Дата документу "23" червня 2018 р.
Справа № 320/4660/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» червня 2018 року суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Калугіна І.О., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Так, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175-177 ЦПК України.

В позовній заяві позивачем зазначено, що відповідач виїхав на постійне місце мешкання до Російської Федерації, про що свідчать трудові договори укладені з відповідачем та відривна частина бланку з відміткою про перетин ОСОБА_2 кордону з Росією /а.с.11-13/.

Таким чином, оскільки відповідач проживає в Російській Федерації, суду необхідно буде направляти копію позовної заяви та доданих до неї документів в Російську Федерацію через Головне Управління Міністерства Юстиції України в Запорізькій області в порядку, передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованою Законом України від 10 листопада 1994 року, яка діє на території України.

Відповідно до ст. 17 зазначеної Конвенції у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до умов вказаної Конвенції, а саме : ст.10 ч. 1 - запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти.

Відповідно до статті 13 Конвенції усі документи, складені та посвідчені згідно із чинним законодавством країни, не потребують додаткового посвідчення і користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. До таких документів може бути зроблений переклад на російську мову, справжність перекладу або підпису перекладача на яких повинен бути засвідчений у встановленому порядку державним або приватним нотаріусом України. Такі документи повинні бути прийняті на території країн СНД без будь-якого додаткового засвідчення.

Оскільки Конвенцією передбачено направлення документів для вручення їх стороні у справі в належним чином завіреному перекладі російською мовою, а позивачем надано документи до позовної заяви українською мовою, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для належного перекладу позову та долучених до позовної заяви документів на російську мову.

Відповідно до п. 2.3. «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року N 1092/5/54 доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

Таким чином, позивач у відповідності до вказаних норм не надала суду переклад позовної заяви і усіх долучених документів, що підлягають врученню відповідачу, на офіційну мову держави, органи якої виконуватимуть доручення про проведення процесуальних дій, та не зазначено точної адреси проживання відповідача.

Дані недоліки є суттєвими, такими, що унеможливлюють забезпечення судом прав відповідача і належне виконання міжнародного договору (Конвенції).

Отже, до позовної заяви слід додати її копію та копію додатків у перекладі на мову запитуваного органу, тобто на російську мову, а також зазначити точну адресу проживання відповідача.

Зазначені недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на вищевикладене, вказану позовну заяву, слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, відповідно до якої якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Суддя: І.О.Калугіна