_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2599/18
Провадження № 2/520/4061/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Огренич І.В.

при секретарі - Бусленко О.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 26000 гривень, 3% річних у розмірі 190,20 гривень та індекс інфляції у розмірі 650 гривень, посилаючись на те, 28 липня 2017 року ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 26000 гривень з призначенням платежу: поповнення готівкою поточного рахунку третім особам, однак вказані грошові кошти відповідачем були отримані без достатніх правових підстав, в звязку з чим з посиланням на ст.1212 ЦК України позивач звернувся до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути судові витрати у розмірі 7504,80 гривень.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні 21.09.2018 року зазначив, що 18.09.2018 року ОСОБА_3 в добровільному порядку сплатив позивачу 26000 гривень, а тому він просить стягнути лише 3% річних у розмірі 190,20 гривень та індекс інфляції у розмірі 650 гривень, а також судові витрати, при цьому заяви про зменшення позовних вимог відповідно до ЦПК України не надав.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову при цьому зазначив, що предмет спору відсутній, і якщо б позивач або представник позивача ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутого майна від 17 листопада 2017 року направив на адресу саме відповідача, а не на іншу адресу, спір можливо було вирішити в позасудовому порядку, а тому вимоги про стягнення 3% річних та індексу інфляції є безпідставними. Також ОСОБА_3 надав до суду клопотання в якому з посиланням на ст.137 ЦПК України та на ст.141 ЦПК України просить всі витрати покласти на позивача, оскільки наданий та заявлений позивачем в позові розрахунок витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та фактично носить характер зловживання процесуальними правами стороною.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 28 липня 2017 року ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 26000 гривень з призначенням платежу: поповнення готівкою поточного рахунку третім особам.

В ході розгляду справи - 18.09.2018 року ОСОБА_3 сплатив позивачу 26000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №1929709 від 18.09.2018 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін).

Сторонами у судовому засіданні визнано відсутність факту між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договірних відносин, предметом яких є грошові кошти у розмірі 26000 гривень і відповідно до ст.82 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню.

При таких обставинах та враховуючи, що між сторонами відсутні договірні зобовязання, посилання представника позивача на невиконання належним чином умов договору не приймається судом до уваги і відповідно вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 190,20 гривень та індексу інфляції у розмірі 650 гривень на підставі ст..625 ЦК України є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у розмірі 7504,80 гривень та враховуючи складність справи та виконаних адвокатом ОСОБА_5 робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд за клопотанням ОСОБА_3 та відповідно до ст.137 ЦПК України, вважає можливим стягнути суму витрат на правничу допомогу в розмірі 400 гривень.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень ( а всього 400+704,80=1104,80).

Керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 81, 137, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (місце проживання: 61045, м. Харків, вул. Макарівська, буд. 9) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: 61045, м. Харків, вул. Макарівська, буд. 9) судові витрати у розмірі 1104 (одна тисяча сто чотирі), 80 гривень, в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.