Номер справи 223/322/18
Номер провадження № 2/220/588/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.;

при секретарі - Черняєвій С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позивача мотивовано тим, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, матеріальної чи будь-якої іншої допомоги не надає.

В письмовій заяві, надісланій ОСОБА_1 до суду, відповідач проти призначення аліментів не заперечив та просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Позивач також в судове засідання не з'явилася, згідно письмової заяви викладеної на окремому аркуші на своїх заявлених вимогах наполягала, просила про розгляд справи у її відсутність.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін судом встановлено:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12 жовтня 2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, батьками неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Згідно копії свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але відповідно до позовної заяви проживають окремо та відповідач у добровільному порядку фінансової допомоги на утримання дитини, яка проживає з позивачем, не надає.

Дані факти відповідачем не заперечені.

Ухилення батька від виконання своїх обов'язків щодо утримання сина стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про захист прав дитини.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, але з урахуванням змін до Сімейного Кодексу України в частині суми яка підлягає стягненню, що не може бути нижчою 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу № 7, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України.

Так, статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР України № 789 Х11 від 27.02.1991 року, батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, враховуючи не заперечені відповідачем дані, що він є фізично здоровим, працездатним, має можливість надавати допомогу дитині, суд вважає доводи позивача такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто з 10.05.2018 року.

Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-184.191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого по АДРЕСА_1, НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої по АДРЕСА_1, НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто з 10.05.2018 року.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого по АДРЕСА_1, НОМЕР_1), на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 30-денний строк з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Яненко