняття з реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем стягненню з відповідача, не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК, ст. ст. 13, 15, 16, ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації проживання 81125, Львівська область, Пустомитівський район, с.Пикуловичі, вул.І.Лаби, 421, паспорт серії КВ 801196 виданий Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 14.11.2001 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації проживання 81125, Львівська область, Пустомитівський район, с.Пикуловичі, вул.І.Лаби, 421.

Суддя Мусієвський В.Є.