Справа № 739/126/18 Провадження № 22-ц/795/766/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Євстафіїв О. К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_2,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»,

на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року; суддя - Іващенко А.І.; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 17 квітня 2018 року, м. Новгород-Сіверський,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором без номера від 29.12.2009 в сумі 77789 грн 64 коп. та судовий збір в сумі 1762 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.12.2009 ОСОБА_2 у ПАТ КБ «ПриватБанк» отримала кредит у розмірі 3900 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що її заява про надання їй банківських послуг разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які затверджено ПАТ КБ «ПриватБанк», є складовими укладеного сторонами договору, про що свідчить підпис відповідача у цій заяві. Внаслідок порушення ОСОБА_2 зобовязання своєчасно вносити обумовлені договором платежі станом на 01.01.2018 виникла зазначена вище заборгованість, що складається з заборгованості за кредитом у сумі 3151 грн 03 коп., за відсотками за користування кредитом у сумі 66843 грн 84 коп., по пені та комісії у загальній сумі 3614 грн 31 коп., а також штраф: фіксована частина - 500 грн 00 коп., його процентна складова - 3680 грн 46 коп.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 3151 грн 03 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн 00 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, позивач належними й допустимими доказами довів наявність у відповідача заборгованості за кредитом у сумі 3151 грн 03 коп., що позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, комісії, пені й штрафу є недоведеними та що заява ОСОБА_2 про застосування позовної давності при вирішенні справи не підлягає задоволенню у звязку з тим, що її подано з порушенням ЦПК України.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, пенею, комісією і штрафами та ухвалити рішення про задоволення цих вимог і стягти з ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- застосована судом І інстанції правова позиція Верховного Суду України про справі № 6-2320цс16 не може бути використана для врегулювання правовідносин сторін у цій справі,

- мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить обґрунтування, чому укладений сторонами договір підлягає оформленню у вигляді підписаного ними двостороннього правочину з обовязковим підписанням відповідачем умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», до яких вона приєдналась шляхом підписання заяви від 29.12.2009.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав апеляційну скаргу.

У письмовому поясненні до апеляційного суду ОСОБА_2 просить залишити рішення місцевого суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, усні пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Так, по справі встановлено наступне.

29.12.2009 ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про видачу їй кредитної картки «Універсальна», в якій зазначено, що ОСОБА_2 ознайомлена та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, що ОСОБА_2 згідна з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (її копія на арк. 7).

Бажаний для ОСОБА_2 кредитний ліміт у згаданій заяві не зазначено.

Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» від 29.12.2009, яку підписано ОСОБА_2 (її копія на арк. 8), остання отримала картку «VISA Classic» з відновлювальною кредитною лінією та пільговим періодом в 30 днів по кожній витраті, з такими умовами кредитування:

- встановлена валюта картрахунку гривня;

- базова ставка 3,0 % в місяць;

- розмір щомісячних платежів 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості;

- термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним;

- штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів 500 грн 00 коп. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій;

- комісія за кредитне обслуговування (щомісячна) та комісія за безготівковий платіж в системі Internet-banking (Приват 24) відсутні.

Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 18.06.2018 (арк. 71) та копіями наданих ним скріншотів (арк. 72-74), на виконання укладеного сторонами договору ОСОБА_2 отримала такі платіжні картки:

- 29.12.2009 кредитна № 402347 зі строком дії до червня 2013 р.;

- 16.06.2010 кредитна № 809506 зі строком дії до грудня 2013 р.;

- 23.09.2011 дебетна № 582874 зі строком дії до лютого 2013 р.;

- 01.03.2013 кредитна № 798167 зі строком дії до серпня 2016 р.;

- 01.03.2013 дебетна № 155546 зі строком дії до серпня 2016 р.;

- 13.02.2014 кредитна № 003614 зі строком дії до червня 2017 р.

