Справа № 462/5872/18
УХВАЛА

28 вересня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

державного виконавця: Барилко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові подання старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барилко Л.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України, суд

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Барилко Л.В. звернулася до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає у АДРЕСА_1/, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на неї рішенням суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2а-4539/12/1370 від 29.11.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 12799,97 грн. на користь Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. В обґрунтування подання зазначила про те, що на даний час рішення суду не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, а в діях боржника наявні ознаки ухилення від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням суду. Державний виконавець вважає, що є підстави для обмеження у праві виїзду за кордон боржника.

У судовому засіданні державний виконавець Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Барилко Л.В. підтримала подання з підстав, викладених в ньому.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Відтак, неявка боржника та стягувача не є перешкодою для розгляду подання.

Вивчивши матеріали подання, оглянувши надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення державного виконавця, суд прийшов до висновку, що подання підставне і його слід задовольнити.

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов'язковими для виконання.

Відповідно до вимог ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За правилом ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, на виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавчий лист № 2а-4539/12/1370 виданий 29.11.2013 р. про стягнення із ОСОБА_2 на користь Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного боргу в розмірі 12799,97 грн.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

30 жовтня 2017 року державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію вказаної постанови було надіслано боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, що стверджується матеріалами подання.

Також, 30.10.2017 р. державним виконавцем скеровано виклик на адресу боржника.

В подальшому встановлено, що за вказаною у виконавчому документі адресою боржник не проживає, та згідно відомостей адресного довідкового бюро, остання зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1.

20.04.2018 р. державним виконавцем скеровано вимогу на вказану адресу боржника.

Згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постановою державного виконавця від 31.01.2018року на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 накладено арешт.

Згідно відповідей Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, що ОСОБА_2 заробітної плати, пенсії чи будь - яких інших доходів не отримує.

Як вбачається із матеріалів подання, на вимогу державного виконавця щодо кількості перетинів кордону боржником ОСОБА_2, головним центром обробки спеціальної інформації надано відповідь, згідно якої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з листопада 2017 року по липень 2017 року здійснювала через різні пункти пропуску перетини кордону.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом, як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Враховуючи те, що боржник ОСОБА_2 не виконує судове рішення та ухиляється від його виконання, у неї відсутні доходи, на які можливо б було звернути стягнення заборгованості, разом з тим, боржник здійснює перетини кордону, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а саме до сплати нею заборгованості.

Керуючись Конституцією України, ст.259, 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в :

подання старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барилко Л.В. задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянку України ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає у АДРЕСА_1/, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на неї рішенням суду, на підставі якого видано виконавчий лист №2а-4539/12/1370 від 29.11.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 12799,97 грн. на користь Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Обов'язок виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, або в порядку ч.2 ст.354 ЦПК України.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.