Справа № 750/6893/18 Провадження № 22-ц/795/1162/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Мамонова О. Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_2,

субєкт оскарження: головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3,

стягувач: ОСОБА_4,

розглянув в порядку в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2018 року (постановлена о 12:33, повний текст ухвали складений 13 серпня 2018 року) року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просив:

1) визнати неправомірними дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 щодо винесення:

- постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання ВП № 53640519 від 26.06.2018;

- постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії ВП № 53640519 від 26.06.2018;

- постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП № 53640519 від 26.06.2018;

- постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВП № 53640519 від 26.06.2018;

2) визнати вказані постанови неправомірними та скасувати їх;

3) вирішити питання судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2018 року скаргу задоволено; визнано неправомірними дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 щодо винесення нею 26.06.2018 в рамках виконавчого провадження № 53640519 постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Визнано неправомірними та скасовано винесені головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 26.06.2018 в рамках виконавчого провадження № 53640519 постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2 000 грн, посилаючись на прийняття рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування фактичних обставин і доказів у справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу заявником надано всі необхідні документи. Однак при вирішенні питання розподілу витрат на правову допомогу районним судом не було зазначено норму закону, відповідно до якої адвокат ОСОБА_5 повинен надати документи про обрану форму оподаткування, що і стало підставою для відмови у їх відшкодуванні.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні вимог скаржника ОСОБА_2 про покладання на Центральний відділ ДВС м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області понесених витрат на правову допомогу суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано документів, які свідчать про обрану форму оподаткування адвокатом ОСОБА_5, який надавав правову допомогу з підготовки скарги на дії субєкта оскарження, що унеможливлює перевірку судом правильності оформлення адвокатом фінансового документа, який може підтвердити сплату заявником адвокату 2000 грн за надану правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат, понесених заявником на правову допомогу останнім надано до районного суду наступні документи: копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 664 від 07 вересня 2012 року, копія договору № 1219 про надання правничої допомоги від 02.07.2018, ордер на надання правової допомоги серія ЧН № 037035, копія розрахунку (опис робіт та наданих послуг) за надану правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги № 1219 від 02.07.2018 та копія квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 07.07.2018 (а.с. 30-35). При цьому, справжність копій наданих документів засвідчені безпосередньо заявником ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Пунктом 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 розяснено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною, крім іншого, повинні бути надані докази щодо фактичного понесення таких витрат та їх документальне підтвердження.

Згідно приписів ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приписами ч. 2 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді даної справи заявником на підтвердження понесених витрат на правову допомогу було надано суду першої інстанції копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 02 липня 2018 року на суму 2 000 грн (а.с. 35), оригінал вказаного доказу у визначені процесуальним законодавством строки та порядку останнім не надано. Також вказаний документ з обґрунтуваннями та відповідними доказами неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від заявника не було подано і при зверненні останнього з апеляційною скаргою.

Враховуючи, що належних доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у встановлені процесуальним законом строки та порядку заявником ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду, не було надано, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги про надання всіх необхідних документів, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення районного суду в оскаржуваній частині - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: