Дата документу 20.09.2018
Справа № 334/5825/18
Провадження № 2/334/3365/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.

при секретарі Череп М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності, на підставі договору дарування , посвідченого 19.08.2006 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. , зареєстрованого в реєстрі за № 2577 та Витягу про державну реєстрацію права власності № 11871972 від 18.09.2006 р., виданого ТОВ «ЗМБТІ» належить квартира АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, сестра його дружини. ЇЇ реєстрація була здійснена в 2013 році для улаштування на працю, але вона вже десять років не проживає у квартирі.

Вказані обставини, перешкоджають позивачу у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, тому, просить суд визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень (відзиву) суду, щодо позову не надала, з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору дарування , посвідченого 19.08.2006 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. , зареєстрованого в реєстрі за № 2577 та Витягу про державну реєстрацію права власності № 11871972 від 18.09.2006 р., виданого ТОВ «ЗМБТІ» належить квартира АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, сестра його дружини. ЇЇ реєстрація була здійснена в 2013 році для улаштування на працю, але вона вже десять років не проживає у квартирі.

Вказані обставини, перешкоджають позивачу у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, тому, просить суд визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, припинення права власності на квартиру попереднього власника за відсутності відповідного договору з новим власником, за змістом ст.ст. 383, 405 ЦК України та ст.ст. 150,156 ЖК України припиняє право членів сім'ї попереднього власника на користування цим житлом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені в судовому засіданні належними доказами, у зв'язку з чим позовні вимоги мають бути задоволені шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Керуючись 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Добрєв М. В.