Провадження №6/369/240/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Раситюк М.П.,

за участю старшого державного виконавця Манченка О.С.,

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ТОВ «ФК «Авістар» Остащенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві подання старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Манченка О.С., заінтересовані особи: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», ОСОБА_5 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло подання старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Манченка О.С., заінтересовані особи: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», ОСОБА_5 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

В обґрунтування заяви заявник вказує на те, що на виконанні у старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Манченка О.С. знаходиться виконавче провадження ВП № 30540213 з виконання виконавчого листа № 2-2-321, виданого 14.04.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 2 059 169,01 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки до кредитного договору №014/9408/74/59613 від 22.08.2007 року, а саме на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку загальною площею 0,0983 га, а також житловий будинок НОМЕР_1, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, жилий будинок загальною площею 324,1 кв.м., жилою площею 116,4 кв.м.

Як зазначає заявник, божником вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження не виконано, не надано підтвердження про повне або часткове виконання рішення суду, на прийом до державного виконавця боржник не з'являвся.

У зв'язку із невиконанням боржником добровільно вищезазначеного рішення, державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області описано та оцінено майно, на яке звертається стягнення, але реалізувати його немає можливості, оскільки право власності на земельну ділянку не зареєстроване за боржником, що підтверджується листом ДП «СЕТАМ», який повернув заявку, направлену йому для реалізації.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що рішення до теперішнього часу в повному обсязі не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення, заявник просить надати дозвіл на звернення стягнення на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка придбана ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святош8инського районного нотаріального округу Федотовою О.В. 22.08.2007 року за реєстровим №5586, але право власності на яку не зареєстровано за боржником в установленому законом порядку.

У судовому засіданні старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Манченка О.С. та представник Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вимоги подання підтримали. Просили суд задовольнити подання у повному обсязі.

У судовому засіданні представник стягувача не заперечувала проти задоволення клопотання.

У судове засідання боржник не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення подання, з огляду на наступне.

Згідно положень пункту 9 частини 3статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, у зв'язку з чим та зокрема має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Також, суд звертає увагу на зміст статті 50 цього Закону, в якій зазначено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. У разі відсутності технічної документації на майно, у зв'язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов'язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно. У разі якщо на зазначене у частині п'ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер'єру офісів, готова продукція та товари тощо); 2) об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

Суд звертає увагу на зміст статті 331 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації

Відповідно до частин 10, 11 статті 440 Цивільного процесуального кодексу України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Манченка О.С. знаходиться виконавче провадження ВП № 30540213 з виконання виконавчого листа № 2-2-321, виданого 14.04.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 2 059 169,01 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки до кредитного договору №014/9408/74/59613 від 22.08.2007 року, а саме на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку загальною площею 0,0983 га, а також житловий будинок НОМЕР_1, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, жилий будинок загальною площею 324,1 кв.м., жилою площею 116,4 кв.м..

03.01.2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-321, виданого 14.04.2010 Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Постановою державного виконавця від 03.10.2017 р. на підставі ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2017 року замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Авістар».

Заявник просить, в тому числі з метою забезпечення виконання рішення суду, звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_4, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Однак, як вбачається з листа Управління Держкомзему у Київській області від 28.02.2012 року за № 07-03-3/4108 за ОСОБА_4 обліковується на праві власності земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0, 0981 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Підстава набуття права власності на земельну ділянку - договір купівлі-продажу земельної ділянки серії ВЕР№879490 від 22.08.2007 №5586. Державний акт ОСОБА_4 не видавався.

Відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради» Київської області від 28з.02.2012 року за вих.№454ю/531 вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 324, 1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частиною 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Матеріали подання не мають підтверджень, чи направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження боржнику для виконання, тому невідомо, чи боржник свідомо не виконує рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Манченко О.С. звертається до суду з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на майно, яке не зареєстровано в установленому порядку, однак в статті 440 Цивільного процесуального кодексу України, не міститься норма, що виконавець звертається до суду з поданням про надання дозволу на звернення такого нерухомого майна, оскільки звернення стягнення та надання дозволу на звернення стягнення не є тотожними поняттями. Також суд звертає увагу на те,що заявник звертається до суду для вирішення питання щодо реалізації нерухомого майна боржника,яке не зареєстроване в установленому законом порядку,однак до матеріалів справи не додає жодних письмових доказів,які б свідчили,що ним було вжито всіх можливих дій спрямованих на виконання рішення суду, що відповідає змісту статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду положень ст. ст. 76 і 77 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, ст. 50 закону України «Про виконавче провадження», ст.440 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Манченка О.С., заінтересовані особи: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», ОСОБА_5 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручене в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали виготовлено 17 вересня 2018 року.

Суддя: Дубас Т.В.