АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Херсон

справа: 766/17182/16-ц

провадження: 22-ц/791/1168/2018

Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя-доповідач)

суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.

секретар Кутузова А.В.

учасники справи:

позивач-відповідач - ОСОБА_2,

відповідач-позивач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2018 року у складі судді Гаврилова Д.В.,

в с т а н о в и в:

22 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом (вимоги якого було збільшено в ході розгляду справи) до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

01 червня 2018 року від ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача в межах ціни позову.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно в межах ціни позову 249555грн., що належить ОСОБА_3

Ухвала мотивована тим, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, що постановлена з порушенням, на його думку, норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволені заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, крім того, посилаючись на необґрунтованість заяви позивача, апелянт зазначив, що звернувшись до суду з заявою про забезпечення позову позивачка знала про наявність у відповідача права власності на 1/3 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, вартість якої приблизно становить 300000грн. Проте суд формально розглянувши заяву наклав арешт на все рухоме майно та нерухоме майно в межах ціни позову249555грн. що належить ОСОБА_3, що може призвести до незворотних наслідків.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просив оскаржувану ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволені заяви про забезпечення позову

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_5, зазначила, що на її думку ухвала суду є законною та обґрунтованою. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши додержання судом вимог закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 12.06.2009 року), передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову, відповідно до вимог ч.3 ст. 150 ЦПК України, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом свого, як вона вважає, порушеного права власності на автомобіль Honda Accord, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя

З метою забезпечення позову, ОСОБА_2 просила накласти арешт на все рухоме та нерухоме, яке належить на праві власності ОСОБА_3 в розмірі позовних вимог, що складає 293010,00грн. .

Обргунтовуючи необхідність застосування забезпечення позову у спосіб обраний заявником, представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_5 пояснила, що на даний час спірний автомобіль вже проданий ОСОБА_3, у зв'язку з чим її довірителька вважає, що під час розгляду справи відповідачем також можуть бути виконані дії по відчуженню та реалізації належного йому іншого майна, що може в подальшому унеможливити чи утруднити виконання можливого рішення про задоволення позову.

Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. А продаж відповідачем спірного автомобілю, після звернення позивача до суду з даним позовом свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд правильно виходив з того, що між сторонами існує спір та у разі задоволення позову про поділ майна подружжя, а саме, стягнення грошової компенсації вартості частки проданого відповідачем автомобілю, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту навсе рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 в межах ціни позову 249555грн., може утруднити виконання рішення суду.

Враховуючи розмір заявлених позовних вимог та той факт, що можливе розпорядження відповідачем належним йому майном утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову та те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, які є співмірними заявленим позовним вимогам.

Обмежень, зазначених в ч. 4 ст. 150 ЦПК України, судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги висновок суду не спростовують, та не є підставою для скасування ухвали про забезпечення позову

Будь-яких доказів, що у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову, будуть порушені права апелянта або інших осіб, суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було дотримано норми процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 21 вересень 2018 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова