Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 607/12878/16-ц

провадження № 61-31948св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

представник позивача - адвокат ЧернихОлександр Сергійович,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у складі судді Братасюка В. М. від 19 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 липня 2017 року у складі колегії суддів: Парандюк Т. С, Храпак Н. М., ДикунС. І.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05 жовтня 2005 року у розмірі 13 383,80 дол. США, що еквівалентно 342 116,98 грн, та пені у розмірі 4 405,61 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2017 року позов ПАТ «УкрСиббанк» залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України.

Суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений позивач про час і місце судового розгляду у судові засідання, призначені на 22 березня, 19 квітня та 19 травня 2017 року, не з'явився, не направив до суду повноважного представника, клопотань про розгляд справи за власної відсутності до суду не надіслав.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 11 липня 2017 року ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2017 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції та залишив судове рішення без змін.

У серпні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» подало касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди не звернули увагу на зміст виданих банком трьох довіреностей адвокатському об'єднанню «СК ГРУП» в особі ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, у яких ці особи уповноважені на здійснення дій щодо боржників, перелік яких визначено у договорі про надання послуг від 26 вересня 2012 року № З.

Крім того, банк зазначав, що умова довіреності про наявність договору з переліком боржників необхідна для обліку боржників, відносно яких банк доручив адвокатському об'єднанню «СК ГРУП» надавати послуги з представництва перед третіми особами, та здійснення контролю і звітності з боку виконання перед замовником.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 607/12878/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи позивач повторно не з'явився в судове засідання, заяв про розгляд справи у його відсутність не надав, не направив до суду повноважного представника. Представники ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не надали обсяг необхідної інформації, за наявності якої довіреності є дійсними згідно із зазначеними в них застереженнями.

Однак з такими висновками судів погодитись не можна.

Основними засадами судочинства, відповідно до частини першої статті 129 Конституції України, визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Зазначені процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справи відносно ПАТ «УкрСиббанк» судами попередніх інстанцій були порушені.

Встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2016 року відкрито провадження у справі з призначенням справи до судового розгляду на 18 січня 2017 року.

У судове засідання, призначене на 18 січня 2017 року, представник ПАТ «УкрСиббанк» не з'явився. Справу відкладено на 20 лютого 2017 року.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, розгляд справи, призначений на 20 лютого 2017 року, відкладено на 22 березня 2017 року.

У судове засідання, призначене на 22 березня 2017 року, представник позивача, який був повідомлений належним чином, не з'явився. Від банку надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, яке підписано ОСОБА_8 на підставі довіреності від 13 березня 2017 року. У тексті довіреності зазначено, що вона є чинною за умови наявності договору про надання послуг від 26 вересня 2012 року № 3, в якому зазначено перелік боржників, правові дії щодо примусового стягнення заборгованості яких від імені ПAT «УкрСибБанк» доручається здійснювати адвокатському об'єднанню «СК ГРУП» в особі ОСОБА_8

У зв'язку з ненаданням документів, за наявності яких довіреність є чинною, суд визнав недоведеними належними та допустимими доказами повноваження ОСОБА_8 на представництво інтересів ПАТ «УкрСибанк», внаслідок чого розгляд справи було відкладено на 19 квітня 2017 року.

У судове засідання 19 квітня 2017 року з'явився представник ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_9, який на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів банку надав копію довіреності від 27 вересня 2016 року № 30-1/48898, яка є чинною за умови наявності договору про надання послуг від 26 вересня 2012 року № 3, в якому зазначено перелік боржників, правові дії щодо примусового стягнення заборгованості яких від імені ПAT «УкрСибБанк» доручається здійснювати адвокатському об'єднанню «СК ГРУП» в особі ОСОБА_9

ОСОБА_9 надав суду копію договору про надання послуг від 26 вересня 2012 року № З, у тексті якого відсутній перелік боржників, правові дії щодо примусового стягнення заборгованості яких від імені ПAT «УкрСибБанк» доручається здійснювати адвокатському об'єднанню «СК ГРУП» в особі ОСОБА_9, у зв'язку з чим останнього визнано неповноважним представником, розгляд справи відкладено на 19 травня 2017 року.

19 травня 2017 року на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, яке підписано ОСОБА_10 на підставі довіреності від 04 травня 2017 року № 23-1/23733, зміст якої викладено аналогічно довіреності від 27 вересня 2016 року № 30-1/48898, виданої на ім'я ОСОБА_9

З огляду на відсутність договору про надання послуг від 26 вересня 2012 року № 3 із зазначенням переліку боржників, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, визнав недоведеними належними та допустимим доказами повноваження ОСОБА_10 на представництво інтересів банку у цій справі та вважав, що позивач тричі 22 березня 2017 року, 19 квітня 2017 року та 19 травня 2017 року не з'явився в судове засідання, не направив до суду повноважного представника, клопотань про розгляд справи за його відсутності, підписаних повноважним представником, до суду не надав, у зв'язку з чим залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії).

Пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій) встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явиться в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно пункту 3 частини першої статті 169 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій), суд відкладає розгляд справи в межах строків встановлених статтею 157 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій), у разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Частина 3 даної статті вказує на обов'язок суду залишити позовну заяву без розгляду в разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» без розгляду, не врахував, що банк подав заяву про розгляд справи за відсутності свого представника, тому суд мав всі підстави для розгляду справи по суті. Залишення без розгляду позову банку, за таких обставин, суперечить приписам пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи).

Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, прийнявши до розгляду апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 19 травня 2017 року, підписану та подану представником ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_10, повноваження якого на представництво інтересів банку у цій справі суд першої інстанції визнав недоведеними, відкрив провадження і розглянув справу по суті.

Тобто апеляційний суд вважав достатніми повноваження адвокатського об'єднання «СК ГРУП», зокрема, представника ОСОБА_10, для прийняття та розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

За таких обставин, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 липня 2017 року скасувати, справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

СуддіН. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат