Справа №: 398/50/15-ц
провадження №: 2/398/12/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" вересня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Голосеніної Т.В., з участю секретаря - Шаповал І.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ТОВ «ІСТЕЙТ СЕРВІС», ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є ОСОБА_31, про визнання майнових прав на нерухоме майно, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ :

13 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ТОВ «ІСТЕЙТ СЕРВІС», ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є ОСОБА_31. У позовній заяві, з урахуванням заяви про зміну предмету позову ( том 1 а.с. 187-188) ОСОБА_1 просить суд визнати за нею майнове право на 3/1000 частини приміщення (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) багатофункціонального комплексу з приміщеннями готельного, адміністративно-комерційного, торгівельного, побутового призначення, громадського формування та господарських споруд під мийку на 5 постів по АДРЕСА_3 (ТЦ «Гранд Плаза»), яка складається з нежитлового приміщення - кімната, інвентаризаційний номер НОМЕР_3, площею 31.8 м2, яке розташоване на другому поверсі; визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно багатофункціонального комплексу з приміщеннями готельного, адміністративно-комерційного, торгівельного, побутового призначення, громадського формування та господарських споруд під мийку на 5 постів, видане на ім»я ОСОБА_2 22.12.2011 року на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 22.12.2011 року № 1011, в частині реєстрації ОСОБА_2 на своє ім»я права власності на спірне нерухоме майно; скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на спірні приміщення; стягнути судові витрати.

Позовні вимоги ОСОБА_1, з урахуванням додаткових пояснень мотивує тим, що 19 березня 2011 року між ОСОБА_1 (далі - Інвестор) з однієї сторони та ОСОБА_2 (далі - Забудовник), з іншої сторони, було укладено договір про інвестування в будівництво нежитлових приміщень (далі - Договір). Предметом вказаного договору є участь інвестора в інвестуванні (фінансуванні) будівництва нежитлового приміщення (далі - Об'єкт) в багатофункціональному комплексі по АДРЕСА_3 (ТЦ «Гранд Плаза») з метою отримання у власність цього Об'єкта.

25 грудня 2011 року до Договору була укладена додаткова угода №1, якою визначено конкретні номери приміщень, з яких складався Об'єкт інвестування та остаточна площа цього об'єкта.

Відповідно до п.3.1 договору (нова редакція) Об'єкт інвестування складається із нежитлового приміщення № НОМЕР_3 загальною площею 31.8 кв.м, яке розташоване на другому поверсі багатофункціонального комплексу по АДРЕСА_3 (ТЦ «Гранд Плаза»).

Згідно п.4.1. Договору ОСОБА_1, як інвестор, зобов'язувалась до 30 березня 2011 року внести у будівництво Об'єкта інвестиції в сумі 224000 грн.

Відповідно до п.2.4. Договору, після введення Об'єкта в експлуатацію і проведення інвестором всіх передбачених цим договором розрахунків інвестор набуває права на отримання своєї частки, що оформляється відповідним актом приймання-передачі, відповідно до умов цього Договору.

Інвестиції в сумі 224 000 грн. нею, позивачем, у будівництво об»єкта були внесені у повному обсязі, що підтверджується розпискою ОСОБА_2

В свою чергу, відповідно до п.3.2. договору, забудовник - ОСОБА_2 зобов'язувався завершити будівництво Об'єкта та ввести його в експлуатацію в грудні 2012 року.

Відповідно до п.5.2.5 договору протягом одного місяця після закінчення будівництва Об'єкта, прийняття його Державною приймальною комісією в експлуатацію та закінчення технічної інвентаризації відповідач зобов'язувався надати інвесторам дані по Об'єкту з визначенням фактичних номерів приміщень та фактичної загальної площі, передати Об'єкт по акту приймання-передачі разом з пакетом документів, необхідних для реєстрації права власності на об'єкт. Перелік документів, необхідних для реєстрації права власності на Об'єкт, визначений п.50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013р. №868.

На даний час будівництво Об'єкта завершено і він повністю готовий до експлуатації, що підтверджується Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою 09.12.2011р. інспекцією ДАБК у Кіровоградській області за №КД9 (I черга) та Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою 19.12.2012р. інспекцією ДАБК у Кіровоградській області за №КД4 (II черга).

Згідно акту приймання-передачі від 27.12.2011р. відповідач передав, а вона, позивач, прийняла від нього Об'єкт інвестування. Незважаючи на те, що будівництво Об'єкта завершено, інвестор своєчасно провела повний розрахунок за нього і Об'єкт був переданий їй за актом приймання-передачі, відповідач до цього часу не надав їй документів, необхідних для реєстрації за нею права власності на Об'єкт, чим порушив умови договору.

Крім того, їй стало відомо, що в грудні 2011 року ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на весь багатофункціональний комплекс по АДРЕСА_3 (ТЦ «Гранд Плаза»), його частка складає 1/1, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.12.2011р.

Оскільки відповідно до умов договору Об'єкт інвестування розташовується в багатофункціональному комплексі по АДРЕСА_3 (ТЦ «Гранд Плаза»), то відповідач зареєструвавши за собою право власності на увесь комплекс, у тому числі і право власності на Об'єкт, який згідно умов договору мав бути переданий позивачу, грубо порушив її права.

Позивач вважає, що вона як інвестор, зі своєї сторони, згідно зобов'язань, визначених Договором, вчинила усі дії для набуття майнових прав на спірний Об'єкт. Натомість відповідач своїх зобов'язань, визначених укладеним між ними договором, не виконав, документи необхідні для реєстрації права власності на Об'єкт їй не передав, а замість належного виконання покладених на нього обов'язків незаконно оформив на себе право власності на майно, майнові права на яке, за договором належать їй.

Дії (бездіяльність) відповідача, а саме, невиконання умов договору в частині передачі їй документів, необхідних для реєстрації права власності, а також здійснення державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на майно, яке створене у результаті здійснення нею інвестиційної діяльності, унеможливлюють набуття позивачем , у майбутньому права власності на нерухоме майно.

Тому, приймаючи до уваги, що будівництво спірного нерухомого майна завершено та введено в експлуатацію, але з вини відповідача вона не можуть у встановленому законом порядку реалізувати свої майнові права на об"єк інвестування, враховуючи факт невиконання з боку відповідача встановлених договором обов'язків, просить задовольнити її позовні вимоги.

18.02.2015 року суддею Олександрійського міськрайонного суду Петровою О.Ф. відкрито провадження у справі № 398/50/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та призначено до судового розгляду (т.1 а.с.24).

15.09.2015 року ухвалою суду до участі у даній справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, були залучені - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_30, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ТОВ «ІСТЕЙТ СЕРВІС», ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_32, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_33, ОСОБА_28, ОСОБА_29 (т.1 а.с.44).

20.01.2016 року ухвалою суду до участі у даній справі, в якості третьої особи, яка не заявляює самостійних вимог на предмет спору, був залучений ОСОБА_31 (том 1 а.с. 100).

Розрядженням керівника апарату «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 31.05.2016, №576 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №398/50/15-ц була розподілена судді Голосеніній Т.В. (т.1 а.с. 114-115).

Ухвалою суду від 26 червня 20018 року, за клопотанням представника позивача, до участі у даній справі , в якості співвідповідачів були залучені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_30, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ТОВ «ІСТЕЙТ СЕРВІС», ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_32, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_34.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду заяву, якою просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_30, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ТОВ «ІСТЕЙТ СЕРВІС», ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_32, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_34 у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, причини неявки суду не повідомили.

Третя особа - ОСОБА_31 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги , виходячи з наступного.

Згідно пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи(ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 19 березня 2011 року між ОСОБА_1 (далі - Інвестори) з однієї сторони та ОСОБА_2 (далі - Забудовник), з іншої сторони, було укладено договір про інвестування в будівництво нежитлових приміщень (далі - Договір) (т.1 а.с. 7-9). Предметом вказаного договору є участь інвестора в інвестуванні (фінансуванні) будівництва нежитлового приміщення (далі - Об'єкт) в багатофункціональному комплексі по АДРЕСА_3 (ТЦ «Гранд Плаза») з метою отримання у власність цього Об'єкта.

25 грудня 2011 року до Договору була укладена додаткова угода №1, яким визначено конкретний номер приміщення, з якого складався Об'єкт інвестування та остаточна площа цього об'єкта.

Відповідно до п.3.1 Договору та згідно додаткової угоди №1 від 25.12.2011 року , Об'єкт інвестування складається із нежитлового приміщення - кімнати під інвентаризаційним № НОМЕР_3, загальною площею 31.8 кв.м, яка розташована на другому поверсі в багатофункціональному комплексі по АДРЕСА_3 (ТЦ «Гранд Плаза») (т.1 а.с. 7-11).

Згідно п.4.1, пп.4.3.1 Договору, вартість об»єкта, на момент укладення договору, складає 224000 грн. Інвестування будівництва об»єкта здійснюється коштами інвестора шляхом передачі готівки забудовнику, або внесенням коштів на рахунок забудовника згідно з графіком фінансування (30 березня 2011 року (том 1 а.с.9, зворотний бік)). На підтвердження отримання інвестицій готівкою забудовник видає інвестору розписку.

Інвестиції в сумі 224000 грн. у будівництво Об'єкта були внесені інвестором в повному обсязі, що підтверджується розпискою відповідача від 30 березня 2011 року (том 1 а.с. 10).

Відповідно до п.2.4. Договору, після введення Об'єкта в експлуатацію і проведення інвестором всіх передбачених цим договором розрахунків інвестор набуває права на отримання своєї частки, що оформляється відповідним актом приймання-передачі, відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п.5.2.5 договору, забудовник зобов»язаний протягом одного місяця, після закінчення будівництва об'єкта, прийняття його Державною приймальною комісією в експлуатацію та закінчення технічної інвентаризації, надати Інвестору дані по Об'єкту з визначенням його фактичного номера та фактичної загальної площі, передати Інвестору Об'єкт по акту приймання-передачі разом з пакетом документів, необхідних для реєстрації права власності на Об'єкт, а саме: - перелік Інвесторів по Об'єкту або витяг із нього; - акт приймання-передачі Об'єкта Інвестору, -довідку/розписку про виконання Інвестором умов Договору (інвестування Об'єкта в повному обсязі), - технічний паспорт, виданий БТІ (при оплаті вартості його оформлення Інвестором за окремим рахунком відповідно до п. 5.1.2. цього Договору), - іншу документацію, що наявна або має бути в Забудовника та вимагається реєструючим органом.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 вказаного Договору, інвестори приймають участь в інвестуванні будівництва Об'єкта шляхом внесення грошових коштів в інвестування своєї частки, з подальшим отриманням його у спільну сумісну власність, на умовах цього договору; після введення Об'єкта в експлуатацію і проведення інвесторами всіх передбачених цим договором розрахунків інвестори набувають права на отримання своєї частки, що оформляється відповідним актом приймання - передачі, відповідно до умов цього Договору.

На даний час будівництво Об'єкта завершено і він повністю готовий до експлуатації, що підтверджується Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою 09.12.2011р. інспекцією ДАБК у Кіровоградській області за №КД9 (I черга) та Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою 19.12.2012р. інспекцією ДАБК у Кіровоградській області за №КД4 (II черга) (т.1 а.с. 12-19).

На підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 1011 від 22 грудня 2011 року - ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на всю будівлю торговельного центру, яке зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.20).

Згідно акту приймання-передачі від 27.12.2012р. ОСОБА_2 передав, а інвестор ОСОБА_1, прийняла від нього Об'єкт інвестування (т.1 а.с.11, зворотній бік).

Згідно ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» всі суб'єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Розміщення інвестицій у будь-яких об'єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід'ємним правом інвестора і охороняється законом.

