Провадження №2/359/1387/2018
Справа №359/1513/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги за яким обґрунтовує тим, що 24 липня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя ОСОБА_1 з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого між ними постійно виникали непорозуміння. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні відносини. За таких обставин ОСОБА_1 переконана, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні сторони щодо розірвання шлюбу не заперечували.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Провівши підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 липня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8,10).

Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сімєю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сімї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін.

Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України, ч.1 ст.141, ч.1 ст.142, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 липня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї, актовий запис №1124, розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Журавський