Провадження №2/523/1947/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Юденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 315 000 гривень, відсотки від суми позики у розмірі 234 539 гривень 48 копійок, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 44 557 гривень 40 копійок, інфляційні витрати у розмірі 446 229 гривень, всього борг становить у розмірі 1 040 325,88 гривень, а також судові витрати у розмірі 7 358 гривень 75 копійок.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 30.05.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав у позику від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 315 000 гривень, які відповідач ОСОБА_2 зобовязався повернути в строк до 16.08.2013 року.

Позивач ОСОБА_1 вказує про те, що відповідач ОСОБА_2 не виконує взяті на себе зобовязання, у звязку з чим станом на 04.05.2018 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позивачем ОСОБА_1 за договором позики складає у розмірі 315 000 гривень, відсотки від суми позики у розмірі 234 539 гривень 48 копійок, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 44 557 гривень 40 копійок, інфляційні витрати у розмірі 446 229 гривень, а всього 1 040 325 гривень 88 копійок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав уточнені позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В судових засіданнях, в процесі розгляду справи, відповідач ОСОБА_2 та його представник позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення з відповідача суми зобовязання, яка передбачена договором позики, а саме у розмірі 315 000 гривень.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, суд вважає, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси судді Суворовського районного суду м.Одеси Пепеляшковим О.С. від 31.08.2016 року, відкрито провадження по справі (а.с.13);

В судовому засіданні від 07.03.2017 року, судом допитано свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили те, що 30.05.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав у позику від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 315 000 гривень, які відповідач ОСОБА_2 зобовязався повернути в строк до 16.08.2013 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 06.04.2017 року, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу передано для розгляду судді Аліної С.С., у звязку з знаходженням судді Пепеляшкова О.С. у декретній відпустці (а.с.41);

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Аліною С.С. від 13.04.2017 року, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу прийнято до свого провадження (а.с.42);

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 19.07.2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 315 000 гривень, відсотки від суми позики відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України у розмірі 185 431 гривень 46 копійок, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 33 968 гривень 22 копійок, інфляційні витрати у розмірі 338 940 гривень, а всього 873 339 гривень 68 копійок .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7 250 гривень (а.с.64);

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 14.11.2017 року, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено. Заочне рішення судуСуворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2017 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу скасовано (а.с.95);

Судом встановлено про те, що відповідно до письмової розписки, 30.05.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав у позику від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 315 000 гривень, які відповідач ОСОБА_2 зобовязався повернути в строк до 16.08.2013 року (а.с.9);

Згідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України, як доказ, на підтвердження укладання договору і його умов може бути представлена письмова розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 вступили між собою у правовідносини, суть яких, згідно ст. 1049 ЦК України, полягає в тому, що боржник зобовязаний повернути позикодавцеві борг, грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені між ними договором.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, по теперішній час , позивачу ОСОБА_1 борг не повернув.

Вищевказаний факт піддержується тим, що борговий документ перебуває у позивача, і так як, відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України, тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання їм свого обов'язку.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з невиконанням умов договору, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню, борг за договором позики у розмірі 315 000 гривень, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 28 350 гривень, а всього 343 350 гривень.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відсотків від суми позики відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України у розмірі 234 539 гривень 48 копійок, інфляційних витрат у розмірі 446 229 гривень, суд вважає про те, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, про те, що позивач ОСОБА_1 не надав суду, письмову довідку про індекс інфляції ( індексації) Головного управління статистики в Одеській області споживчих цін в Одеській області ( України), також не надав суду обґрунтований письмовий розрахунок (нарахування відсотків ) боргу з посиланням на вищевказані відомості.

Також, позивач ОСОБА_1 не надав суду письмових доказів в обґрунтування позовних вимог про стягнення відсотків від суми позики відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України у розмірі 234 539 гривень 48 копійок.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення відсотків від суми позики відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України у розмірі 234 539 гривень 48 копійок, інфляційних витрат у розмірі 446 229 гривень задоволенню не підлягають.

При таких обставинах позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 7 358 гривень 75 копійок.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 530, 545, 625, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1)на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) суму боргу за договором позики у розмірі 315 000 гривень, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 28 350 гривень, а всього 343 350 гривень (триста сорок три тисячі триста пятдесят гривень).

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1)на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) судові витрати у розмірі 7 358 гривень 75 копійок (сім тисяч триста пятдесят вісім гривень сімдесят пять копійок).

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 червня 2018 року

Суддя Аліна С.С.