Ухвала

21 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 369/7455/15-ц

провадження № 61-41861ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана представником Литвиненко Оленою Леонідівною, на постанову апеляційного суду Київської області від 16 травня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») через засоби поштового зв'язку 03 серпня 208 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка підписана представником Литвиненко О. Л., на постанову апеляційного суду Київської області від 16 травня 2018 року з пропуском передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 15 червня 2018 року.

У касаційній скарзі особа, яка її подала, порушувала питання про його поновлення, мотивуючи тим, що з повним текстом постанови апеляційного суду Київської області представник АТ КБ «ПриватБанк» ознайомився лише 04 липня 2018 року, що підтверджується підписом про отримання постанови 04 липня 2018 року на заяві про видачу постанови, копію якої було додано до касаційної скарги.

Однак, АТ КБ «ПриватБанк» не наводило підстав та не надавало будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2018 року вказані підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними, а касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» залишена без руху та встановлено строк для надання особі, яка подала касаційну скаргу, права звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17 серпня 2018 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження. Заява мотивована тим, що до останнього дня оскарження - 16 червня 2018 року, копія рішення не була видана представнику АТ КБ «ПриватБанк» та не була надіслана на адресу позивача, з повним текстом постанови апеляційного суду Київської області представник АТ КБ «ПриватБанк» ознайомився лише 04 липня 2018 року, що підтверджується підписом про отримання постанови 04 липня 2018 року на заяві про видачу постанови. На підтвердження указаних обставин повторно надано копію заяви представника АТ КБ «ПриватБанк», адресованої до Києво-Святошинському районному суду Київської області від 27 червня 2018 року, на якій міститься розписка представника про отримання рішення 04 липня 2018 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Аналіз наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою свідчить, що указані підстави не можна вважати поважними, оскільки будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення АТ КБ «ПриватБанк» не надано. Представником АТ КБ «ПриватБанк» також не надано доказів, що ним вчинялися дії щодо отримання оскарженої постанови суду апеляційної інстанції в межах строку на касаційне оскарження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки наведені АТ КБ «ПриватБанк» у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду Київської області від 16 травня 2018 року є неповажними, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк»у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Київської області від 16 травня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат