Справа № 310/3476/18
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2018 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю заявниці ОСОБА_1, представника заявниці ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із завою про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті згідно до ухвали Бердянського міськрайонного суду від 18 травня 2018 року про заборону їй у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спільного житлового будинку та земельної ділянки, в тому числі перестановки та знесення огорожі, по вул. Чехова, 79 / Гоголівська, 23 в м. Бердянську,з наступних підстав. Із заявою про забезпечення позову позивач ОСОБА_3 звернувся 17 травня 2018 року до подання позовної заяви. Безпосередньо позовна заява ним подана до суду 29 травня 2018 року, тобто після спливу десятиденного строку, встановленого ч. 4 ст. 152 ЦПК України. Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 у будь-який спосіб вчиняти дії щодо житлового будинку та земельної ділянки фактично обмежує її права власника, який має право користування та володіння своїм майном, що є неприпустимим. ОСОБА_3 закрив прохід заявниці до своєї частини домоволодіння, через що ОСОБА_1 вимушена заходити у свою частину домоволодіння через територію іншого співвласника. Житловий будинок складається з трьох ізольованих квартир, фактично між співвласниками склався певний порядок користування земельною ділянкою та будинком. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мають відокремлені входи/виходи до своїх частин домоволодіння, мають ворота та хвіртки, земельні ділянки, якими вони користуються, огороджені парканами, в той час, як ОСОБА_1 не має окремого входу та не може користуватися своєю часткою у домоволодінні. Перевстановлювати та зносити огорожу заявниця не збирається, а лише має бажання облаштувати в майбутньому окрему хвіртку у паркані для безперешкодного користування своєю частиною домоволодіння. Обраний позивачем спосіб захисту не повязаний з усуненням перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном, не повязаний з подальшою неможливістю виконання майбутнього рішення суду про виділ в натурі із спільної часткової власності та визнання права власності на цілий обєкт нерухомості з припиненням права спільної часткової власності, поділ земельної ділянки. Просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 травня 2018 року.

Заявниця заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримала з викладених в ній підстав.

Представник заявниці пояснив суду, що позовна заява ОСОБА_3 в порушення вимог ч. 4 ст. 152 ЦПК України була подана з порушенням строку, тобто після спливу десятиденного строку, встановленого вказаною нормою. ОСОБА_1 є власницею ? частки спірного домоволодіння, її право власності є непорушним, вона має право безперешкодно користуватися і розпоряджатися своїм майном. На даний час відсутній окремий вхід до її частини будинку, ОСОБА_1 не має можливості вільно пройти до будинку, тому вжиття заходів забезпечення позову обмежує її права власника, що є неприпустимим. Порядок користування земельною ділянкою в даному випадку ніким не встановлювався, тому безпідставно вважати, що хвіртку ОСОБА_1 зробила саме на земельній ділянці ОСОБА_3 Крім зазначеного, в ухвалі не конкретизовано спосіб забезпечення позову, не зрозуміло, яким чином невиконання заходу забезпечення буде ускладнювати виконання рішення суду. Вимоги ОСОБА_3 про забезпечення позову не повязані з вимогами, викладеними в його позовній заяві, поданій після постановлення ухвали про забезпечення позову, позов про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою позивачем не подано. Просив вимоги ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Позивач просив відмовити в задоволенні заяви з підстав її необґрунтованості.

Представник позивача просила відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі з наступних підстав. Заявниця самовільно здійснила дії по облаштуванню собі проходу з території, якою користується ОСОБА_3, зламала паркан, що розташований на території домоволодіння, та зробила хвіртку в іншому паркані, стала проходити по території, де позивачем був висаджений город, малина. ОСОБА_1 не скористалась своїм правом оскаржити ухвалу про забезпечення позову, вона є чинною, але не виконується заявницею. Коли ОСОБА_1 отримала майно, їй було розяснено порядок користування земельною ділянкою, вона має можливість проходити через вхід, облаштований зі сторони третьої співвласниці домоволодіння. Крім зазначеного, ОСОБА_1 було обрано не вірних спосіб захисту своїх прав, оскільки заходи забезпечення позову, прийняті судом до звернення до суду з відповідним позовом, можуть бути скасовані судом при прийнятті рішення або при зміні обставин, що стали підставою для забезпечення позову. В даному випадку заява ОСОБА_1 повинна бути відхилена.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до наступного висновку.

17 травня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його предявлення, відповідно до якої він просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, в тому числі співвласниці ОСОБА_1, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спільного житлового будинку та земельної ділянки, в тому числі перестановки та знесення огорожі, по вул. Чехова, 79 / Гоголівська, 23 в м. Бердянську.

Ухвалою суду від 18 травня 2018 року позов було забезпечено шляхом заборони ОСОБА_1 у будь-які спосіб вчиняти дії щодо житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: вул. Чехова, 79 / Гоголівська, 23 в м. Бердянську Запорізької області, в тому числі перевстановлювати та зносити огорожу за вказаною адресою.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі № 310/3476/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності, визнання права власності на цілий обєкт нерухомості з припиненням права спільної часткової власності та поділ земельної ділянки, підготовче судове засідання призначено на 10 липня 2018 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову, дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (ч.ч. 7-10 ст. 1858 ЦПК України). Водночас, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в ч. 13 ст. 158 ЦПК України.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон повязує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує. Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. В цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Доводи відповідачки про те, що вжиті заходи забезпечення позову порушують її права як власника, не можуть слугувати підставою для скасування оскарженої ухвали, оскільки вжиті судом заходи забезпеченні позову обмежують право власника щодо розпорядження майном до вирішення спору по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільна справа не розглянута судом по суті, подана заява про скасування заходів забезпечення позову зазначених вище обставин не містить, а зводиться лише до правильності застосування самих заходів.

Доказів порушення позивачем десятиденного строку звернення до суду із відповідним позовом заявницею не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, тому відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 158, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя ОСОБА_6