РІШЕННЯ

іменем України

"14" вересня 2018 р. 145/1228/18

2/145/753/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Іванковецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 07.11.2006 року померла його мати ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с.Іванківці Тиврівського району, по вул. Коцюбинського, 35, який належав на підставі свідоцтва про право власності колгоспного двору № 119 від 20.01.1991 року, колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 та на земельну ділянку площею 3,11 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Іванковецької сільської ради. Право власності на житловий будинок зареєстроване в КП «ВООБТІ» 20.01.1991 р.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає.

Він заяви про прийняття спадщини до Тиврівської державної нотаріальної контори не подавав, однак відповідно до ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини він проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем та у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не відмовився від неї.

25 березня 2011 року рішенням Тиврівського районного суду за ним визнано право власності на земельну ділянку №86 площею 3,11 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванковецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом, отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Іванківці Тиврівського району, по вул. Коцюбинського, 35, немає можливості, так як в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 20.01.1991 року № 119 зазначено, що дане домоволодіння є власністю колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_4. Така форма власності на даний час не передбачена чинним законодавством.

Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями розташований в с. Іванківці Тиврівського району по вул. Коцюбинського, 35, загальною вартістю 71052 гривні, згідно звіту про оцінку майна проведеного ФОП ОСОБА_5 від 01.06.2018 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 померлої в с. Іванківці Тиврівського району 07 листопада 2006 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач представник Іванківської сільської ради в судове засідання не зявився, просить справу розглянути у відсутності їх представника, позовні вимоги визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

07.11.2006 року померла ОСОБА_3, що стверджується її свідоцтвом про смерть (а.с. 4), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою виконавчого комітету Іванковецької сільської ради №96 від 17.05.2018 року (а.с. 19).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с.Іванківці Тиврівського району, по вул. Коцюбинського, 35, який належав на підставі свідоцтва про право власності колгоспного двору № 119 від 20.01.1991 року, колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 та на земельну ділянку площею 3,11 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Іванковецької сільської ради. Право власності на житловий будинок зареєстроване в КП «ВООБТІ» 20.01. 1991 р.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає.

Позивач заяви про прийняття спадщини до Тиврівської державної нотаріальної контори не подавав, однак відповідно до ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини він проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем та у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не відмовився від неї. Дана обставина стверджується довідкою виконавчого комітету Іванковецької сільської ради №96 від 17.05.2018 року (а.с. 19).

25 березня 2011 року рішенням Тиврівського районного суду за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку №86 площею 3,11 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванковецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом, справа №2-298/11 (а.с. 16).

Отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Іванківці Тиврівського району, по вул. Коцюбинського, 35, немає можливості, так як в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 20.01.1991 року № 119 зазначено, що дане домоволодіння є власністю колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_4. Така форма власності на даний час не передбачена чинним законодавством.

Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями після смерті ОСОБА_4 стверджується постановою нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 12.06.2018 року.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст. 316, 317, 328, 1218, 1223, 1233, 1268, 1269 ЦК України,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями розташований в с. Іванківці Тиврівського району по вул. Коцюбинського, 35; житловий будинок 1960 року забудови, означений на плані БТІ літерою «А», з верандою «а», загальною площею, підрахованою за формулами розрахунку площ за літерою «А,а», 76,2 кв.м., загальною площею 67,9 кв.м., житловою 61,1 кв.м., допоміжною 6.8 кв.м,. площею літніх приміщень 8,3 кв.м. ґанок, козирок, літню кухню «Б», сарай «б1», гараж «б2», сарай «б3», сарай «В», убиральню «Г», погріб з шиєю «Д», гараж «Е», хвіртку №4, ворота №5, огорожу №6, колонку питну №7, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 померлої в с. Іванківці Тиврівського району 07 листопада 2006 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 21.09.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.