Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/7897/18

Провадження 2/712/1871/18

27 вересня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання - Олефіренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), посилаючись на те, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 03.04.1996р. При черговому зверненні за призначенням житлової субсидії позивачці стало відомо, що в її квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 Про реєстрацію у її квартирі сина ОСОБА_1 не було відомо, оскільки у довідці про склад сім"ї ЖБК №27 від 01.06.2018р. вказано, що в квартирі зареєстрована лише ОСОБА_1 Звернувшись до Департаменту організаційного забезпечення ЧМР позивачка дізналася, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі з 09.02.2016р. і по даний час, реєстрація була проведена без її відома. Проте, ОСОБА_2 у квартирі не проживає з 2011року, витрати на комунальні послуги не відшкодовує, особистих речей його у квартирі немає, житловим приміщенням він не користується. Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1

В судове засідання позивачка не з'явилась, в наданій суду заяві просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 03.04.1996р. При черговому зверненні за призначенням житлової субсидії позивачці стало відомо, що в її квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, і що субсидія не може бути призначена. Про реєстрацію у її квартирі сина ОСОБА_1 не було відомо, оскільки у довідці про склад сім"ї ЖБК №27 від 01.06.2018р. вказано, що в квартирі зареєстрована лише ОСОБА_1

З листа Департаменту організаційного забезпечення ЧМР від 13.06.2018р. №9960-01-21, 10087-01-10 позивачка дізналася, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16.02.2011 і по теперішній час та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 09.02.2016 і по теперішній час. Реєстрація проведена Соснівським РВ УМВС УДМС України в Черкаській області.

Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі з 09.02.2016р. і по даний час, реєстрація була проведена без відома позивача, оскільки рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 07.06.2012р. було визнано відповідача таким, що втратив право користування квартирою №57 в буд.№91/1 по вул.Громова в м.Черкаси у зв"язку з тривалою відсутністю. Проте, ОСОБА_2 у квартирі не проживає з 2011року, витрати на комунальні послуги не відшкодовує, особистих речей його у квартирі немає, житловим приміщенням він не користується.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом,

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідно до ст.391 ЦК України.

Як роз'яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням із зняттям з реєстрації, оскільки зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач з 2011 року, понад один рік, не проживає в належному позивачу житловому помешканні, участі в оплаті комунальних послуг не бере, однак не знятий з реєстрації, реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенню створює перешкоди позивачеві у користуванні належним йому майном, збільшуючи витрати по утриманню житла, чим порушує права позивача як власника, порушені права та законні інтереси позивача підлягають до поновлення та судового захисту. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4,7,10,81,141, 263-266, 280-282 ЦПК України, ст.64, 71, 72 ЖК України, ст.405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного обліку.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 27 вересня 2018 року 2018 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.