АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/1085/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Кутурланової О.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Орловської Н.В.,

секретар Цвєткова І.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_4, діючого від імені ОСОБА_6, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 2005 по 2015 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народився син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні, а відповідач, хоча і має фінансову можливість, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь на утримання неповнолітньої дитини кошти у розмірі 3000 грн, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 22 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_6, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 950 грн, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, зокрема щодо матеріальної спроможності відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Відзиви на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно п.8 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що батько зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, при цьому визначений позивачем розмір аліментів підлягає зменшенню, а позов частковому задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на досліджених судом доказах, рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами у справі.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 15 червня 2006 року міським відділом РАЦС Херсонського обласного управління юстиції.

Рішенням Суворовського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ «Херсонець» № 78 від 05 вересня 2017 року та сторонами не оспорюється.

Зважаючи на те, що неповнолітня дитина перебуває на утримання позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленість щодо сплати аліментів на утримання дитини між батьками не досягнута, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо надмірно великого розміру аліментів, визначеного судом, апеляційний суд до уваги не приймає, зважаючи на те, що ОСОБА_6 є працездатною особою, а сама по собі відсутність запису у трудовій книжці про його працевлаштування не спростовує тверджень позивача про наявність у нього інших доходів, що підтверджено відомостями з офіційного сайту Міністерства юстиції України про те, що відповідач є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю Брокерська агенція «Еліт брокс», яке є діючим, а також засновником Приватного підприємства «Вікторія люкс» з розміром до статутного фонду 500000 грн, яке з 05.01.2012 року перебуває у стані припинення, однак на час розгляду справи не припинено.

Приймаючи до уваги, що норми Сімейного Кодексу визначають обов'язок по утриманню дітей, батьками яких за походженням є сторони, або які були всиновлені у визначеному законом порядку, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта ОСОБА_6 на неврахування судом першої інстанції його обов'язку по утриманню неповнолітнього ОСОБА_8, батьком або усиновителем якого він не є.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 висновки суду щодо визначеного розміру аліментів не спростовують, зважаючи на недоведеність обставин, які б давали підстави вважати, що відповідач має можливість сплачувати їх у розмірі який заявлений позивачем.

Враховуючи положення Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», відповідно до якого прожитковий мінімум для дітей віком від 6-ти до 18-ти років становить з 01 січня 2018 року - 1860 грн, з 01 липня 2018 року - 1944 грн, з 01 грудня 2018 року - 2027 грн, а також норми абз.3 ч.2 ст. 183 СК України (в редакції від 03.07.2018 року), відповідно якого мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, з огляду на наявні у справі докази того, що відповідач є працездатною особою і засновником двох діючих підприємств, колегія суддів вважає обгрунтованим визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн, яка фактично становить мінімальний законодавчо рекомендований розмір аліментів на одну дитину для забезпечення її гармонійного розвитку і підстав для зміни ухваленого судом рішення із збільшенням або зменшенням визначеного судом розміру аліментів не вбачає.

Зважаючи на встановлені обставини у справі, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати неповнолітніх дітей, приймаючи до уваги, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів є справедливим та достатнім, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, діючого від імені ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено17.09.2018 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: О.А. Кузнєцова

Н.В. Орловська