Справа № 289/628/18
Номер провадження 2/289/502/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2018 позивачка звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 05.03.2005 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка зазначила, що вони з відповідачем не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Позивач проживає окремо, сімя існує формально, що і змусило звернутися позивача до суду. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами.

Сторони у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.25,32), відповідач позовні вимоги в частині розірвання шлюбу не визнав (а.с.26,33), у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши заяву позивача та інші матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мороз) ОСОБА_5 з 05.03.2005 перебувають у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 05.03.2005 серії 1-ТП № 002421 (а.с.8).

Від даного шлюбу у сторін народилися діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 30.11.2005 серії 1-ТП № 018367, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 06.09.2007 серії 1-ТП № 058139 (а.с. 9-10).

Як зазначає позивач у позовній заяві, вони з відповідачем не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Позивач проживає окремо, сімя існує формально, що і змусило звернутися позивача до суду. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між ними.

Сторонам судом надавався строк на примирення терміном у 3 місяці, проте, після спливу вказаного строку, останні не примирились.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Беручи до уваги, що позивач просила місцем проживання дітей визначити її місце проживання, відповідач щодо даних вимог не заперечував, суд вважає, що місцем проживання дітей слід визначити місце проживання їх матері.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача.

Враховуючи викладене та на підставі ст. ст. 24, 112, 113, 115 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місцезнаходження/місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ВМ № 894026, виданий 17.05.2000 Коростишівським РВ УМВС України в Житомирській області ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мороз) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 05.03.2005 Пилиповицькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 2 розірвати.

Залишити позивачу після розірвання шлюбу шлюбне прізвище «Чернишевич».

Після розірвання шлюбу, визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову судовий збір у сумі 704,80 грн..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)