Справа № 342/471/18
Провадження № 2/342/427/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Гев'юк М.М., позивачки ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 08.06.1988 року житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3, батько позивачки. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 90,9 м. кв, житловою площею 59,0 м.кв, літньої кухні, стайні, навісу, курника, вбиральні, криниці та огорожі. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_8. При житті, 23 січня 2017 року ОСОБА_3 зробив письмове розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно заповів позивачці; заповіт зареєстрований в реєстрі за № 1. Згідно виданої Топорівською сільською радою довідки № 762, у спадковому господарстві на час смерті ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1, 1986 р.н., ОСОБА_5, 1980 р.н., ОСОБА_6, 2007 р.н., та ОСОБА_7, 2010 р.н. З метою реалізації свого спадкового права позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення документів на спадкове майно за заповітом, до якого входить будинковолодіння по АДРЕСА_1. Постановою від 23.03.2018 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька у зв'язку з реєстрацією спадкового господарства, як колгоспного двору. Згідно Витягу з погосподарської книги № 5-6 (особовий рахунок № НОМЕР_2) Топорівської сільської ради станом на 15.04.1991р. у спадковому господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3, 1940 р.н., ОСОБА_2, 1947 р.н., та ОСОБА_1, 1986 р.н., позивачка. З приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору ніхто не звертався. Мати позивачки, ОСОБА_2, подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини по закону. Позивачка з часу народження проживала з спадкодавцем однією сім'єю, завжди приймала участь у веденні господарства та його обслуговуванні, несе витрати по утриманню будинковолодіння в належному стані, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через його реєстрацію як колгоспного двору. Відповідно до Звіту про оцінку житлового будинку, складеного ФОП ОСОБА_9, ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_1 становить 125 872 грн.

В підготовчому засіданні позивачка позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Пояснила, що після смерті тата ОСОБА_3 вона прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину на належні батькові земельні паї. А оформити в нотаріуса спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 не може у зв'язку з тим, що згаданий житловий будинок відносився до колгоспного двору. На даний час в в спадковому житловому будинку проживає позивачка, її чоловік, діти та її мама ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовчому засіданні повністю визнала позов, не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог дочки ОСОБА_1 Ствердила, що вона подавала нотаріусу заяву про те, що не претендує на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, і що відмовляється від частки в спільному майні подружжя.

Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі визнаєють позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15 липня 1988р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 110 від 08 червня 1988 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3. Довідкою № 258 від 04.05.2018 року, виданою виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що АДРЕСА_1 переіменована на АДРЕСА_1.

Копією довідки № 809, виданої 04.07.2017 року виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в господарстві по АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги № 5-6, особовий рахунок № НОМЕР_2, були зареєстровані: ОСОБА_3, 1940 р.н., ОСОБА_2, 1947 р.н., та ОСОБА_1, 1986 р.н.

За заповітом, посвідченим 23 січня 2017 р. секретарем Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, житель с. Топорівці, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право, - заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7; заповіт зареєстровано в реєстрі за № 1.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 76 років в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 від ІНФОРМАЦІЯ_8., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_8 виконкомом Топорівської сільської ради. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_3 на день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_8.) був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1, разом з ним були зареєстровані: дочка ОСОБА_1, 1986 р.н., зять ОСОБА_5, 1980 р.н., онука ОСОБА_11, 2005 р.н., онук ОСОБА_6, 2007 р.н., онука ОСОБА_7, 2010 р.н., що стверджується копією довідки № 762, виданої 15.06.2017 року Топорівською сільською радою.

Про те, що відповідачка ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3, свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4, виданого 22.10.1964 р. сіль ЗАГС с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області актовий запис № 30.

Те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, є дочкою ОСОБА_3 стверджується копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 12.04.1986 року виконкомом Торговицької сільської ради, та свідоцтва про шлюб серїі НОМЕР_6, виданого 16.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції, актовий запис за № 9 від 06.11.2004 р. в книзі реєстрації шлюбів Топорівської сільської ради, згідно з яким ОСОБА_1 при реєстрації шлюбу змінила прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

ОСОБА_2, 1947 року народження, як непрацездатна вдова спадкодавця ОСОБА_3 за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, є спадкоємцем, яка має право на обов'язкову частку у спадщині. 23 серпня 2017 року ОСОБА_2 подала до приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. заяву про відмову від одержання обов'язкової частки у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_3.

Отже, ОСОБА_1, дочка спадкодавця, прийняла спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3.

Відповідно до положень ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка, як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України.

Копією спадкової справи № 75/2017, наданою суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефарак Н.Я., стверджено, що позивачка ОСОБА_1 04 липня 2017р. подала до приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_3. Витягом № 48277751 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим 04.07.2017 року приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. стверджено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_3, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_8., номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 60877905, номер у нотаріуса 75/2017. Копіями Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданими 07.12.2017 року приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. доводиться, що позивачка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 - чотири земельні ділянки, розташовані на території Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами: 0,0500 га, 0,0611 га, 0,1097 га, 0,2197 га Витягами № 50184032, № 50184205, № 50184550, № 50184712 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданими 07.12.2017 року приватним нотаріусом підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційні записи про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину спадкодавця ОСОБА_3

До спадкового майна померлого ОСОБА_3 належить житловий будинок по АДРЕСА_1. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8330 від 27.11.2017р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 394 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 (гол. колг. двору) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 15.07.1988р. на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08.06.1988р. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1977 р., інші господарські будівлі збудовані в 1967 році. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 90,9 кв.м), складеного ФОП ОСОБА_9, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 станом на 20.04.2018 року становить 125 872 грн.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 23.03 2018 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, з посиланням на те, що домоволодіння належало колгоспному двору, де головою двору був ОСОБА_3, проте частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена.

Після смерті батька позивачка користується цим житловим будинком, про що ствердила в судовому засіданні.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачка позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.), керуючись ст. ст. 196-198, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268,273, 352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце проживання відповідачки ОСОБА_2 - с. Топорівці, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 12.09.2018 року.

Суддя: Ничик Г. І.