Справа № 2-671/2009
У Х В А Л А

26.09.2018 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Пустовар О.С. розглянувши заяву про самовідвід судді Пустовар О.С. у цивільній справі за скаргою селянського (фермерського) господарства "Прогрес" на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції Фалько С.Г. та начальника ВДВС Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області Варданян А.Т. при здійсненні виконавчого провадження № 21372209,

встановив:

25.11.2016 року до Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга селянського (фермерського) господарства "Прогрес" на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції Фалько С.Г. та начальника ВДВС Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області Варданян А.Т. при здійсненні виконавчого провадження № 21372209, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу надійшла до судді Лукінової К.С.

24.09.2018 року суддя Лукінова К.С. передала до канцелярії суду вищевказану скаргу для повторного автоматизованого розподілу, у зв'язку з її відрядженням строком до одного року, а саме з 25 вересня 2018 року по 20 вересня 2019 року включно на роботу на посаду судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, відповідно до Указу Президента України від 21 вересня 2018 року № 290/2018 «Про тимчасове переведення суддів».

Відповідно до чого, скарга СФГ «Прогрес», згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була розподілена до провадження судді Пустовар Оксані Савеліївні.

До початку розгляду скарги, суддею Пустовар О.С. заявлено самовідвід, оскільки по справі № 2-671/2009 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Прогрес" до ОСОБА_3, третя особа Відділ ДВС Васильківського РУЮ Дніпропетровської області про виключення майна з акту опису та арешту; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Селянського (фермерського) господарства "Прогрес" про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди; за позовом Селянського (фермерського) господарства "Прогрес" до ОСОБА_4, Відкритого акціонерного товариства "Алеко-Сервіс", третя особа: Відділ ДВС Васильківського РУЮ Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу на суму 8000 грн. недійсним; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства "Прогрес" про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди; за позовом ОСОБА_4 до Селянського (фермерського) господарства "Прогрес", сільськогосподарського кооперативу "Прогрес", треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, Ліквідатор Сільськогосподарського кооперативу "Прогрес", Товариство з обмеженою відповідальністю "Чаплинське" про визнання недійсним договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності громадян третьою особою є ТОВ «Чаплинське», виконавчим директором якого є батько судді Пустовар О.С., та вказаний факт може викликати в учасників процесу сумнів щодо упередженості та необ'єктивності розгляду даної справи нею, як суддею.

Дослідивши матеріали справи, заяву про самовідвід та надані до неї матеріали, суддя дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частин 1,3 статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9 ст. 40 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими».

Європейським Судом з прав людини у рішеннях у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України» безсторонність суду визначається за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Беручи до уваги особисті переконання окремого судді, його безсторонність у справі за суб'єктивним критерієм презюмується. За об'єктивним критерієм у кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки таку природу та ступень, що б свідчити про упередженість суду, та, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема, у тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, в разі переконання судді в наявності обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов'язаний заявити самовідвід.

Отже, головна мета відводу - це гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу, відповідно, - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Зважаючи на вищевикладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів сторін в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної скарги, так як одна зі сторін по справі є членом сім'ї судді, задля забезпечення права на справедливий суд, суддя вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід у даній справі.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 36, 40, 41 ЦПК України, суддя -

ухвалив :

Заяву головуючого судді Пустовар О.С. про самовідвід задовольнити.

Цивільну справу за скаргою селянського (фермерського) господарства "Прогрес" на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції Фалько С.Г. та начальника ВДВС Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області Варданян А.Т. при здійсненні виконавчого провадження № 21372209 передати до канцелярії суду для повторного авторозподілу згідно положень ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Пустовар