Відповідно виконаного позивачем розрахунку заборгованості за укладеним сторонами кредитним договором без номера від 29.12.2009, заборгованість відповідача станом на 01.01.2018 склала 77789 грн 64 коп., з яких: заборгованість за кредитом - в сумі 3151 грн 03 коп., за процентами за користування кредитом - в сумі 66843 грн 84 коп., по пені та комісії - в сумі 3614 грн 31 коп.; останній платіж на погашення заборгованості за наданим кредитом ОСОБА_2 здійснила 08.05.2015 (арк. 4-6).

У заяві до суду І інстанції від 29.03.2018 ОСОБА_2 зазначила, що вона позов не визнає і просить суд закрити справу у звязку зі спливом строку позовної давності (арк. 34).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Рішення суду І інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом в сумі 3151 грн 03 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 1762 грн 00 коп. не оскаржується. Крім того, ОСОБА_2 просить залишити це рішення без змін. Відтак апеляційний суд не встановив підстав для перевірки його законності у цій частині в порядку ч. 4 ст. 367 ЦПК України.

У позовній заяві йдеться про отримання ОСОБА_2 картки з встановленим кредитним лімітом. Але наявними у справі доказами цей факт не підтверджується.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, строк позовної давності по категорії справ, до якої належить ця справа, становить три роки. Отже апеляційний суд вважає за необхідне застосувати позовну давність при її вирішенні. Оскільки позов предявлено 22.01.2018, то позовна давність повинна рахуватися починаючи з 22.01.2015. Таким чином, в межах строку позовної давності з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами за користуванням кредитом (з 22.01.2015 по 01.01.2018) в загальній сумі 6804 грн 90 коп. Розмір заборгованості за процентами за користування кредитом апеляційним судом визначено на підставі вихідних даних, що маються у графі «Нараховані на поточну заборгованість за кредитом проценти» розрахунку заборгованості за укладеним сторонами кредитним договором, що виконаний позивачем (арк. 4-6).

Зі названого вище розрахунку вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» в своїй позовній заяві вимагає стягнення процентів за користування кредитом у розмірі, який визначено виходячи з п. 5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом цього ж товариства від 06.03.2010 року №СП-2010-256. Проте такий спосіб обчислення заборгованості ОСОБА_2 за процентами за користування кредитом суперечить умовам кредитування, які зазначено в заяві на оформлення кредитної карти та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду». Тож в силу ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що діяла станом на 29.12.2009 (дата укладення сторонами кредитного договору) вимоги про стягнення процентів за користування кредитом у визначеному позивачем розмірі не може бути задоволено.

У звязку з простроченням ОСОБА_2 кредитних зобовязань перед ПАТ КБ «ПриватБанк» з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягти неустойку в обумовленому сторонами в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» розмірі - 500 грн 00 коп. + 5 % від задоволеної частини позову, тобто у такій сумі: 500 грн 00 коп. + (3151 грн 03 коп. + 6804 грн 90 коп.) х 5 % = 997 грн 80 коп.

Рішення суду І інстанції в частині відхилення позовних вимог про стягнення комісії є законним, оскільки ані у виконаному ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості, ані у позовній заяві не вказано, за який вид послуг її нараховано та у якій конкретно сумі позивач вимагає її стягти.

Отож оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом та неустойки підлягає скасуванню з ухваленням рішення про часткове їх задоволення.

В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_2 слід стягти витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги, а саме: 2643 грн 00 коп. х 10,5% (розмір задоволених вимог апеляційної скарги) = 277 грн 52 коп.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково; рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом та неустойки і частково їх задовольнити.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП НОМЕР_1, перебуває в Державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, № 1 «д», м. Київ, 01001, 6804 (шість тисяч вісімсот чотири) грн 90 коп. процентів за користування кредитом і 997 (девятсот девяносто сім) грн 80 коп. неустойки.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП НОМЕР_1, перебуває в Державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, № 1 «д», м. Київ, 01001, 277 (двісті сімдесят сім) грн 52 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: