АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 182/6807/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1, на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року, яка постановлена суддею Рунчевої О.В. у м. Нікополі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 26.03.2005 року по 17 травня 2017 року він перебував у шлюбі з відповідачем. За період перебування в шлюбі ним, спільно з відповідачем, куплено майно, а саме квартира, загальною площею 60,7 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Вирішити добровільно порядок поділу майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, не можливо, тому позивач просив суд поділити його у судовому порядку.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом першої інстанції не в повній мірі встановив фактичні дані та неправильно установив обставини,що мають значення для справи в наслідок неправильного дослідження та оцінки доказів. Зокрема позивач посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що по існуючому спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав було постановлено ухвалу про закриття провадження по справі у звязку з відмовою позивача від позивних вимог. Позивач наполягає на тому, що ним намагались зберегтись шлюбні відносини з відповідачем по справі, однак шлюб між сторонами був таки розірваний, що свідчить про зміну обставин справи.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2005 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1. В період шлюбу, 12 квітня 2010 року за договором купівлі продажу ними за спільні кошти, була придбана квартира в м. Нікополь загальною площею 60,7 кв.м, вартістю 49868 грн.

26 вересня 2014 року Нікопольським міськрайонним судом було ухвалене заочне рішення по справі № 182/3895/14 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (том 1 а.с.14).

З підстав припинення шлюбних відносин та неможливістю здійснити поділ спільного майна подружжя за взаємною згодою позивачем ОСОБА_1 17 серпня 2015 року було подано позовну заяву про поділ спільного майна подружжя.

21 грудня 2015 року відповідачем ОСОБА_2 було подано до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення від 26 вересня 2014 року, яка була задоволена, і відповідно до ухвали від 05 січня 2016 року скасоване.

З метою збереження сімї та шлюбу, за заявою позивача ОСОБА_1 відповідно до ухвали від 08 лютого 2016 року справа про розірвання шлюбу залишена без змін, в той же час 08 лютого 2016 року закрито провадження у справі про поділ спільного майна подружжя. Зі спливом часу, подружжя не дійшли порозуміння, їх сімейні відносини припинилися і 17 травня 2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення про розірвання шлюбу у звязку з чим позивач звернувся до суду із позовом про поділ спільного майна.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, керуючись п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, виходив з того, що Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення від 08 лютого 2016 року у справі з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За змістом положень зазначеної статті тотожність позовів, що є підставою для закриття провадження у справі, означає, що вони мають однаковий предмет, підстави і субєктний склад, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Згідно матеріалів справи, 08 лютого 2016 року провадження закрито у справі про поділ спільного майна подружжя, на підставі заяви позивача, яка мотивована тим, що він намагається зберегти сімю. Однак за спливом часу подружжя не дійшли порозуміння та 17 травня 2017 року судом було ухвалено рішення про розірвання шлюбу. Тому питання щодо майна, набутого під час шлюбу, після остаточного його розірвання, між позивачем та відповідачем вирішено не було.

Після розірвання шлюбу від 17 травня 2017 року у позивача змінилися обставини та виникла нова підстава для звернення до суду із вимогами про поділ спільного майна подружжя.

Таким чином, позовні вимоги у даній справі не є тотожними з тими, щодо яких ухвалено рішення Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 08 лютого 2016 року, оскільки позов предявлено з інших підстав, а саме з підстав остаточного припинення шлюбних відносин сторін по справі.

Враховуючі відмінність підстав позовів позивача ОСОБА_1, положення п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України не підлягають застосуванню, тому ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: