Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 686/26129/14-ц

провадження № 61-11157св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: прокуратура Хмельницької області, Державна казначейська служба України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 03 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Федорової Н. О., Карпусь С. А., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби України про стягнення вартості неповернених іменних акцій, відшкодування суми втраченого заробітку та грошових доходів, витрат на правову допомогу, спростування неправдивої інформації.

Позов мотивований тим, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року змінено рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2013 року у справі № 686/11154/13-ц (провадження № 22-ц/792/245/14) в частині розміру моральної шкоди та стягнуто з Державного бюджету України на його користь 150 000 грн моральної шкоди. Указаним рішенням апеляційного суду встановлено, що він перебував під слідством та судом 116 місяців - з 28 листопада 2002 року по 23 серпня 2012 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2013 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року залишено без змін.

Вважає, що таким чином, судом визнано незаконність десятирічного кримінального переслідування стосовно нього та його дружини ОСОБА_4 Внаслідок незаконного засудження, притягнення як обвинувачених, взяття і тримання під вартою, проведення в ході розслідування кримінальної справи обшуків, виїмки, накладення арешту на майно та відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» він має право на відшкодування в повному обсязі шкоди незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Постановою начальника слідчого вiддiлу прокуратури Хмельницької області від 28 листопада 2002 року у зв'язку з порушенням кримінальної справи № 29/2253 було накладено арешт на нерухоме i рухоме майно, в тому числі i на його 1 657 056 простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» номінальною вартістю 414 364 грн, що становить 13,575 % загальної кількості акцій цього комбінату.

Під час накладення арешту на акції не було проведено опис цінних паперів та не складено акт за встановленою формою, в якому необхідно було зазначити вид цінних паперів, найменування випуску, категорію та їх кількість, не передано їх на зберігання, не складено протокол, а також не встановлено вартість арештованого майна.

Невиконання вимог закону органами досудового слідства мало наслідком незбереження належних йому цінних паперів, що, відповідно, унеможливлює їх повернення після закриття кримінальної справи та зняття накладеного арешту на належне йому майно, в тому числі на цінні папери.

Станом на 01 травня 2004 року вартість його втрачених акцій становила 1 451 411,89 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2004 року у справі № 2-25-2004 у задоволенні його позову про поновлення на роботі, скасування наказів Фонду державного майна України від 30 квітня 2002 року № 786, від 22 травня 2002 року № 884, стягнення заборгованості із заробітної плати, виплат за вимушений прогул та моральної шкоди відмовлено. Ухвалюючи рішення суд взяв до уваги накази від 25 травня 2004 року № 41-к та від 16 липня 2004 року № 61-к голови правління ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», якими уточнено дату і підстави його звільнення.

У 2012 році кримінальні справи № № 29/2253, 29/2652 прокуратура Хмельницької області закрила, в тому числі за епізодами обвинувачення, які стали підставою видання зазначених наказів та взяті до уваги судом під час ухвалення рішення, у зв'язку з чим підстави його звільнення зникли. На думку позивача, закриття прокуратурою зазначених кримінальних справ на підставі пункту 2 статті 6 та статті 213 КПК України дає йому право на відновлення незаконно втраченого конституційного права на працю.

З 2004 року він неодноразово звертався до підприємств, фірм, компаній різних форм власності з метою влаштування на роботу. Проте за період існування кримінальної справи № 29/2253 він вимушено не працював протягом 140,5 місяців. Підставами для звільнення з роботи або відмови у працевлаштуванні була порушена проти нього кримінальна справа за злочини проти власності та у сферах господарської і службової діяльності, а також обраний у зв'язку з цим запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, постійні виклики до слідчих і суду.

Його середньомісячна заробітна плата на посаді голови правління ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» становила 1 896,63 грн.

Вважає, що з урахуванням індексу інфляції він має право на відшкодування суми втраченого заробітку та грошових доходів, що становить 737 606,74 грн.

З метою кваліфікованого захисту своїх прав, у зв'язку з досудовим розслідуванням і судовим розглядом кримінальної справи № 29/2253 він звертався за правовою допомогою до адвокатів та оплатив їм гонорар за надані послуги у розмірі 31 400 грн.

Окрім цього, 31 травня 2003 року, після затримання та взяття його під варту, всупереч статті 121 КПК України про недопустимість розголошення даних досудового слідства начальник слідчого відділу прокуратури Хмельницької області Янюк А. І. та прес-секретар цієї прокуратури Л. Івах неодноразово озвучували по місцевому, республіканському радіо та на телебаченні дані досудового слідства разом із наклепницькими, недостовірними фактами, які порочили його та сім'ю.

21 жовтня 2014 року він звернувся до прокуратури Хмельницької області із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органів прокуратури при проведенні досудового розслідування у кримінальній справі № 29/2253. Листом прокуратури Хмельницької області від 21 листопада 2014 року № 06/3-641-02 йому відмовлено у винесенні постанови про встановлення розміру відшкодування шкоди, завданої під час розслідування та провадження у кримінальній справі № 29/2253, та спростування поширеної у пресі інформації відповідно до вимог Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

З огляду на викладене та з урахуванням уточнень позовних вимог просив суд стягнути на його користь з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка вартість неповернених 1 657 056 простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», що належали йому, у сумі 1 451 411,89 грн; стягнути за рахунок державного бюджету на його користь 737 606,74 грн відшкодування суми втраченого заробітку та грошових доходів; стягнути за рахунок державного бюджету на його користь 31 400 грн відшкодування суми, яка сплачена за надання юридичної допомоги у кримінальній справі № 29/2253; зобов'язати державну службу зайнятості міста Хмельницького надати йому іншу роботу, а строк вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним кримінальним переслідуванням зарахувати до загального трудового стажу; зобов'язати прокуратуру Хмельницької області спростувати поширені в 2003 році її працівниками в засобах масової інформації відомості щодо вчинення ним злочину, зазначивши про незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності, взяття під варту та арешт належного йому і членам його сім'ї майна і винесеного відповідно рішення, що реабілітує його як громадянина України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка, на користь ОСОБА_3 вартість неповернених 1 657 056 простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» у сумі 1 415 411,89 грн та 20 000 грн витрат на правову допомогу. У решті позову відмовлено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2015 року виправлено описку в рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року, а саме зазначено, що у рішенні суму стягнення слід читати «1 451 411 грн 89 коп.» замість помилково зазначеної суми стягнення «1 415 411 грн 89 коп.».

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача відшкодування вартості акцій, суд першої інстанції виходив з того, що прокуратура не довела факт, що майно позивача - акції, було йому повернено правоохоронними органами після звільнення з-під арешту.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 03 листопада 2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року в частині розміру стягнутих коштів на правову допомогу змінено, а в частині задоволення вимог про стягнення вартості неповернених іменних акцій скасовано та ухвалено нове рішення.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3 31 400 грн коштів, сплачених на правову допомогу у кримінальній справі.

У частині позову ОСОБА_3 про стягнення вартості іменних акцій відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу, виходив з доведеності позивачем сплати за надання йому юридичну допомогу саме 31 400 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення вартості неповернених іменних акцій та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позбавлення ОСОБА_3 права власності на частку статутного капіталу акціонерного товариства не пов'язане з накладенням арешту на належні йому акції слідчим прокуратури Хмельницької області у зв'язку з порушенням кримінальної справи, оскільки незалежно від цієї слідчої дії частина майна (акції) позивача відповідно до закону повинна була увійти до статутного капіталу перетвореного підприємства - ТОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», а тому позов заявлено до неналежного відповідача.

У листопаді 2016 року до суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_3, у якій він, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення вартості простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» та залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції, з урахуванням ухвали про виправлення описки.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 03 листопада 2016 року в іншій частині в касаційному порядку не оскаржується, а тому предметом касаційного перегляду не є і відповідно до статті 400 ЦПК України судом касаційної інстанції не перевіряється.

Вимоги мотивовані тим, що постановою слідчого відділу прокуратури Хмельницької області про накладення арешту на рухоме і нерухоме майно від 28 листопада 2002 року іменні цінні папери були обмежені в обігу шляхом їх блокування реєстроутримувачем на особовому рахунку власника, що полягало в забороні їх відчуження.

Позивач дав згоду товариству на викуп його акцій, однак ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» повідомило його про неможливість їх викупу у зв'язку з обмеженням на їх відчуження.

15 червня 2012 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» в результаті ліквідації, яке було правонаступником ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів».

Позивач вважає, що незаконними діями прокуратури Хмельницької області, а саме арештом майна, йому було завдано шкоду.

Зазначає, що апеляційний суд, пославшись на встановлені обставини в судових рішеннях у справі, в якій він не брав участі, дійшов помилкового висновку про можливість застосування статті 61 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення суду).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2017 року справу № 686/26129/14-ц призначено до судового розгляду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 686/26129/14-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд установив, що наказом Фонду державного майна України від 11 серпня 1998 року № 35-АТ створено ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів». Головою правління призначено ОСОБА_3

28 березня 2002 року порушено кримінальну справу за фактами зловживання службовим становищем посадовими особами ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», що спричинило тяжкі наслідки для державних та колективних інтересів.

ОСОБА_3 був власником простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» в кількості 1 657 056 штук, загальна вартість яких становила 1 451 411,89 грн.

28 листопада 2002 року начальник слідчого відділу прокуратури Хмельницької області з метою забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову на суму 234 117 грн, можливої конфіскації майна і відшкодування завданих збитків державі, яка є акціонером комбінату, наклав арешт на нерухоме та рухоме майно, в тому числі на цінні папери, яке належить ОСОБА_3, де б воно не знаходилось.

Всього було заблоковано 1 657 056 простих іменних акцій зареєстрованої особи ОСОБА_3 номінальною вартістю 414 262 грн.

15 травня 2003 року, 14 і 28 серпня 2003 року, 02 вересня 2003 року, 23 і 27 лютого та 29 березня 2004 року були винесені постанови про порушення кримінальних справ за окремими епізодами протиправних діянь стосовно ОСОБА_3 за ознаками злочинів, передбачених статтею 15, частиною п'ятою статті 191, частиною п'ятою статті 191, частиною другої статті 209, частиною другою статті 364, частиною другою статті 366 КК України.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2010 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених статтею 15, частиною п'ятою статті 191, частиною п'ятою статті 191, частиною другою статті 209, частиною другою статті 364, частиною другою статті 366 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків на 3 роки та конфіскацією майна, крім житла.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14 квітня 2011 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2010 року скасовано, а справу повернено на новий розгляд до того ж суду в іншому складі зі стадії попереднього розгляду.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 версня 2011 року, кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших направлено прокурору Хмельницької області для організації проведення додаткового розслідування.

17 липня 2012 року та 23 серпня 2012 року слідчий в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області виніс постанови про закриття кримінальних справ щодо ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу злочину та за недоведеністю участі ОСОБА_3 у вчиненні злочину.

Постановами слідчого в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області від 19 липня 2012 року та від 27 серпня 2012 року знято арешт з майна ОСОБА_3, в тому числі з цінних паперів.

За повідомленням прокуратури Хмельницької області від 21 листопада 2014 року, ОСОБА_3 було відмовлено у винесенні постанови про встановлення розміру відшкодування шкоди та спростування поширеної у пресі інформації відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Частиною шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підлягає відшкодуванню, зокрема, шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Статтею 2 указаного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках: закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Крім того, згідно зі статтею 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», у наведених в статті 1 цього Закону випадках відшкодовується (повертається), зокрема, майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи досудового слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт.

Згідно із частинами другою, третьої статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» майно, зазначене в пункті 2 статті 3 цього Закону, повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно. У разі ліквідації підприємств, установ, організацій, яким майно було передано безоплатно, або недостатності у них коштів для відшкодування шкоди вартість майна (частина вартості) відшкодовується за рахунок державного бюджету.

Суд установив, що ОСОБА_3 дав згоду ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» на викуп його акцій.

Проте іменні цінні папери, належні позивачу, були обмежені в обігу шляхом їх блокування реєстроутримувачем на особовому рахунку власника, що полягало в забороні їх відчуження на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно від 28 листопада 2002 року.

У листі ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» від 03 серпня 2004 року № 538 зазначалось, що товариство може викупити акції у ОСОБА_3 за умови відсутності обмежень на їх відчуження.

Згідно з розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07 грудня 2004 року № 236-с скасовано реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», свідоцтво про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» анульовано.

Таким чином, накладення арешту на цінні папери порушило права ОСОБА_3 на розпорядження належним йому на праві власності майном, зокрема акціями ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів».

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильно висновку про відшкодування на користь ОСОБА_3 на загальних підставах завдану йому шкоду, яка визначена в розмірі вартості належних йому акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» і становить 1 451 411,89 грн.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі суд першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення вартості простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів»не порушив норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального закону, рішення суду в цій частині є законним і обґрунтованим.

Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення вартості простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» і залишає в силі в цій частині рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 03 листопада 2016 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення вартості іменних акцій скасувати.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року в частині стягнення з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка, на користь ОСОБА_3 вартості неповернених 1 657 056 штук простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» в сумі 1 451 411,89 грн залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В. М.Коротун

В.І. Крат