Справа № 2-454/2006
Провадження №4-с/226/12/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Тіссен О.В.,

скаржника ОСОБА_1,

державного виконавця відділу Мирноградського міського ВДВС Кононенко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Кононенко Марини Олександрівни,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Кононенко М.О., яка полягає в ненарахуванні заборгованості за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Димитровського міського суду від 01.12.2006 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь відшкодування втраченого заробітку.

В обґрунтування скарги зазначив, що постановою державного виконавця Мирноградського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області на підставі виконавчого листа у справі №2-454/2006 було відкрите виконавче провадження. 23.09.2013 виконавче провадження було закінчено і направлено за належністю до Ворошиловського РУЮ у м. Донецьк за місцем роботи боржника. В 2014 році у зв'язку з тим, що органи державної влади в м. Донецьку припинили здійснювати свої повноваження, дане виконавче провадження було втрачено, що змусило стягувача у вересні 2016 року отримати в Димитровському міському суді Донецької області дублікат виконавчого листа, на підставі якого 24.01.2017 Мирноградським міським ВДВС відкрито виконавче провадження №53273361. Згідно здійсненого державним виконавцем розрахунку, заборгованість по щомісячним платежам за період з 01.09.2013 по 27.09.2016, яка підлягає стягненню з боржника на його користь, склала 24597,76 гривень. Не погоджуючись з нарахованою сумою, так як вважав, що боржник з моменту відкриття провадження по 01.09.2013 мав йому сплатити 47551,92 гривень, він 16.04.2018 звернувся з зазначеним питанням до державного виконавця, проте письмовим повідомленням від 02.05.2018 у нарахуванні вказаної суми заборгованості йому було відмовлено. Зазначаючи на бездіяльність державного виконавця Кононенко М.О., якою йому було відмовлено у здійсненні перерахунку заборгованості, скаржник просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними і зобов'язати його нарахувати заборгованість за виконавчим листом у справі №2-454/2006 за період з 01.12.2006 по 01.09.2013 в сумі 47551,92 гривень.

В судовому засіданні стягувач вимоги скарги підтримав і суду пояснив, що рішенням Димитровського міського суду від 01.12.2006року з ОСОБА_3 на його користь в відшкодування спричиненої в результаті злочину шкоди було стягнуто 2419,02грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. - моральної і втрачений заробіток в виді щомісячних платежів в розмірі 609,64грн. За цим рішенням державним виконавцем Димитровського відділу ДВС було відкрито виконавче провадження. Боржником зобов'язання належним чином не виконувались. В 2016році у зв'язку з неотриманням платежів він звернувся до Мирноградського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області і дізнався, що виконавче провадження за його виконавчим листом було закрито в 2013році і тоді ж було направлено до Ворошиловського районного управління юстиції м.Донецька. Він двічі звертався до зазначеного відділу ДВС, але виконавчий лист знайти не могли. В 2016році він дізнався, що відділ ДВС Ворошилівського районного управління юстиції був переміщений до м.Слов'янськ. 30.08.2016 на його звернення надійшло повідомлення про те, що виконавчий лист на стягнення моральної шкоди був прийнятий до виконання, а виконавчий лист про відшкодування втраченого заробітку в сумі 609,64грн. було втрачено. Рішенням Димитровського міського суду в вересні 2016року за його зверненням йому було видано дублікат виконавчого листа, на підставі якого постановою державного виконавця від 24.01.2017було відкрито виконавче провадження і нарахована заборгованість в сумі 24597,76грн., з якою він не погодився, так як вважав, що розмір заборгованості за період з 01.12.2006 по вересень 2016року мав становити 47551,92грн., виходячи з розрахунку: 609,64грн. х 81 місяць. Посилаючись на зазначені доводи, просив суд його скаргу задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Мирноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Кононенко М.О. доводи скарги не визнала і суду пояснила, що в січні 2017 року скаржник звернувся до ВДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі дублікату виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Димитровського міського суду від 19.09.2016року. 24.01.2018року нею було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника та згідно даних ЄДРВП було з'ясовано, що при закінченні провадження 23.09.2013 та передачі його до Ворошиловського ВДВС районного управління юстиції м.Донецька розмір заборгованості по платежам у відшкодування втраченого заробітку, розрахованого на користь стягувача ОСОБА_1 станом на 01.09.2013, становив 5170,56грн. Так як будь-які інші дані на спростування цієї інформації були відсутні і постанова державного виконавця в частині визначення зазначеної заборгованості стягувачем не оскаржувалася, то саме ця сума і була врахована ОСОБА_1 при розрахунку минулої заборгованості, яка залишилась станом на 01.09.2013, а загальна сума заборгованості станом на час винесення постанови від 24.01.2018 склала 24597,76грн. Суму заборгованості в розмірі 47551,92грн., на яку вказував скаржник, вважала безпідставною і не доведеною жодним доказом.

Вислухавши пояснення учасників справи та надавши юридичну оцінку дослідженим доказам, суд дійшов висновку, що скарга боржника задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст.124,129 Конституції України є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на виконавчу службу.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 01.12.2006 Димитровським міським судом у справі №2-454/2006 ухвалене рішення про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування втраченого заробітку 609,64 гривень щомісячно, починаючи з 01.12.2006.

Рішення суду набрало законної сили 28.02.2007. За цим рішенням ОСОБА_1 був виданий виконавчий лист, на підставі якого Димитровським міським ВДВС 31.01.2013 було відкрите виконавче провадження №36278124.

23.09.2013 виконавче провадження було закрите на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час закриття ВП) у зв'язку із направленням виконавчого документу за належністю до іншого відділу ДВС - ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку, оскільки підприємство, де працював ОСОБА_3, на той час було зареєстроване на території Ворошиловського району м. Донецька.

Постанова про закінчення виконавчого провадження від 23.09.2013 ОСОБА_1 оскаржена у встановленому законом порядку не була.

Відповідно відомостей Слов'янського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 30.08.2016, згідно з даними Єдиного Державного Реєстру Виконавчих Проваджень Ворошиловським ВДВС було відмовлено у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу у справі №2-454/2006 від 01.12.2006 щодо стягнення 609,64 гривень з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, матеріали повернуті до Димитровського МУЮ. В той самий час докази отримання Димитровським МУЮ цих матеріалів відсутні, а доступу до виконавчих проваджень Ворошиловського ВДВС для перевірки дійсності повернення матеріалів немає в силу тимчасового перебування м. Донецька поза зоною контролю органів державної влади України.

27.09.2016 ОСОБА_1 Димитровським міським судом Донецької області був виданий дублікат виконавчого листа у справі №2-464/2006, на підставі якого Мирноградським ВДВС 24.01.2017 відкрите виконавче провадження №53273361.

Постановами державного виконавця Кононенко М.О. від 16.03.2017 та 24.01.2018 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_3

Розрахунок заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 державним виконавцем здійснено за період з січня 2013 року по грудень 2017 року.

Листом від 02.04.2018 №14-26-22 начальник Мирноградського ВДВС на звернення ОСОБА_1 щодо нарахування заборгованості повідомив про неможливість проведення за його заявою розрахунку заборгованості за період з 01.12.2006 по 01.09.2013, оскільки за даними ЄДРВП 23.09.2013 була нарахована заборгованість станом на 01.09.2013 в сумі 5170,56 гривень, виконавче провадження було закінчене і направлене до Ворошиловського ВДВС для подальшого здійснення стягнень за виконавчим документом, а строк зберігання журналів та завершених виконавчих проваджень, переданих до архіву, згідно з п.3.19 Інструкції з діловодства в органах ДВС становить 3 роки, після чого вони підлягають знищенню. Таким чином, документи за 2012 рік знищені в січні 2016 року.

За відомостями, наданими 11.04.2018 ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» за №387, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за всі періоди його роботи на підприємстві відбулися такі відрахування: по 609,94 гривень в грудні 2011 року, січні та лютому 2012 року, в жовтні та листопаді 2016 року.

Відомості ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» від 16.08.2018 за №732 вказують, що стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 здійснювалися і у червні 2009 року, з березня 2010 року по січень 2011 року, однак у відсотковому розмірі, оскільки з ОСОБА_3 одночасно утримувалися аліменти на користь ОСОБА_4

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Під час дії Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, що діяв на час відкриття виконавчого провадження у 2013 році та до 02.06.2016, відповідно до статті 12 цього закону сторони виконавчого провадження мали такий самий за суттю перелік прав у виконавчому провадженні.

Враховуючи положення зазначених норм закону та можливість ОСОБА_1 на стадії виконання рішення суду бути обізнаним про хід виконавчого провадження та, відповідно, мати підтвердження розміру заборгованості у всі періоди виконання, суд констатує, що скаржник не надав суду підтверджень наявності та розміру заборгованості, які б свідчили про незаконну бездіяльність державного виконавця. В той самий час, державний виконавець з об'єктивних підстав (п.3.19 Інструкції з діловодства в органах ДВС) не надав судові відомостей про наявність і розмір заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і під час тривання цієї стадії учасник справи так само зобов'язаний добросовісно та своєчасно реалізовувати свої права та виконувати свої обов'язки.

Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України» зазначив, що неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

У справі «Гінчо проти Португалії» ЄСПЛ зазначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. А в рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказує, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд вбачає, що ОСОБА_1 протягом декількох років не виявляв інтересу до ходу виконавчого провадження, не надав судові даних на підтвердження заборгованості, які фактично мав змогу надати, якщо б скористався правом своєчасно витребувати їх у державного виконавця, а розрахунок заборгованості, складений ним, ґрунтується лише на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки скаржником не надано суду доказів на підтвердження своїх вимог, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, то підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.4,12,13,258-260,352-354,447,451 Цивільного процесуального Кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Кононенко Марини Олександрівни залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Вступна і резолютивна частини ухвали проголошені 20.09.2018 року. Повний текст ухвали виготовлено та підписано в нарадчій кімнаті 26.09.2018 року.

Суддя Л.І.Клепка