18.05.2018 Єдиний унікальний номер 205/7575/17
Єдиний унікальний номер судової справи 205/7575/17
Номер провадження 2/205/581/18
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 14 листопада 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується реєстраційним посвідченням Дніпропетровського бюро технічної інвентаризації.
Відповідно до довідки про склад сімї від 31 жовтня 2017 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом № 402 за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрованими значаться: ОСОБА_1, ОСОБА_2 колишній чоловік, ОСОБА_3 - донька.
Шлюб між сторонами розірвано 01 березня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.
ОСОБА_2 в квартирі не проживає з 30 січня 1992 року, в квартирі відсутні його особисті речі, його місцезнаходження невідоме.
На підставі вищевикладеного просить усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою № 257 в будинку № 7 по вул. Моніторна в м. Дніпро шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 257 в будинку № 7 по вул. Моніторна в м. Дніпро.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року відкрито провадження у справі.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.
В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, участі в судових дебатах не приймали, письмово просили закінчити розгляд справи у їх відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечували.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.
Від представника третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується реєстраційним посвідченням Дніпропетровського бюро технічної інвентаризації (а.с. 6).
Відповідно до довідки про склад сімї від 31 жовтня 2017 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом № 402 за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрованими значаться: ОСОБА_1, ОСОБА_2 колишній чоловік, ОСОБА_3 донька (а.с. 7).
Шлюб між сторонами розірвано 01 березня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 9).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає з 30 січня 1992 року, в квартирі відсутні його особисті речі, родинних стосунків не підтримує, його місцезнаходження невідоме, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації (а.с. 10, 11, 12).
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою № 257 в будинку № 7 по вул. Моніторна в м. Дніпро шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 257 в будинку № 7 по вул. Моніторна в м. Дніпро.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81,141, 259, 263-265, 268, 352, 354 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою № 257 в будинку № 7 по вул. Моніторна в м. Дніпро шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 257 в будинку № 7 по вул. Моніторна в м. Дніпро.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судові витрати у розмірі 640 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко