Єдиний унікальний номер: 378/819/18
Провадження № 2/378/250/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2018 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в житловому будинку, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Однак, відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча фактично, понад одного року та даний час в зазначеному житловому будинку не проживає та не з'являється.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку в його житловому будинку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини викладені в його позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що він зареєстрований у АДРЕСА_1, проте там не проживає. Даний будинок був придбаний на його власні грошові кошти, в той час, коли позивач перебував у шлюбі з його дочкою. Проте, позивачу вдалося оформити право власності на будинок на себе.

Свідок ОСОБА_4 в суді показала, що проживає в АДРЕСА_2, навпроти домогосподарства позивача. Відповідач колись проживав у житловому будинку позивача, проте це було давно. Останніх 5 - 7 років відповідач у будинку позивача не проживає.

Свідок ОСОБА_5 в суді показала, що проживає в АДРЕСА_3, по сусідству з домогосподарством позивача. Останній живе в будинку з дружиною. Відповідач раніше проживав у житловому будинку позивача. Останні 9 років відповідач у будинку позивача не проживає.

Свідок ОСОБА_6 в суді показала, що проживає в АДРЕСА_4, по сусідству з домогосподарством позивача. Останній живе в будинку з дружиною. Відповідач раніше проживав у житловому будинку позивача. Останні 10 років відповідач у будинку позивача не проживає.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 27.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ставищенського районного нотаріального округу Київської області Кошинською Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2408, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а. с. 5-10).

В даному житловому будинку з 2009 року зареєстрований ОСОБА_2, який не проживає у ньому, що підтверджується копією довідки виконкому Ставищенської селищної ради № 2453/6 від 13.08.2018 року (а.с. 12), копією акту від 06.08.2018 року (а. с. 11).

Крім того, той факт не проживає в АДРЕСА_1, визнає сам відповідач ОСОБА_3, а також підтверджується показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є сусідами позивача.

Збереження реєстрації відповідача в будинку без фактичного проживання суперечить вимогам Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та створює позивачу, як власнику, перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно статті 29 Цивільного Кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За ст. 405 Цивільного Кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Сервітутні правовідносини виникають в силу закону згідно з ч. 1 статті 402 ЦК України за наявності факту проживання особи разом із власником обтяженого сервітутом житла та спільного з ним користування цим житлом. У Цивільному кодексі України право членів сім'ї власника житла на користування ним визнається сервітутним правом. Це право є особистим сервітутом, оскільки виникає в інтересах певної особи - члена сім'ї власника житла. Таким чином, суб'єктами даного сервітутного правовідношення є, з одного боку, власник житла, а з іншого - член його сім'ї. Згідно з положеннями Житлового кодексу України до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло право спільної власності), їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64, ч. 3 ст.156 ЖК України). Об'єктом цього сервітуту є право обмеженого користування частиною житлового приміщення, визначеною власником житла.

Відповідно до статті 2, 3, 6, 7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування є юридичною процедурою обліку фізичних осіб за обраним ними місцем проживання, наявність або відсутність якої не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених законами, або підставою для їх обмеження. Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 167 Житлового Кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач в будинку позивача не проживає понад рік та не веде спільне з позивачем господарство, суд вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування належним позивачу вищезазначеним житловим будинком.

Судові витрати по справі позивач просить покласти на нього, про що подав до суду письмову заяву.

Керуючись ст. ст. 29, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. ст. 2, 3, 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, ч. 6 ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку в даному житловому будинку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі виготовлено 28 вересня 2018 року.

Суддя Р. В. Гуртовенко