Справа № 279/2701/18
Номер рядка звіту 49
Провадження № 2/279/1339/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2018 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вони мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.11.2005 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щосячно, але не менше 30% прожиткового мінімуну на дитину відповідного віку, починаючи з 07.11.2005 року і до повноліття дитини. Вказала, що вказаної суми недостатньо для утримання їх дитини, дочку необхідно забезпечувати повноцінним харчуванням, одягом, шкільною канцелярією та лікувати. Просила їх розмір збільшити, стягнувши з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Позивач позов підтримала про, що вказала в заяві до суду. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у звязку із їх необґрунтованістю. Відповіді на відзив позивачем подано не було.

При цьому, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (у визначений судом строк) сторони не подали. Разом з тим, відповідач 18.09.2018 року направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи з підстав - сімейних обставин та стану здоров`я, однак доказів неможливості прибуття до суду не надав.

За таких обставин, суд не знайшов підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та розглянув справу на підставі наданих суду доказів.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони являються батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.11.2005 року відповідач сплачує на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щосячно, але не менше 30% прожиткового мінімуну на дитину відповідного віку, починаючи з 07.11.2005 року і до повноліття дитини.

З письмових доказів вбачається, що ОСОБА_2 не працює, являється інвалідом 3 групи загального захворювання, хворіє та отримує пенсію по інвалідності. Інших доходів не має.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.ст.180,182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Стаття 273 ч.4 ЦПК України передбачає, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Сімейним кодексом України визначено частку, яку може бути стягнуто на одну дитину одна чверть заробітку (доходу) платника аліментів.

Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком, як матері, так і батька через, що кожен з них має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

При цьому, на обґрунтування заявлених вимог, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі.

В той же час, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення (ППВСУ №3 від 15.05.2006 року п.17), оскільки зміна законодавства не є обставиною в розумінні ст.273 ч.4 ЦПК України, що впливає на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення.

Відповідно до змісту вимог ст.ст.12,13,76-81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

За таких обставин, вимога про збільшення розміру аліментів є безпідставною, тому задоволенню не підлягає.

Позивач же не позбавлена права звернення з заявою до виконавчої служби щодо нарахування аліментів у визначеному законодавством мінімальному розмірі, оскільки такий розмір є законодавчо визначеним і не потребує відповідного судового рішення, яким такий розмір визначається.

Керуючись ст.ст.4,12,81,247,259,263-265,273 ЦПК України, ст.ст.180-183,192 Сімейного Кодексу України, ст.51 Конституції України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: Невмержицька О.А.