Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2018 р. Справа № 608/1553/18

Номер провадження2/608/689/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи - органу опіки та піклування Чортківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилими приміщеннями, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

В позовній заяві позивачка вказала, що є власником та проживає в будинку по АДРЕСА_1. У даному будинку, крім позивачки зареєстровані син ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_6, їх син ОСОБА_7, а також дочка ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 Дочка із внуками фактично понад сім років в зазначеному будинку не проживають, комунальними послугами не користуються, особистих речей та іншого майна в будинку не мають. Факт їхньої реєстрації створює позивачці клопоти з комунальними платежами, оформленням житлової субсидії, обмежує права власниці будинку на володіння, користування і розпорядження своїм майном. Тому ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації місця проживання; визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим АДРЕСА_1 та зняти її з реєстрації місця проживання.

У вересні 2018 року від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій вона просить визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим АДРЕСА_1; ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явилася, надала суду заяву про визнання позову, просила справу слухати за її відсутності.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Чортківської міської ради в судове засідання не з'явився, від третьої особи до суду подано заяву, з якої вбачається, що орган опіки та піклування не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1.

Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1 /6-б/, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 5 серпня 2011 року та Витягом про державну реєстрацію прав НОМЕР_2 від 23.08.2011 року.

Згідно довідок про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2487 від 10серпня 2018 року, № 2488 від 10 серпня 2018 року вбачається, що до складу сім'ї (зареєстрованих) за адресою АДРЕСА_1 входять ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2., ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1 - ОСОБА_4, ОСОБА_7

Актами про встановлення факту непроживання від 24 вересня 2018 року, 3 січня 2018 року, 8 серпня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 не проживають, так як перебувають за межами України. В даний час сім'я ОСОБА_8 проживає у Канаді, м. Едмонтон.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків.

Таким чином, закон надає дитині право обирати самостійно місце свого проживання після досягнення 14 років, до досягнення цього віку дитина не має права вільного вибору свого місця проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 без поважних причин не користуються житлом понад один рік.

Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про повернення ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень згідно квитанцій АТ «Укргазбанк» № 34375465 від 13 серпня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 29, 317, 319, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 82, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 279 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житлом, а саме: будинком № 6Б по вулиці Довбуша Олекси в місті Чорткові Тернопільської області, а також малолітньою дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житлом, а саме: АДРЕСА_1.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Чортківському районі Тернопільської області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 48500, м. Чортків вул. С. Бандери, 20, повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачці ОСОБА_1, жительці АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 704 гривні 80 копійок, який було сплачено за квитанцією АТ «Укргазбанк» № 34375465 від 13 серпня 2018 року, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк