Першотравневий районний суд
головуючого судді Демочко Д.О.
при секретарі Хоружому Є.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, суд -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1, вказавши на таке.
На праві власності, згідно свідоцтва НОМЕР_2 на право особистої власності на будівлю від 11.10.1990 року, йому належить житловий будинок АДРЕСА_1, де зареєстрований і ОСОБА_2.
На теперішній час ОСОБА_2 за даною адресою не проживає з 2015 року і місцезнаходження його не відоме.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, позивачу необхідно для отримання субсидії для оплати житлово-комунальних послуг, у зв'язку із чим він був змушений звернутися до суду.
В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачу за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція з повідомленням про день та час розгляду справи, і отже суд вважає, що про судове засідання він повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги, що відповідач в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, тому справа розглядається заочно.
З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.
Так, дійсно ОСОБА_1 на праві власності, згідно свідоцтва НОМЕР_2 на право особистої власності на будівлю від 11.10.1990 року, належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.4).
Згідно адресної картки, у зазначеному будинку АДРЕСА_1 зареєстровано його - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с. 5).
З акту обстеження житлового будинку, який належить ОСОБА_1складеного депутатом Ялтинської селищної ради Мангушського району Донецької області від 06.07.2018 року (а.с.6), вбачається, що відповідач ОСОБА_2у вказаному житловому будинку - не проживає з 2015 року.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин понад встановлені ст. 71 ЖК Української РСР строки, тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування житлом.
Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, та ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП невідомий) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Суддя Д.О. Демочко