Справа № 727/5770/18
Провадження № 2/727/1242/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Семенка О.В.

при секретарі Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання пара власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради про визнання пара власності на спадкове майно.

В позові посилається на те, що 17 серпня 2016 року помер його батько - ОСОБА_3.

Зазначає, що 01 березня 2017 року він вступив в спадщину за законом, як син померлого, про що приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася земельна ділянка кадастровий номер :23:001:0020, площею 0,0545 га, що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Литовська-Лазурна, садове товариство «Автолюбитель», ділянка №29 та призначена для індивідуального садівництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку.

Дана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №635466, виданого 26.01.2006 року ОСОБА_2 міською радою.

На вищевказаній земельній ділянці розміщений садовий будинок, господарські будівлі та споруди, що підтверджується довідкою Садівничого товариства «Автолюбитель» та довідкою на об'єкт нерухомого майна №184 від 15.03.2018 р.

Вважає, що у відповідності до ст. 1218 ЦК України після смерті ОСОБА_3 до складу спадщини, яка перейшла до нього крім земельної ділянки входив і садовий будинок, господарські будівлі та споруди.

03 квітня 2018 року він звернувся до Відділу державної реєстрації ОСОБА_2 міської ради із заявою стосовно державної реєстрації права власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованими на земельній ділянці площею 0,0545 га, кадастровий номер :23:001:0020, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Литовська-Лазурна, садове товариство «Автолюбитель», ділянка №29.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності на садовий будинок від 03.04.2018 року начальником Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5 була надана відповідь про відмову у здійсненні державної реєстрації садового будинку, з підстави ненадання спадкоємцем правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на спадкове майно.

Зазначає, що інвентаризаційна вартість садового будинку та відповідних до нього господарських будівель та споруд становить 71970, 00 грн.

Таким чином, на підставі ст. 1218 ЦК України просив визнати за ним право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованими на земельній ділянці за адресою: м. Чернівці, вул.Литовська-Лазурна, садове товариство «Автолюбитель», ділянка №29.

Ухвалою судді від 06 червня 2018 року відкрито по даній справі загальне провадження у справі.

22 червня 2018 року за результатом розгляду справи у підготовчому судовому засіданні ухвалено про закриття підготовчого судового засідання та призначено справу до розгляду.

12 липня 2018 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 міської ради за довіреністю ОСОБА_6, згідно якого просила відмовити в задоволенні позову, оскільки спадкодавець за життя не набув права власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованими на земельній ділянці в м. Чернівці, вул. Литовська-Лазурна, садове товариство «Автолюбитель», ділянка №29.

Посилаючись на те, що спадкодавець за своє життя не набув у встановленому право власності на створюваний ним обєкт будівництва саме як на нерухоме майно, то і до складу спадщини таке право не входить, нерухоме майно, як обєкт цивільного права, ще не існує. До складу спадщини входять усі права обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо будівництво - здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Отже, якщо обєкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстровано до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику обовязки.

Враховуючи наведене, представник відповідача просила відмовити в позові.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наведених нижче підстав.

Судом встановлено, що 01 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 вступив в спадщину за законом, як син померлого 17 серпня 2016 року ОСОБА_3, про що приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом.

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0,0545 га, кадастровий номер :23:001:0020, яка знаходиться за адресою: місто Чернівці, вулиця Литовська-Лазурна, садове товариство «Автолюбитель», ділянка № 29. Цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва.

Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 635466, виданого 26.01.2006 року ОСОБА_2 міською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 07 (а.с.9).

Померлим ОСОБА_3 на зазначеній земельній ділянці самочинно збудовано садовий будинок, господарські будівлі та споруди, що підтверджується довідкою Садівничого товариства «Автолюбитель» та довідкою на об'єкт нерухомого майна №184 від 15.03.2018 р. (а.с.14).

Відповідно до довідки субєкта господарювання ФОП ОСОБА_7 на обєм нерухомого майна інвентаризаційна вартість садового будинку та відповідних до нього господарських будівель та споруд становить 71970, 00 грн. (а.с.15).

03 квітня 2018 року позивач звернувся до Відділу державної реєстрації ОСОБА_2 міської ради із заявою стосовно державної реєстрації права власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованими на земельній ділянці площею 0,0545 га, кадастровий номер :23:001:0020, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Литовська-Лазурна, садове товариство «Автолюбитель», ділянка №29.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності на садовий будинок від 03.04.2018 року начальником Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5 була надана відповідь про відмову у здійсненні державної реєстрації садового будинку, з підстави ненадання спадкоємцем правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на спадкове майно.

Відповідно до статті 375 Цивільного кодексу України право власності на зведені будівлі, споруди та інше нерухоме майно набуває власник земельної ділянки.

При цьому визначено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

За загальним правилом, згідно із частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Тобто, за загальним правилом право власності на нерухоме майно може виникати лише з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без встановленого дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Розяснення кожної із ознак самочинного будівництва надане у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)».

Будівництвом обєкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких обєктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової і громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку.

Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ, що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того обєкту і та тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Згідно ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Прийняття в експлуатацію обєктів здійснюється безплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений обєкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації.

З матеріалів справи вбачається, що самовільно збудований будинок з господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 0,0545 га, кадастровий номер :23:001:0020, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Литовська-Лазурна, садове товариство «Автолюбитель», ділянка №29, не приймався в експлуатацію відповідно до чинного законодавства.

Крім того, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0545 га, кадастровий номер :23:001:0020, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Литовська-Лазурна, садове товариство «Автолюбитель», ділянка №29 призначена - для індивідуального садівництва.

Позивачем не надано суду доказів його звернення або померлого ОСОБА_3 за своє життя, до відповідача з питанням зміни цільового призначення земельної ділянки, на якій було збудовано будинок.

Пунктом 3.41 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» визначено, що садовий будинок це будівля літнього (сезонного) використання, згідно з яким визначна будівля в питаннях нормування, площі забудови, зовнішніх конструкцій та інженерного обладнання не відповідає нормативам, встановленим для житлових будинків. Дачний будинок визначено як житловий будинок для використання протягом року з метою позаміського відпочинку.

З технічного паспорту, наданого позивачем, видно, що самовільно побудований будинок фактично є дачним будинком.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, позивачем не надано доказів того, що будівництво будинку на земельній ділянці площею 0,0545 га, кадастровий номер :23:001:0020, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Литовська-Лазурна, садове товариство «Автолюбитель», ділянка №29, не порушує права інших осіб, а саме власників суміжних земельних ділянок.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. До складу спадщини входять усі права обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Із матеріалів справи не вбачається, що спадкодавець за життя набув у встановленому право власності на створюваний ним обєкт будівництва саме як на нерухомого майна, тому суд вважає, що і до складу спадщини таке право не входить, нерухоме майно, як обєкт цивільного права, ще не існує.

Враховуючи наведені норми закону, дослідивши надані сторонами докази та встановивши обставини по справі, перевіривши фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі зазначеного вище, керуючись ст.ст. 1218ЦК України, ст.ст. 19, 89, 95, 200 ч.3, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання пара власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ Семенко О.В.