Справа № 188/1230/18
Провадження № 2-о/188/56/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Ніколаєвої І.К.

за участі секретаря

судового засідання Карпенко С.М.,

з участю :

заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка заяву

ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересові особи Петропавлівська районна державна адміністрація, Петропавлівська селищна рада Петропавлівського району Дніпропетровської області,-

ВСТАНОВИВ:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_2 далі - заявник), з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересовані особи Петропавлівська районна державна адміністрація, Петропавлівська селищна рада Петропавлівського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 вказала, що у серпні 2018 року вона звернулася до Петропавлівської державної адміністрації з питанням реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, працівники Петропавлівської райдержадміністрації звернули увагу Заявника на ту обставину, що свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок, від 15.04.1992 року, видане з зазначенням прізвища власника будинку - «ОСОБА_2», хоча у паспорті громадянина України заявника НОМЕР_2, виданому 10.04.2002 року Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, вказане прізвище - «ОСОБА_2» українською мовою, а російською «ОСОБА_2». Таким чином, працівники райдержадміністрації повідомили, що для реєстрації права власності за Заявником на вказаний житловий будинок необхідно подати правильно заповнене свідоцтво про право власності або надати рішення суду про встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документа ОСОБА_2.

Через зазначену помилку в правовстановлюючому документі Заявник не має змоги зареєструвати право власності на вказаний житловий будинок.

Враховуючи вищенаведене, заявнику рекомендували звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала , прохає її задовольнити.

Заінтересовані особи по справі належним чином повідомлені, про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилися, клопотань про перенесення слухання справи від них не надходило.

Вислухавши свідків ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які підтвердили, що прізвище заявника, «ОСОБА_2», вона з 1988 року проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1, оплачує комунальні послуги.

Вислухавши заявника,свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з оглядом на наступне.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно паспорта громадянина України НОМЕР_3, виданого 10 квітня 2002 року, прізвище заявника «ОСОБА_2» на українській мові, російською мовою « ОСОБА_2»

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлю (житловий будинок по АДРЕСА_1),що видане 15.04.1992 року на підставі рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради народних депутатів Дніпропетровської області № 125 від 13.04.1992 року, та зареєстроване Павлоградським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №2-72 від 15.04.1992 року належить «ОСОБА_2».

Свідоцтво про право особистої власності на будівлю виписано російською мовою, але написання прізвище не співпадає з написанням прізвища в паспорті заявника, через цю помилку в правовстановлюючому документі Заявник не має змоги зареєструвати право власності на будинок.

Внести зміни чи виправлення вказаної помилки у свідоцтві на право особистої власності на будівлю на даний час є неможливо, оскільки орган місцевого самоврядування, який його видав ( Петропавлівська селищна рада народних депутатів Петропавлівського району Дніпропетровської області Української РСР) припинила своє існування.

Відповідно до ч. 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявнику встановлення факту належності йому права власності на будинок потрібно для оформлення права приватної власності на будинок.

На підставі п. 6 ч. 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз'яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд.

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи Петропавлівська районна державна адміністрація, Петропавлівська селищна рада Петропавлівського району Дніпропетровської області, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, інпп. НОМЕР_1, свідоцтва про право особистої власності на будівлю (житловий будинок по АДРЕСА_1 ), що видане 15.04.1992 року на підставі рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради народних депутатів Дніпропетровської області №125 від 13.04.1992 року, та зареєстроване Павлоградським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 2-72 15.04.1992 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення по суті апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І. К. Ніколаєва