Справа № 180/1368/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нанічкіної Н.М., з секретарем судового засідання Горіною А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ легкового автомобіля, що є спільною сумісною власністю.

10 серпня 2018 року разом із уточненою позовною заявою, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить з моменту відкриття провадження накласти арешт на будь-яке рухоме та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, і знаходиться у нього або в інших осіб, та на розрахункові рахунки у банківських установах, що відкриті на імя відповідача ОСОБА_2 в межах суми заявлених позовних вимог 147300 гривень; заборони відчуження майна до виконання рішення суду, яким закінчиться розгляд справи по суті.

Заяву обґрунтовано тим, що в період перебування у шлюбі ними за спільні кошти у вересні 2013 року придбано легковий автомобіль Wolkswagen, модель Caddy. Відповідач з часу припинення шлюбу одноособово користується та володіє автомобілем, про порядок поділу майна вони домовитися не можуть.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З позовної заяви вбачається, що позивач заявляє своє право на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя - автомобіль Wolkswagen, модель Caddy, 2010 р.в., і просить його поділити та стягнути з відповідача грошову компенсацію за ? частку автомобіля.

Свідоцтво про реєстрацію спірного автомобілю оформлене на імя позивача ОСОБА_1, автомобіль знаходиться в користуванні відповідача ОСОБА_2

Позивач просить накласти арешт на будь-яке рухоме та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, і знаходиться у нього або в інших осіб, а також на розрахункові рахунки у банківських установах, що відкриті на імя відповідача ОСОБА_2, в межах суми заявлених позовних вимог 147300 гривень; заборонити відчуження майна до виконання рішення суду, яким закінчиться розгляд справи по суті.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача, позивач не зазначила, яким чином може бути утруднене та буде неможливим в майбутньому виконати судове рішення у разі задоволення її позовних вимог: які існують для того ризики, і що саме може перешкодити їй отримати з відповідача грошову компенсацію у разі задоволення її позову.

Також, позивачем не обґрунтовано вимогу накласти арешт на будь-яке рухоме та нерухоме майно відповідача, включаючи й розрахункові рахунки у банківських установах, та майно, що знаходиться у третіх осіб. Суд вважає, що без такого обґрунтування можуть бути порушені права ОСОБА_2 на користування належним йому майном, а також права третіх осіб у разі накладення арешту на майно відповідача, що знаходиться у цих осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 24 вересня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_3