ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року

м. Харків

Справа № 619/6256/14-ц

Провадження № 22-ц/790/3565/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунова А.І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 квітня 2018 року в складі судді Якименко Л.О. по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_2 про стягнення суми грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми грошових коштів.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 52667,15 грн., а також судові витрати за подання позовної заяви в розмірі 1026,67 грн., витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 513,34 грн. та витрати за подання касаційної скарги у розмірі 1232 грн., а разом 2772,01 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 01 березня 2014 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Восток» було укладено комплексний договір № 06/02-40К-3782567 добровільного страхування транспортного засобу (Каско), водія та пасажирів від нещасних випадків за яким був застрахований автомобіль MAN TGA, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Строк дії договору страхування 01 березня 2014 року - 28 лютого 2015 року.

15 серпня 2014 року на а/ш Київ - Решетилівка сталася ДТП за участю автомобілів MAN TGA, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом STOKOTA OPL-38-3, реєстраційний номер НОМЕР_2 т ВАЗ 11193, реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом ПВА 1, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2

Зіткнення відбулось в результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України. Зазначена обставина підтверджується довідкою ВДАІ та постановою Решетилівського РВ УМВС України в Полтавській області.

Відповідно до звіту № 1678 та звіту № 1677 вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN TGA, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа STOKOTA OPL-38-3, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 109982, 15 грн.

На виконання умов договору страхування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 102667,15 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно полісів № АІ/1983505 та № АІ/1983506.

Обов'язкові ліміти відповідальності по полісам № АІ/1983505 та № АІ/1983506 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих складають 50000 грн. по кожному з полісів.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 квітня 2018 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму в розмірі 2667, 15 грн.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 102667, 15 грн.

До ПрПТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перейшло право вимоги звернутися до особи, винної у скоєнні зазначеної ДТП у зв'язку з виплатою страхового відшкодування в розмірі 102667, 15 грн. На момент скоєння ДТП цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно полісів № АІ/1983505 (ліміт відповідальності по майну 50 000 грн.) та № АІ/1983506 (ліміт відповідальності по майну 50000 грн.).

Посилаючись на ст. 36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ СК «Гарант-Авто» зобов'язане відшкодувати по спірній ДТП позивачу 50000 грн., з урахуванням чого ОСОБА_2 зобов'язаний відшкодувати позивачу суму коштів у розмірі 52667, 15 грн., оскільки ПАТ СК «Гарант-Авто» має нести відповідальність в межах одного полісу, а не в сумі 100000 грн. як про це зазначив суд в оскаржуваному рішенні.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_2 про стягнення суми грошових коштів.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_2 про стягнення суми грошових коштів.

Призначено справу до розгляду судом апеляційної інстанції в приміщенні Апеляційного суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 17 грудня 2014 року звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», ОСОБА_2 про стягнення суми грошових коштів. Позивач просив стягнути з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 100000 грн. та з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 102667, 15 грн., а також солідарно з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2015 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», ОСОБА_2 про стягнення коштів було відмовлено повністю.

Згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» було відхилено. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2015 року залишено без змін.

Згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних і кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» задоволено частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року - скасовано. Провадження в порядку цивільного судочинства в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення суми грошових коштів - закрито. Справу в частині позову приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» до ОСОБА_2 про стягнення суми грошових коштів передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно матеріалів цивільної справи 01 березня 2014 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Восток» було укладено комплексний договір № 06/02-40К-3782567 добровільного страхування транспортного засобу (Каско), водія та пасажирів від нещасних випадків за яким був застрахований автомобіль MAN TGA, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Строк дії договору страхування 01 березня 2014 року - 28 лютого 2015 року.

15 серпня 2014 року на а/ш Київ - Решетилівка сталася ДТП за участю автомобілів MAN TGA, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом STOKOTA OPL-38-3, реєстраційний номер НОМЕР_2 та ВАЗ 11193, реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом ПВА 1, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до звіту № 1678 та звіту № 1677 вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN TGA, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа STOKOTA OPL-38-3, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 109982,15 грн.

На виконання умов договору страхування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 102667,15 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно полісів № АІ/1983505 та № АІ/1983506.

Згідно постанови Решетівського районного відділу УМВС України в Полтавській області від 21 серпня 2014 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000290 від 16 серпня 2014 року, закрито в зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; відомості про прийняте рішення внесено до ЄРДР; виділено із матеріалів кримінального провадження копії документів для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, які направлено до УДАІ УМВС України в Полтавській області.

Згідно довідки від 12 червня 2015 року наданої Решетилівським районним судом Полтавської області адміністративний матеріал за ст. 124 КУпроАП у відношенні ОСОБА_2 до суду не надходив, з чого слідує, що ОСОБА_2 не визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпроАП, тобто ОСОБА_2 не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Разом із цим, постановою Решетівського районного відділу УМВС України в Полтавській області від 21 серпня 2014 року встановлена вина відповідача ОСОБА_2 в адміністративному порядку.

Згідно вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем. За результатами досудового розслідування встановлено, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки порушення Правил дорожнього руху, які призвели до даної ДТП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом на підставі ст. 16 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. (ст. 1166 ЦК України).

На підставі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. (ст. 1188 ЦК України).

Вина встановлюється за нормами кримінального або адміністративного законодавства.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Стосовно посилань апелянта на ст. 36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слід зазначити наступне.

Ст. 36.3 Закону встановлено, що якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з'єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

Як встановлено вище, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно полісів № АІ/1983505 та № АІ/1983506.

Так, відповідно до поліса № АІ/1983505 в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» застраховано легковий автомобіль ВАЗ 11193, державний номерний знак НОМЕР_3; відповідно до поліса № АІ/1983506 в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» застрахована цивільно-правова відповідальність щодо причепа до вантажного автомобіля ПВА 1.

Обов'язкові ліміти відповідальності по полісам № АІ/1983505 та № АІ/1983506 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих складають 50000 грн. по кожному з полісів, тобто разом 100000 грн.

Таким чином, страховик ПАТ «УСК «Гарант-Авто» повинен здійснити виплату страхового відшкодування за полісом № АІ/1983505 щодо автомобіля «ВАЗ 11193» у межах ліміту відповідальності 50 000 грн. та за полісом № АІ/1983506 щодо тягача у межах ліміту відповідальності 50 000 грн., а всього 100 000 грн., що також відповідає нормі ст. 36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вищевказана сума повинна бути відшкодована позивачем з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в порядку господарського судочинства, а не з ОСОБА_2

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 102667,15 грн.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути різницю між виплатою страхового відшкодування в сумі 102667, 15 грн. та лімітом відповідальності за полісами № АІ/1983505 та № АІ/1983506, які складають по 50000 грн. за кожним полісом, а всього 100000 грн. (102667, 15 грн. - 100000 грн.) 2 667, 15 грн.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду про те, що з відповідача з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» необхідно стягнути 2 667, 15 грн.

Стосовно незгоди апелянта про стягнення судового збору в розмірі 704,80 грн.

Суд вважав необхідним на підставі ст. 141 ЦПК України виходячи з принципу співмірності стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача частково понесені судові витрати в розмірі 704,80 грн. Апелянтом не враховано, що судовий збір стягується пропорційно до задоволених вимог. Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору відповідачем не оскаржується. Апелянтом не доведено, яким чином при задоволені позовних вимог на суму 2667, 15 грн. розмір судового збору повинен становити 2772 грн. 01 коп.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, які є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та непогодження з їх оцінкою судом першої інстанції, і на правильність висновків суду не впливають.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки у випадках, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2018 року.

Головуючий -

Судді