Справа № 496/2722/18
Провадження № 2/496/1394/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та визнання у порядку спадкування за законом права на отримання правоустановчих документів на право власності на земельну ділянку (пай),

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 9,10 га кадастровий номер НОМЕР_1 на території Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_3 та скасувати в Державному земельному кадастрі, Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі, Поземельній книзі в паперовій формі, в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - розпорядження Державної адміністрації, державну реєстрацію прав всі рішення, відомості та записи в електронному та паперовій формах про державну реєстрацію прав щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, наданої у приватну власність на підставі державного акту на право власності, виданого на ім'я ОСОБА_3 від 03 травня 2006 року серії НОМЕР_2, а також визнати за ним у порядку спадкування за законом право на отримання правовстановлюючих документів на право власності на вказану земельну ділянку (пай), на яку мала право його бабуся ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті бабусі він, як спадкоємець за законом, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом №1741/02-14 від 08 травня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутись до суду, так як державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця. У зв'язку з викладеним він звернувся з даним позовом до суду.

Позивач у підготовче судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у його відсутність.

Відповідачка у підготовче судове засідання не з'явилась, але направила до суду заяву, в якій вказала, що позовну заяву ОСОБА_1 визнає та просить справу розглянути у її відсутність.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до підготовчого судового засідання не з"явився, хоча повідомлявся про день проведення підготовчого судового засідання належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.8).

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9,10 га, яка знаходиться на території Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Біляївською районною державною адміністрацією 03.05.2006 року на підставі рішення Біляївської районної державної адміністрації від 23.02.2006 року №263/2006 (а.с.23). Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.06.516.00123.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом першої черги був її син ОСОБА_4, але у зв'язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.) спадщину прийняв його син - позивач по справі ОСОБА_1

Ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину та 30.12.2003 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у КСП «Світанок» Біляївського району Одеської області, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 14.07.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №215 від 14.11.1997 року (а.с.15).

Але при житті ОСОБА_3 фактично належала земельна ділянка площею 9,10 га, що підтверджується протоколом загальних зборів членів КСП «Світанок» від 08.06.1996 року №1 та список осіб, яким було надано земельну часку (пай) на території Березанської сільської ради, серед яких під НОМЕР_7 є ОСОБА_3 (сертифікат серії НОМЕР_6) (а.с.11-13).

Як зазначає позивач у своєму позові, документи на земельну ділянку площею 9,10 га до 2006 року перебували у розробці по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3

З довідки, виданої ФОП ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_3 була членом КПС «Світанок» і при розпайовці їй було виділено у власність 9,10 га земельної ділянки (паю) за номером НОМЕР_7, яку її онук ОСОБА_1 використовував після смерті бабусі і являється спадкоємцем. На даний час земельна ділянка площею 9,10 га (пай) НОМЕР_7 обробляється підприємцем ОСОБА_5 (а.с.21).

Отримавши державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом №1741/02-14 від 08 травня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутись до суду, так як державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця (а.с.9).

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають право власності із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, що передбачено ст. 126 ЗК України.

Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Стаття 155 ЗК України зазначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданий Біляївською районною державною адміністрацією ім'я ОСОБА_3 03.05.2006 року, тобто після її смерті, а тому його слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7, зокрема про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

На підставі п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право на отримання правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку площею 9,10 га на території Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку мала право його бабуся ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 116, 152, 155 ЗК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та визнання у порядку спадкування за законом права на отримання правоустановчих документів на право власності на земельну ділянку (пай) - задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 9,10 га кадастровий номер НОМЕР_1 яка знаходиться на території Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_3.

Скасувати в Державному земельному кадастрі, Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі, Поземельній книзі в паперовій формі, в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - розпорядження Державної адміністрації, державну реєстрацію прав всі рішення, відомості та записи в електронному та паперовій формах про державну реєстрацію прав щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, наданої у приватну власність на підставі державного акту на право власності, виданого на ім'я ОСОБА_3 від 03 травня 2006 року серії НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_8, виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 10.11.2004 року,у порядку спадкування за законом право на отримання правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку площею 9,10 га на території Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку мала право його бабуся ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Л.О. Пендюра