Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1355/17 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 59 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 296/1355/17 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2018 року, постановлену під головуванням судді Галасюка Р.А. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в кінцевій редакції якої просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області ОСОБА_2 з продажу майна ОСОБА_3 «Ярунська сільгосптехніка» в частині продажу арештованого майна (в кількості 196 найменувань). В обґрунтування поданої скарги зазначав, що на виконанні Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області перебуває зведене виконавче провадження №32171367 про стягнення заборгованості із ОСОБА_3 «Ярунська сільгосптехніка» на суму 1125374 грн. 12 коп., в рамках якого державним виконавцем було описано виробниче обладнання боржника, дане майно було виставлено на сайт електронних торгів ДП «СЕТАМ». Торги не відбулися, при цьому державним виконавцем не проведено уцінку майна та не запропоновано стягувачу в рахунок боргу забрати це майно, тому вважає, що такою бездіяльністю державного виконавця порушено його права як одного із стягувачів.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам викладеним у скарзі на дії державного виконавця, та в сукупності зводяться до неправомірності дій виконавця при проведенні оцінки, уцінки та продажу майна боржника на прилюдних торгах.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з відсутності належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулось порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна з боку державного виконавця та що ці порушення вплинули на результати торгів, права та законні інтереси скаржника.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з урахуванням такого.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, на виконанні Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області знаходиться зведене виконавче провадження №32171367 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 «Ярунська сільгосптехніка».

24 лютого 2016 року головним державним виконавцем описано та накладено арешт на виробниче обладнання ОСОБА_3 «Ярунська сільгосптехніка» в кількості 196 найменувань (а.с. 17 Том № 1).

15 березня 2016 року постановою державного виконавця призначено ПП «Україна-Експерт-Центр», як субєкта оціночної діяльності, для визначення вартості описаного майна.

10 червня 2016 року ПП «Україна-Експерт-Центр» складено звіт про оцінку майна боржника ОСОБА_3 «Ярунська сільгосптехніка» (а.с. 171-216 Том № 1).

02 серпня 2016 року директору Житомирської філії Державного підприємства «СЕТАМ» направлено заявку на реалізацію арештованого майна вищевказаного боржника (а.с. 217-219 Том № 1).

Відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року), звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Разом з тим, у відповідності до ч. 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року, набрала чинності 05.10.2016), звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Крім цього, пунктами 6, 7, 8 Розділу XIII «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» визначено, що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим Законом.

У даній справі встановлено, що строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився у грудні 2016 року, тобто під час дії нової редакції Закону України «Про виконавче провадження», описане та арештоване майно боржника було передано на реалізацію до закінчення строку його дії, а тому колегія суддів вважає, що підстав для проведення державним виконавцем повторної оцінки майна не було.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року, набрала чинності 05.10.2016), порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього закону. Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього закону.

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку встановленому статтею 57 цього закону. У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобовязаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

По суті аналогічна норма міститься і в розділі ІХ «Повторні електронні торги» Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

Зокрема, частиною першою вказаного розділу визначено, що не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється Організатором на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється Організатором на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Організатор після підписання протоколу електронних торгів, що не відбулися, зобов'язаний виставити майно на реалізацію за ціною, яка визначається з урахуванням абзаців першого та другого цього пункту, не пізніше як протягом пяти робочих днів з дня підписання протоколу.

За визначенням, що міститься у розділі І «Загальні положення» Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження та реалізації майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що державний виконавець не наділений повноваженнями щодо проведення уцінки нереалізованого на торгах майна боржника.

Із наведених мотивів колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про неправомірність дій державного виконавця щодо оцінки та уцінки в ході реалізації майна боржника ОСОБА_3 «Ярунська сільгосптехніка».

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що державним виконавцем не було запропоновано стягувачу ОСОБА_1 залишити за собою нереалізоване на торгах майно, то такі спростовуються матеріалами справи, в яких міститься заява скаржника про надання згоди на його отримання в кількості 13 найменувань (а.с. 155 Том № 1).

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що скаржник не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду, та доводів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.09.2018.

Головуючий Судді