Справа № 162/436/17 Головуючий у 1 інстанції: Корецька В.В.
Провадження № 22-ц/773/1006/18 Категорія: 47 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року місто ОСОБА_1

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Карпук А К, ОСОБА_1,

секретар судового засідання Савчук О.В.

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Любешівської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору відділ містобудування та архітектури Любешівської райдержадміністрації, державний реєстратор ОСОБА_5, Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 червня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. Позов мотивує тим, що рішенням Залаззівської сільської ради Любешівського району № 18/4Б від 28.06.2004 року йому було виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку площею 0, 25 га в с. Залаззя по вул. Першотравнева, Любешівського району Волинської області. За його замовленням було виготовлено будівельний паспорт та в 2006 році розпочато будівництво житлового будинку на цій земельній ділянці, яке на сьогоднішній день завершено. Залаззівською сільською радою Любешівського району йому було відмовлено у отриманні дозволу на розробку технічної документації, оскільки згідно нового генерального плану забудови села на місці розташування його будинку вказана позиція 50 «магазин». У лютому 2017 року він звернувся до Заллаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області із заявою про розгляд питання про внесення змін до генерального плану забудови села згідно рішення №18/4Б від 28.06.2004 року про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку та будівельного паспорта.

У березні квітні 2017 року дізнався, що рішенням Залаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 8/23 від 12.06.2016 року було надано ОСОБА_4 дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0, 25 га під будівництво житлового будинку в с. Залаззя по вул. Першотравнева, 27 Б, Любешівського району Волинської області. На підставі рішення Залаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 15/23 від 26.12.2016 року 03.01.2017 року було здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку номер запису про право власності 18522738 від 03.01.2017 року. При прийнятті вищевказаних рішень Залаззівська сільська рада Любешівського району Волинської області фактично встановила нові межі суміжних земельних ділянок, не врахувавши попередні заяви про земельні спори між сусідами та вже фактично збудований житловий будинок на земельній ділянці площею 0, 25 га.

Просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Залаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 8/23 від 12.06.2016 року та № 15/23 від 26.12.2016 року; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, що розташована в с. Залаззя по вул. Першотравнева, Любешівського району Волинської області; зобовязати ОСОБА_4 та Залаззівську сільську раду не чинити перешкод у користуванні ним земельною ділянкою площею 0, 25 га, виділеною на підставі рішення Залаззівської сільської ради № 18/4Б від 28.06.2004 року, із винесеними в натурі її межами 92,0*87,0*26,0 погодженими архітектором району у 2005 році; зобовязати ОСОБА_4 не чинити йому перешкод у користуванні земельною ділянкою та звільнити, незаконно зайняту ним частину належної йому земельної ділянки площею 0,25 га.; зобовязати Залаззівську сільську раду внести зміни до нового генерального плану, затвердженого 2016-2017 роках, чим відновити межі земельної ділянки, виділеної йому відповідно до рішення № 18/4Б від 28.06.2004 року, площею 0, 25 га; стягнути з відповідачів заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 у даній справі відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції, просить скасувати його та ухвалити нове про задоволення позову. Зазначає, що судом неповно зясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Вважає, що він законно набув права на земельну ділянку площею 0,25 га по вул. Першотравневій, Любешівського району Волинської області, яка виділена йому відповідно до рішення Залаззівської сільської ради, розпочав будівництво житлового будинку, а тому дії Залаззівської сільської ради про розподіл цієї земельної ділянки без його згоди, частина якої відійшла відповідачу ОСОБА_4, є протиправними та такими, що порушують публічний порядок і підривають довіру та авторитет державних органів влади, що є неприпустимим. Дії Залаззівської сільської ради призвели до того, що на одну і ту ж земельну ділянку існують різні рішення та різні землекористувачі, однак перевага має надаватися рішенням, які прийняті раніше, тобто рішенню про виділення йому земельної ділянки. Незаконність дій ОСОБА_4 та Залаззівської сільської ради підтверджується також неодноразовими перевірками державних органів, ДАБі у Волинській області, прокуратури та поліції, які підтверджують самовільне зайняття земельної ділянки, незаконне будівництво ОСОБА_4

Відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він зазначає, що доводи апеляційної скарги необґрунтовані. Покликання позивача на рішення Залаззівської сільської ради від 28.06.2004 року, яким йому виділено земельну ділянку є безпідставними, оскільки дане рішення скасоване рішенням Залаззівської сільської ради № 10/21 від 27.11.2017 року. Позивачем дане рішення в частині його скасування не оскаржувалося. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують право власності позивача на спірну земельну ділянку, тоді як відповідач ОСОБА_4 підтвердив своє право власності на земельну ділянку належними та допустимими доказами. В судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про недобросовісність набуття відповідачем земельної ділянки у власність.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Залаззівської сільської Любешівського району Волинської області №18/4Б від 28.06.2004 року ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку, площею 0,25 га в с. Залаззя по вул.Першотравнева, Любешівського району Волинської області.

06.04.2005 року складено Акт про винос в натурі меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку на підставі рішення Залаззівської сільської ради від 28 червня 2007 року № 18/4Б в присутності забудовника ОСОБА_6 в с. Залаззя вул.Першотравнева.

Рішенням Залаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 10/21 від 27.11.2011 року скасовано рішення №18/4Б від 28.06.2004 року «Про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку».

Рішенням Залаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 38/3 від 01.04.2015 року затверджено містобудівну документацію «Генеральний план с. Залаззя Любешівського району Волинської області» розроблений ДП «ДІПРОМІСТО» м. Луцька.

Рішенням сесії Залаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 8/23 від 12.06.2016 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га. у с. Залаззя по вул.Першотравнева, 27Б, Любешівського району. Рішенням Залаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 15/13 від 26.12.2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4 та надано у власність земельну ділянку площею 0,2500 га (с. Залаззя, вул. Першотравнева, 27Б) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виготовлено будівельний паспорт.

25.12.2016р. рішенням Залаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області №15/13 надано дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га під будівництво житлового будинку в с. Залаззя, вул. Першотравнева, 21А, Любешівського району Волинської області.

Згідно повідомлення Любешівського районного виробничого відділу Волинської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 19 січня 2017 розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Залаззя по вул. Першотравнева, 21, Любешівського району Волинської області, відповідно до рішення Залаззівської сільської ради від 25.12.2016 року №15/13 неможливо, оскільки місце даної земельної ділянки по генеральному плані запроектоване під магазин.

Розглянувши заяву ОСОБА_2, Залаззівська сільска рада 05 березня 2017 прийняла рішення 3 17,23 про розробку містобудівної документації «детальний план території» орієнтовною площею 0, 25 га в районі вул.Першотравнева, 21 А с.Залаззя.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить розпоряджання землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування територій детальних планів територій.

Порядок погодження і затвердження документації із землеустрою, а також повноваження органів виконавчої влади у частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передбачений у ст.ст. 186, 186-1 ЗК України.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Для звернення до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачу слід мати зареєстроване речове право на вказану земельну ділянку (тобто, в нього повинно бути оформлене право власності, право оренди, право сервітуту чи інше речове право на земельну ділянку).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Позивач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не зареєстрував своє право власності на земельну ділянку відповідно до рішення Залаззівської сільської ради від 28.06.2004 року.

Рішення Залаззівської сільської ради Любешівського району Волинської області №10/21 від 27.11.2011 року, яким скасовано рішення №18/4Б від 28 червня 2004 року «Про виділення земельної ділянки ОСОБА_2Л.», позивачем не оскаржувалось і воно є чинним на сьогоднішній день.

Згідно листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області від 16.02.2012 року №305 ОСОБА_2 повідомлено, що у звязку з скасуванням рішення Залаззівської сільської ради №18/б від 28.06.2004р. про виділення земельної ділянки йому заборонено продовжувати виконувати підготовчі та будівельні роботи з будівництва житлового будинку на термін отримання документів про право власності або користування земельної ділянки та реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Отже, посилання позивача ОСОБА_2 на те, що рішення про виділення земельної ділянки від 2004 року є чинним не заслуговують на увагу і у нього відсутнє право власності чи користування спірною земельною ділянкою.

За вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що належить ОСОБА_4

Наведене свідчить, що відповідач ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку на підставі та у спосіб чинного законодавства.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові, оскільки ОСОБА_2 не надав суду жодного документу, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, яким повинен бути державний акт на право власності чи право користування на земельну ділянку, або ж договір оренди, а також не надав суду доказів відведення йому меж спірної земельної ділянки в натурі і порушення відповідачами його прав.

Доводи апеляційної скарги про те, що своїми незаконними діями ОСОБА_4М та Залаззівська сільська рада порушили права позивача на виділену йому земельну ділянку, що підтверджується неодноразовими перевірками державних органів, не заслуговують на увагу суду, оскільки долучені до апеляційної скарги акти перевірки прокуратури Любешівського району, від 18.11.2011 року, 12.01.2012 року, інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області від 12.01.2012 року, 04.11.2013 року, 27.12.2013 року, прокуратури Волинської області від 12.02.2012 року, 12.06.2012 року, 07.09.2012 року, 29.12.2012 року видані відповідними органами при перевірці дотримання норм земельного законодавства ОСОБА_4 ще до затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4 та надання у власність земельної ділянки площею 0,2500 га (с.Залаззя, вул.Першотравнева, 27Б) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 26.12.2016 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, були предметом розгляду суду першої інстанції і суд дав їм правильну юридичну оцінку.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 червня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: