Справа № 138/3235/17
Провадження №:2/138/245/18
14 серпня 2018 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді: Цибульського О.Є.,
з участю: секретаря Політанської Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
21 серпня 2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою внесено зміни в пункти 1.1, 1.5 та 4.3.2 кредитного договору, а саме змінено валюту кредиту з долара США на гривню, та збільшено відсоткову ставку з 15% річних на 16 % річних.
01 березня 2010 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №2 до Кредитного договору, якою внесено зміни в пункт 1.5 кредитного договору, а саме відстрочено сплату основного боргу з березня 2010 року по серпень 2010 року включно, а також внесено зміни та погоджено новий графік погашення кредиту.
Згідно оновленого календарного плану погашень, відповідач зобовязувався з жовтня 2009 р. по лютий 2010 р. включно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 3372,62 грн., з вересня 2010 р. по лютий 2018 р. включно- в сумі 3405,68 гривень, з березня 2018 р. по липень 2018 в сумі 6803,52 грн. щомісячно, а останній платіж здійснити в серпні 2018 року в сумі 6803,56 грн..
Отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання (пункти 1.1, 1.5, 4.3.1, 4.3.2, 5.2 кредитного договору) щодо строків повернення кредиту, процентів, що призвело до виникнення простроченої заборгованості та нарахування пені, у зв'язку з чим, в 2012 рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду звернуто стягнення на нежитлові приміщення, розташовані на земельній ділянці, що виступали забезпеченням за кредитним договором, встановивши ціну та спосіб реалізації. У жовтні 2017 року заставне майно реалізовано. Від реалізації до Банку надійшли кошти в сумі 360000 грн.. Ця сума є останнім погашенням заборгованості по кредиту.
Станом на 01.11.2017 ОСОБА_1 повернув банку 197 862,10 грн. кредитних коштів та сплатив 232 228,84 грн. процентів за користування кредитними коштами.
Станом на 01.11.2017 нарахована банком заборгованість відповідача за кредитним договором, становить 394776,40 гривень, а саме:
- кредитний (основний) борг 166381,36 гривень (вказана сума розрахована наступним чином: 364243,46 - 197862,10 = 166381,36, де 364243,46 сума кредиту після реструктуризації, 197862,10- сума сплаченого кредиту), з них прострочена заборгованість за основним боргом- 166381,36 грн.;),
- проценти за користування кредитними коштами 0,00 гривень ( вказана сума розрахована наступним чином: 232228,84 - 232228,84 = 0,00, де 232228,84 нараховані проценти за весь час дії Кредитного договору, 232228,84 погашені проценти за весь час дії кредитного договору)
- пеня за простроченим основним боргом та процентами 228 395,04 гривень (вказана сума розрахована наступним чином: 228 395,04 - 0,00 = 228 395,04, де 228 395,04 пеня нарахована банком, 0,00-погашена пеня).
Позичальник продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, визначених пунктами 1.1, 1.5, 4.3.1, 4.3.2, 5.2 кредитного договору щодо повернення кредиту, процентів за його користування, пені та жодних коштів на погашення кредитної заборгованості до банку не сплачує.
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на офіційному сайті банку. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та неповідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач, згідно календарного плану погашень, зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором.
Також сторони уклали 21.08.2009 додаткову угоду № 1 та 01.03.2010 додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до яких змінено валюту кредиту, збільшено відсоткову ставку та внесено зміни та погоджено новий графік погашення кредиту (а.с.7,8).
За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.
Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені).
Виходячи із системного аналізу ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог позивача, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.
Тобто з відповідача на користь банку підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: заборгованість за процентами, та пеня за несвоєчасне виконання кредитних зобовязань. Крім того, підлягає стягненню основна сума заборгованості тіла кредиту, яка не сплачена відповідачем та не стягнута за рішенням суду.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 зазначеного Кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.
Керуючись ст. 525, 526, 599, 611, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141,259,263-268,280-282ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Розірвати кредитний договір № 719228 від 01.09.2008 укладений між ВАТ «Ощадбанк», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: