"27" вересня 2018 р.
Справа № 642/2486/18
Провадження № 2-о/642/125/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вікторова В.В.

за участю секретаря Лозоватої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року заявник звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою, у якій просила встановити юридичний факт, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сімєю з ОСОБА_5, не менше ніж пять років, а саме з 14.07.1989 року по 18 червня 2013 року за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви зазначила, що 18.06.2013 року за адресою АДРЕСА_2 померла ОСОБА_5, яка була зареєстрована з нею, ОСОБА_2, ОСОБА_2 (після вступу у шлюб змінила прізвище на ОСОБА_3). Вона була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 14.07.1989 року. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. 26.11.2013 року вона звернулася з заявою до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори про прийняття спадщини ОСОБА_5, і Другою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за її заявою № 640/2013. 03.05.2018 року ОСОБА_4 державна нотаріальна контора своїм листом на її імя повідомила, що так як вона не може підтвердити факт родинних та інших відносин зі спадкодавцем, то ОСОБА_4 державна нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом та порекомендували звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду. Вказані обставини і вимусили її звернутися до суду з заявою.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з?явилися, надали суду заяви, з проханням розглядати справу у їх відсутності, зазначивши, що доводи заяви підтримують у повному обсязі, просять її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про дату та час слухання справи також повідомлений був належним чином, в судове засідання представник не зявився, звернувся до суду з заявою, з проханням розглядати справу у їх відсутності.

За таких обставин на підставі вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представника Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори.

Суд, вислухавши пояснення заявниці та її представника, які заяву підтримали, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють яз закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 18.06.2013 року за адресою АДРЕСА_2 померла ОСОБА_5, яка була зареєстрована зі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 (після вступу у шлюб змінила прізвище на ОСОБА_3). Заявниця була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 14.07.1989 року. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. 26.11.2013 року заявник звернулася з заявою до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори про прийняття спадщини ОСОБА_5, і Другою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за заявою заявника № 640/2013. 03.05.2018 року ОСОБА_4 державна нотаріальна контора своїм листом на імя заявника повідомила, що так як ОСОБА_1 не може підтвердити факт родинних та інших відносин зі спадкодавцем, то ОСОБА_4 державна нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом та порекомендували звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Спадковим майном є ? квартири за адресою: АДРЕСА_2, яка належала на праві спільної власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане ОСОБА_4 міською радою, управлінням комунального майна та приватизації від 15.03.1999 року реєстраційний № 4-99-150061, згідно якого ОСОБА_5 та члени її сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, мають на праві спільної сумісної власності двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_3 (а.с.14).

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК.

Ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

26.11.2013 року заявник звернулася з заявою до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Другою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою заведено за її зверненням, спадкову справу № 640/2013, що підтверджується Витягом у спадковому реєстрі № 35878477 ( а.с.12)

Згідно до письмової відповіді Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори на звернення заявника від 03.05.2018 року № 704/01-16, стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5, державним нотаріусом повідомлено, що так як вона не може підтвердити факту родинних та інших відносин, то ОСОБА_4 державна нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом та порекомендували звернутися до суду за захистом прав та інтересів ( а.с.13).

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. 11 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Тобто, першою умовою до спадкування спадкоємців четвертої черги є проживання однією сімєю.

Відповідно до вимог статті 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Так, згідно довідок від 30.11.2004 року, від 22.02.2005 року, від 28.03.2008 року, від 07.10.2014 року, виданих КП «Жилкомсервіс», вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована та проживала ОСОБА_5, в тому числі, разом з заявником ОСОБА_1 (а.с.23-24).

Доказом спільного бюджету ОСОБА_5 та заявника за час проживання в квартирі є квитанції про сплату заявником витрат за комунальні послуги за всю квартиру цілком, що підтверджується копіями квитанцій за різні роки (а.с.17-19).

Фактичне спільне проживання заявника з 14.07.1989 року та ОСОБА_5, підтверджується зокрема штампом в паспорті про реєстрацію заявника за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.5-6).

Доказом спільного проживання заявника з ОСОБА_5 є ордер на житлове приміщення № 137609, виданий виконавчим комітетом Ленінського району м. Харкова від 09.10.1991 року, де зазначено, що підставою ордеру є РВК № 219 від 01.10.1991 року склад сімї є: ОСОБА_5, ОСОБА_1Б, (онука), ОСОБА_2В.(правнучка); свідоцтво про право власності на житло, видане ОСОБА_4 міською радою, управлінням комунального майна та приватизації від 15.03.1999 року, реєстраційний № 4-99-150061, в якому зазначено, що ОСОБА_5 та члени її сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2, дійсно мають на праві спільної сумісної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_5.

Крім того, доказом спільного проживання однією сімєю заявника та ОСОБА_5 є довіреність від 14.05.1999 року, яку ОСОБА_5 видала заявнику за життя, в ЖКД № 46, підпис ОСОБА_5 на якій завірив начальник ЖКД № 46, стосовно того, що ОСОБА_5 доручає ОСОБА_1 (заявнику) отримати належні їй приватизаційні папери (а.с.15) .

Заявник проживала разом із спадкодавцем більше пяти років до часу відкриття спадщини, що підтверджується зібраними у справі доказами, а також показаннями свідка ОСОБА_7, яка пояснила суду, що була знайома та товаришувала з ОСОБА_5 більше 40 років, заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_5 жили спільно як одна сімя, піклувалися один за одним, заявник купувала одяг, ліки, продукти харчування для ОСОБА_5, а остання доглядала дітей заявника, готувала їжу, також підтвердила суду, що заявниця та ОСОБА_5 проживали спільно як сімя, вели спільний побут з 14.07.1989 року по дату смерті ОСОБА_5 18.06.2013 року.

Як вбачається з відповіді Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори № 02-14/1243 від 27.07.2018, після смерті ОСОБА_5, яка померла 18 червня 2013 року, яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 було заведено спадкову справу № 640/2013. 26 листопада 2013 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 1185 зареєстровано заяву від імені ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 про прийняття спадщини. Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. (а.с.74).

Листом № 1658/15.6-04-04 від 17.07.2018 року Холодногірський районний у місті Харкові відділ Державної реєстрації актів цивільного стану повідомив суд, що в Холодногірському районному у місті Харків відділі Державної реєстрації актів цивільного стану відсутня інформація стосовно державної реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження дітей відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13, 81, 89, 258, 259, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, ст.ст.1258,1264 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживала однією сімєю з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка померла 18 червня 2013 року, не менше пяти років, а саме з 14.07.1989 року по 18 червня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Повний текст рішення складено 27 вересня 2018 року.

Суддя В.В. Вікторов