РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» вересня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої:судді ОСОБА_1

за участю секретаря: Мазій І.В.,

з участю відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом, уточненим під час розгляду справи судом, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини.

Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 15 серпня 2011 року було розірвано.

За час спільного проживання у них народилась одна дитина, дочка ОСОБА_2 ОСОБА_5 Олексіївна, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка від народження і дотепер проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Позивач зазначає, що на прохання відповідача вона не зверталась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів, оскільки він мав багато кредитів в банках і офіційно не був працевлаштований. На її неодноразові звернення надати матеріальну допомогу відповідач постійно знаходив відмовки.

Від отриманих нею травм після дорожньо-транспортної пригоди вона втратила можливість займатись підприємницькою діяльністю і її доходи зменшились. На даний час відповідач зареєстрований як приватний підприємець, отримує стабільний дохід, а тому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень.

Окрім того, зазначила, що їх дочка має слабкий імунітет, часто хворіє та потребує значних витрат на придбання ліків. Також, вона витрачає значні кошти на розвиток дитини, додаткові заняття, організацію її дозвілля. Просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 50 відсотків даних витрат.

Ухвалою судді від 23.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 13.08 2018 року.

17.09.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач позов не визнав. У своєму відзиві покликається на те, що після розірвання шлюбу він неодноразово надавав матеріальну допомогу на утримання їх дочки. З січня місяця 2018 року він знявся з реєстрації як підприємець та офіційно працює на посаді адміністратора ПП «Продюсерський центр «Гастролі по Україні» і його заробітна плата на місяць становить 4000 гривень. Щодо стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 50 відсотків позивачем взагалі не конкретизовано, які саме нею понесені додаткові витрати та не надано жодних підтверджуючих документів на їх оплату. Просив відмовити в задоволенні позову.

26.09.2018 року позивачем подано письмову заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої остання просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 4000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала, просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що постійно висилав позивачу кошти на утримання дитни, купував необхідні речі. На даний час отримує заробітну плату в сумі 4000 гривень. Згідний нести додаткові витрати на дитину, якщо позивач доведе їх під ставність.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні при визначенні розміру аліментів просив врахувати доходи відповідача.

Суд, заслухавши пояснення та доводи відповідача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 15.08.2011 року було розірвано.

За час спільного проживання у них народилась одна дитина, дочка ОСОБА_2 ОСОБА_5 Олексіївна, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої являються сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 100344.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір'ю.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем доказів на підтвердження спроможності відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі не надано.

Згідно довідки № 2018/09 від 13.08.2018 року відповідач ОСОБА_2 працює у ПП «Продюсерський Центр «Гастролі в Україні» на посаді адміністратора та за період з лютого 2018 року по липень 2018 року отримав дохід в розмір19680 грн.

Згідно довідки Територіального сервісного центру 2346 РСЦ МВС в Запорізькій області за ОСОБА_2 транспортних засобів не зареєстровано.

Відповідач в судовому засіданні спростовує посилання позивачки про відсутність з його боку матеріальної допомоги на утримання дочки протягом останніх років наданими товарними чеками на придбання товарів та грошовими переказами.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач підприємницьку діяльність припинив.

Будь-яких доказів, які б підтверджували інші доходи відповідача крім заробітної плати, сторонами суду не надано.

В обґрунтування необхідних витрат на дитину позивач зазначає плату за гуртки, індивідуальні заняття. Разом з тим, доказів на понесення зазначених витрат суду не представлено.

Відповідач не заперечив щодо відшкодування додаткових витрат на дитину при наявності їх документального підтвердження.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, суд з врахуванням матеріального становища сторін та обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обовязок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дитини.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вказане, враховуючи звільнення за п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачки від сплати судового збору при поданні позову в розмірі 704,80 грн. (відповідно до положення п.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"), зазначена сума має бути стягнутя в дохід держави з відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 13, 43, 49, 81, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст. ст. 180, 182,184 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_2 ОСОБА_5 Олексіївни, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 16 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь держави 704,80 грн. судового збору.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивач: ОСОБА_4, зареєстрована за адресою: 44700, АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: 45341, Волинська область, Іваничівський район, с. Топилище, вул. Центральна, 32, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: 71670, Запорізька область, Васильківський район, с. Мала Білозерка, вул. Чкалова, 21, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2018 року.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула