Справа № 461/6692/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/783/382/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою в інтересах ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Галицького районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання розірвання шлюбу фіктивним, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до Галицького районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання розірвання шлюбу фіктивним.

Позов мотивовано тим, що з ОСОБА_6 вона знайома з шкільних років, разом навчалися в школі-інтенаті №8 м. Львова. Потім дороги розійшлися. У листопаді 2004 році знову зустрілися з ним і стали проживати однією сім»єю як чоловік та дружина.

26 травня 2009 року вона з ОСОБА_6 зареєструвала шлюб.

На початку 2013 року стан її здоров»я погіршився і постало питання лікування в США, де проживає її син.

З метою пришвидшення виїздних документів та можливістю у США користуватися медичною страховкою сина вона з ОСОБА_6 вирішили фіктивно розірвати шлюб.

На лікуванні у США вона пробула пів року, а ОСОБА_6 залишився проживати у її квартирі.

Після повернення до дому разом продовжували проживати у її квартирі за адресою м. Львів, вул.Устияновича,8 «б»/7, вести спільне господарство, за кошти сина зробили ремонту у квартирі ОСОБА_6 за адресою м. Львів, вул.Заводська, 36/10, яку здавали в найм, придбали пральну машинку та інші речі домашнього господарства.

02 серпня 2016 року ОСОБА_6 помер. Витрати на поховання були здійснені нею.

З урахуванням зазначених обставин та уточнених вимог від квітня 2017 року ОСОБА_4 просила:

визнати фіктивним розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_6, зареєстроване Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №08 від 12 лютого 2013 року;

зобов'язати Галицький районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стан) Головного територіального управління юстиції у Львівській області, анулювати актовий запис №08 від 12 лютого 2013 року та свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-СГ №083419 від 12,02.2013 року (т.1 а.с.1-3;158-159).

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2017 рокупозов ОСОБА_4 - задоволено.

Визнано фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №08 від 12 лютого 2013 року.

Зобов'язано Галицький районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стан) Головного територіального управління юстиції у Львівській області, анулювати актовий запис №08 від 12 лютого 2013 року та свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-СГ №083419 від 12.02.2013 року.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3, подавши апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, щоу суду першої інстанції були відсутні підстави для визнання поважними причини пропуску строку звернення позивачки до суду, а тому у позові слід відмовити, оскільки пропуск строку позовної давності є самостійною підставою для цього.

Також вказує, що задоволення позову ОСОБА_4 та визнання фіктивним розірвання шлюбу з ОСОБА_6, надає позивачці право на спадкування як спадкоємцеві за законом першої черги, що в подальшому прямим чином вплине на законні права, свободи та інтереси ОСОБА_2 Наведене вище свідчить про наявність у ОСОБА_2 матеріально-правового інтересу у вирішенні даної справи, оскільки прийнятим рішенням фактично вирішуватиметься розмір її частки у спадщині, як спадкоємиці першої черги спадкування.

Відтак вважає, що ОСОБА_4 заявлено позов до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім цього зазначає, що позивачем не доведено основних ознак сім'ї з ОСОБА_6 і факту проживання її з ОСОБА_6 однією сім'єю з 12 лютого 2013 року і до дня смерті ОСОБА_6

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2017 року скасуванню на підставі п2 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що після розірвання шлюбу (після 12 лютого 2013 року) ОСОБА_4 продовжувала проживати з ОСОБА_6 однією сім»єю і не мала наміру припинити з ним шлюбні відносини, а тому є всі підстави для визнання розірвання шлюбу фіктивним.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.108 СК України за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень статті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім'єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини.

На підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та Свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом та матеріалами справи установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2009 року по 12 лютого 2013 року, що стверджується копіями свідоцтв про одруження та про розірвання шлюбу (т.1 а.с.15 зворот,16). Спільних дітей у них не було.

За життя і до смерті ОСОБА_6 був зареєстрований у квартирі №10, що по вул.Заводська,36 у м. Львові та був співвласником зазначеної квартири.

02 серпня 2016 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 03 серпня 2016 року (т.1 а.с.13).

Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, а саме ? частка квартири АДРЕСА_1.

05 вересня 2016 року в П»яту Львівську державну нотаріальну контору звернулася дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини - ? частки квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.45).

14 грудня 2016 року в П»яту Львівську державну нотаріальну контору звернулася ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини - ? частки квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 (т.1 а.с.54)

Таким чином, задоволення позову ОСОБА_4 та визнання фіктивним розірвання шлюбу з ОСОБА_6, надає їй право на спадкування за законом першої черги, що в подальшому прямим чином вплине на законні права та інтереси ОСОБА_2

Наведене свідчить про наявність у ОСОБА_2 матеріально - правового інтересу у вирішенні даної справи, оскільки прийнятим рішенням фактично вирішуватиметься розмір її частки у спадщині, як спадкоємиці першої черги спадкування.

У той же час, ОСОБА_4 не зверталася з позовом до ОСОБА_2 та не залучала останньої як співвідповідача у справі.

Крім того позивачем не доведено основних ознак сім»ї з ОСОБА_6 після 12 лютого 2013 року і до дня його (ОСОБА_6М.) смерті.

Копії акта ЛКП «Цитадель-Центр» від 26 серпня 2016 року про спільне проживання і ведення спільного побуту до моменту смерті ОСОБА_6 з підписами сусідів, показання свідків - знайомих ОСОБА_4 з даного питання, наявність спільних фотографій після розлучення, придбання речей домашньої обстановки (пральна машина, кухонні меблі) є недостатніми підставами для визнання фіктивним розірвання шлюбу. У даному випадку для визнання розірвання шлюбу фіктивним необхідно наявність не лише факту спільного проживання, а й доказів які підтверджують існування у обох з подружжя внутрішньої волі до підтримання подальших шлюбних відносин. Таких доказів ОСОБА_4 не надано.

Згідно ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, яки вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Те саме стосується і розірвання шлюбу.

На даний час встановити умисел ОСОБА_6 на «фіктивне» розлучення з ОСОБА_4 не видається за можливе.

При тому колегія суддів звертає увагу на те, що за життя ОСОБА_6 ОСОБА_4 не ставила питання про «фіктивність» розлучення, що мало місце 12 лютого 2013 року, а дане питання стало актуальним для неї тільки після смерті ОСОБА_6 та відкриття спадщини на його майно.

Отже, звернення до суду з вказаним позовом розцінюється судом як засіб вирішення спірних майнових питань з ОСОБА_2, а саме спадкування майна після смерті ОСОБА_6 (? частки квартири АДРЕСА_1) на ряду із спадкоємцями першої черги.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Оскільки в позові ОСОБА_4 відмовлено по суті, колегією не вирішувалося питання пропуску нею строку позовної давності по вимогах.

З врахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_2 підлягає до задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2017 року скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст. ст.374 ЦПК України з ухваленням нового рішення по суті спору.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, поданою в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Галицького районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання розірвання шлюбу фіктивним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1057 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_7