Інвестор самостійно визначає цілі, напрями, види й обсяги інвестицій, залучає для їх реалізації на договірній основі будь-яких учасників інвестиційної діяльності, у тому числі шляхом організації конкурсів і торгів.

За рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів.

Для інвестування можуть бути залучені фінансові кошти у вигляді кредитів, випуску в установленому законодавством порядку цінних паперів і позик.

Майно інвестора може бути використано ним для забезпечення його зобов'язань. У заставу приймається тільки таке майно, яке перебуває у власності позичальника або належить йому на праві повного господарського відання, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Заставлене майно при порушенні заставних зобов'язань може бути реалізовано відповідно до чинного законодавства.

Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Для державних підприємств, що виступають інвесторами за межами України та яким відкрито іпотечний кредит, встановлюється гарантія по цих інвестиціях з боку держави.

Інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою.

Відповідно до вимог ст.9 вищевказаного Закону основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

Втручання державних органів та посадових осіб у реалізацію договірних відносин між суб'єктами інвестиційної діяльності зверх своєї компетенції не допускається.

Статтею 10 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що інвестиційна діяльність може здійснюватись за рахунок: власних фінансових ресурсів інвестора (прибуток, амортизаційні відрахування, відшкодування збитків від аварій, стихійного лиха, грошові нагромадження і заощадження громадян, юридичних осіб тощо); позичкових фінансових коштів інвестора (облігаційні позики, банківські та бюджетні кредити); залучених фінансових коштів інвестора (кошти, одержані від продажу акцій, пайові та інші внески громадян і юридичних осіб); бюджетних інвестиційних асигнувань; безоплатних та благодійних внесків, пожертвувань організацій, підприємств і громадян.

В силу ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

За змістом ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» у редакції станом на 10 січня 2008 року, інвестори - це суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування.

За ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Відповідно до статті 876 ЦК України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Таким чином, виконання зобов'язань за інвестиційною угодою свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма встановлює об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 07.12.2016 року ( справа № 6-1111цс16), майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об'єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Таким чином, майнове право, яке є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.

Аналогічні висновки Верховного Суду України викладені у наданих для порівняння постановах від 4 листопада 2015 року (№ 6-1920цс15) та 30 березня 2016 року (№ 6-265цс16).

З врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є володільцем майнових прав на об"єкт інвестування, оскільки виконала свої грошові зобов'язання за інвестиційною угодою (сплатила стовідсоткову передоплату), тому вимоги позивача в частині визнання за нею майнових прав на об»єкт інвестування підлягають задоволенню.

Разом з тим, законних підстав для задоволення решти позовних вимог суд не вбачає, виходячи з наступного.

Оскаржуване Свідоцтво пра право власності на нерухоме майно від 22.12.2011 року було видано на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 1011 від 22.12.2011 року. Оскільки позивачем вимог про скасування рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 1011 від 22.12.2011 року, яке стало правовою підставною для видачі ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, не заявлялось, підстави для скасування вказаного свідоцтва відсутні. Вимога ж позивача про скасування державної реєстрації права власності на спірні приміщення за ОСОБА_2 також задоволенню не підлягає, адже є похідною від другої вимоги.

Відповідно приписів ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі в межах задоволених вимог суд покладає на ОСОБА_2, оскільки саме його діями були порушені майнові права позивача.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 247, 263-265, 273, 354-355, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована і проживає за адресою : 28000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, майнове право на 3/1000 частини приміщення (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) багатофункціонального комплексу з приміщеннями готельного, адміністративно-комерційного, торгівельного, побутового призначення, громадського формування та господарських споруд під мийку на 5 постів по АДРЕСА_3 (ТЦ «Гранд Плаза»), яка складається з нежитлового приміщення - кімната, інвентаризаційний номер НОМЕР_3, площею 31.8 м2 та розташована на другому поверсі.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований в АДРЕСА_4, фактично проживає за адресою : 28000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована і проживає за адресою : 28000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2240 грн судового збору.

Решту судових витрат у справі - залишити по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя