Справа № 192/835/18
Провадження № 2/192/687/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.09.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання Савчукової В.В.,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої діями відповідача, які призвели до виникнення пожежі 21 вересня 2017 року по АДРЕСА_2.
На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_3 21 вересня 2017 року на території своєї земельної ділянки спалював суху траву та сміття, а вогонь від горіння розкинувся на сусідню земельну ділянку, на якій позивач в господарській будівлі зберігав свій інвентар. В результаті пожежі позивачу було завдано матеріальну шкоду на суму 3 042 гривні, оскільки вогонь знищив трубу поліетиленову - 70 штук, черенки - 6 штук, вила копальні - 1 штука, провод електричний - 100 метрів, пласкогубці - 1 штука, молоток - 1 штука, відро - 2 штуки, вила для сіна - 1 штука, лійку - 2 штуки, бочку об'ємом 50 літрів - 2 штуки, граблі - 2 штуки, сапу - 3 штуки, дріль - 1 штука.
З посиланням на ст. 1166 ЦК України просив стягнути з відповідача завдану шкоду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав з підстав, які зазначені в позові. Додатково пояснив, що в АДРЕСА_2 в господарській будівлі він понад 20 років зберігає садовий інвентар, оскільки земельну ділянку за цією адресою подарував своєму сину - ОСОБА_4. Кожного року позивач разом зі своєю дружиною влітку мешкають в с. Микільське як на дачі, доглядають за городом, садом, птицею. 21 вересня 2017 року позивач зранку мав розмову з відповідачем, який збирав та палив суху траву, листя та сміття, і просив його не робити цього, оскільки в той день був сильний вітер та вогонь міг перекинутися на сусідні будівлі. Відповідач припустив, що вогонь не перекинеться на будівлю позивача, а позивач поїхав у справах в м. Дніпро. Потім йому зателефонувала дружина та повідомила, що вогонь перекинувся на господарську їхню будівлю, викликали пожежну бригаду та швидку медичну допомогу. Позивач повернувся до села та виявив, що його садовий інвентар був знищений вогнем. Претензій щодо господарської будівлі, яка також була зруйнована вогнем, він не має до позивача, оскільки не може підтвердити своє право власності на неї. Маючи розмову з відповідачем, останній обіцяв повернути інвентар, проте не виконав такі вимоги, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Просив прийняти до уваги той факт, що він має онкологічне захворювання та похилий вік - йому виповнилося 89 років, а розмір його пенсії не дозволяє придбати весь знищений садовий інвентар заново, тому просив задовольнити його вимоги.
Представник позивача - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що ОСОБА_1 звертався до Солонянського ВП з повідомлення про пожежу, а висновком від 27 жовтня 2017 року було припинено перевірку за фактом такого повідомлення у зв'язку з тим, що дії відповідача не створюють склад злочину, передбаченого ст. 194 КК України.
Відповідач ОСОБА_3, який про день та час розгляду справи повідомлений за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем мешкання (а.с.21), в судове засідання 18 вересня 2018 року не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача та 21 вересня 2017 року вона була безпосередньо присутня під час пожежі, яка відбулася приблизно о 12 годині в АДРЕСА_2. В результаті пожежі було зруйновано господарську будівлю, в якій її чоловік потягом останніх 20 років зберігав садовий інвентар. Вона також постраждала від пожежі, у зв'язку з чим було викликано карету швидкої медичної допомоги.
Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року постановлено здійснення розгляду справи в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що спірні правовідносини сторін регулюються положеннями ЦК України та Кодексом цивільного захисту.
Статтею 21 Кодексу цивільного захисту передбачено, що громадяни України зобов'язані дотримуватися правил поведінки, безпеки та дій у надзвичайних ситуаціях; дотримуватися заходів безпеки у побуті та повсякденній трудовій діяльності, не допускати порушень виробничої і технологічної дисципліни, вимог екологічної безпеки, охорони праці, що можуть призвести до надзвичайної ситуації; вивчати способи захисту від надзвичайних ситуацій та дій у разі їх виникнення, надання домедичної допомоги постраждалим, правила користування засобами захисту; повідомляти службі екстреної допомоги населенню про виникнення надзвичайних ситуацій; у разі виникнення надзвичайної ситуації до прибуття аварійно-рятувальних підрозділів вживати заходів для рятування населення і майна; дотримуватися протиепідемічного, протиепізоотичного та протиепіфітотичного режимів, режимів радіаційного захисту; виконувати правила пожежної безпеки, забезпечувати будівлі, які їм належать на праві приватної власності, первинними засобами пожежогасіння, навчати дітей обережному поводженню з вогнем.
За результатами звернення позивача до органів поліції 27 жовтня 2017 року було прийнято Висновок, затверджений начальником Солоянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції (а.с.36), згідно якого ОСОБА_3 підтвердив пояснення ОСОБА_1 та в свою чергу пояснив, що 21 вересня 2017 року під час спалювання сухої страви та сміття на своїй земельній ділянці він не догледів як вогонь перейшов на поряд розташовану земельну ділянку та на господарську будівлю, що належить ОСОБА_1, обіцяв відшкодувати зруйноване вогнем майно. Висновком було припинено перевірку за фактом повідомлення про пожежу у зв'язку з тим, що дії відповідача не створюють склад злочину, передбаченого ст. 194 КК України. У Висновку також зазначено про те, що пожежа виникла 21 вересня 2017 року згідно акту про пожежу.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Оскільки судом встановлено, що шкода завдана позивачу саме діями відповідача, то така шкода підлягає відшкодуванню цією особою.
Стосовно розміру шкоди, то суд вважає, що матеріалами справи доведений її розмір на суму 3 042 гривні 00 копійок (а.с.41), оскільки вогонь знищив трубу поліетиленову - 70 штук вартістю 350 гривень, черенки - 6 штук, вартістю 150 гривень, вила копальні - 1 штука, вартістю 72 гривні, провод електричний - 100 метрів, вартістю 850 гривень, пласкогубці - 1 штука, вартістю 70 гривень, молоток - 1 штука, вартістю 100 гривень, відро - 2 штуки, вартістю 96 гривень, вила для сіна - 1 штука, вартістю 70 гривень, лійку - 2 штуки, вартістю 140 гривень, бочку об'ємом 50 літрів - 2 штуки, вартістю 300 гривень, граблі - 2 штуки, вартістю 54 гривні, сапу - 3 штуки, вартістю 150 гривень, дріль - 1 штука, вартістю 640 гривень, а факт належності такого майна позивачу підтверджено показаннями свідка та актом обстеження від 23 квітня 2018 року (а.с.39).
На підставі викладеного, суд оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору їх достатності і взаємного зв'язку у їх сукупності, вважає, що існують підстави для задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, у зв'язку із задоволенням позову, витрати по справі покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 133, 141, 247, 258,259, 263-265, 273 ЦПК України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складений 21 вересня 2018 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина