П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 760/6478/18

Апеляційне провадження № 22-ц/796/5172/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Головачова Я. В., Шахової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Кізюн Л.І. 23 квітня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Громадської організації «Всеукраїнська організація осіб з інвалідністю «ГАРМОНІЯ» про визнання трудових відносин припиненими,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту п.8 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом до Громадської організації «Всеукраїнська організація осіб з інвалідністю «ГАРМОНІЯ» про визнання припиненими трудових відносин Підприємства об'єднання громадян «ПРОМАКТИВГРУП» (ідентифікаційний код 33098855) та директора ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, з 12 лютого 2018 року.

Свої позовні вимоги мотивував, зокрема, тим, що 13 лютого 2013 року рішенням засідання Президії Ради Всеукраїнської громадської організації інвалідів «ГАРМОНІЯ» його призначено на посаду директора Підприємства об'єднання громадян «ПРОМАКТИВГРУП» (ідентифікаційний код 33098855), про що були внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Єдиним засновником (власником) вказаного підприємства є Всеукраїнська громадська організація інвалідів «ГАРМОНІЯ». З 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено трудові контракти, останніх з яких - Контракт з директором підприємства №1 від 13 лютого 2017 року, строком дії до 12 лютого 2018 року. Останній укладений Контракт припинив свою дію, а відтак і його, позивача, повноваження директора (керівника) Підприємства. З огляду на те, що новий Контракт не був підписаний та відповідно вимог трудового законодавства України, 12 лютого 2018 року Наказом №ПА000000004 його звільнено з посади директора 12 лютого 2018 року, у зв'язку з закінченням (припиненням) строку дії Контракту (п.2 ст.36 КЗпП України). В свою чергу, він неодноразово звертався до відповідача з проханням внести зміни до Єдиного державного реєстру стосовно інформації про керівника ПОГ «ПРОМАКТИВГРУП». Однак, станом на 07 березня 2018 року такі зміни внесено не було, а тому інформація про нього, як про директора (керівника) ПОГ «ПРОМАКТИВГРУП», що міститься в Єдиному державному реєстрі суперечить дійсності, відтворює неправдиву інформацію, вводить в оману третіх осіб та порушує його права і законні інтереси.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 повернуто позивачу у зв'язку з не усуненням її недоліків (а.с.18-20).

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 18 травня 2018 року подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 19 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, копію вказаної ухвали отримано представником позивача 05 квітня 2018 року, що підтверджується розпискою. 12 квітня 2018 року, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем було подано заяву про усунення недоліків з додатками в одному примірнику. Разом з тим, 23 квітня 2018 року оскаржуваною ухвалою позовну заяву повернуто позивачу.

Так, постановлена ухвала про повернення позовної заяви є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем було подано оригінал квитанції про сплату судового збору та копії належним чином завірених документів. Разом з тим, уточнена заява не подавалась, оскільки звертаючись до суду позивач зазначив зміст позовних вимог, обставини, якими він обґрунтовував позовні вимоги та вказав засоби доказування, в яких містяться докази, що дозволяють довести його правову позицію та про які йому відомо.

Однак, суд першої інстанції зміст поданого позову не дослідив, не звернув увагу на те, що процесуальне законодавство не встановлює конкретних вимог до способу формулювання позовних вимог, у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку про невідповідність позовної заяви вимогам ст.175 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи, що заяву про усунення недоліків було подано до суду у встановлений законом строк, підстав для повернення позову не було.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, копія якої направлялась учасникам справи разом з копією апеляційної скарги, роз'яснено право подати відзив.

Разом з тим, відповідач не скористався своїм процесуальним правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів дійшла висновку, що постановлена судом ухвала не відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів даної справи та встановлено в ході перегляду оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції своєю ухвалою від 19 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 залишив без руху та надав заявнику строк на усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху отримано представником позивача 05 квітня 2018 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.12), а тому останній день для усунення недоліків позовної заяви - 16 квітня 2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, 12 квітня 2018 року, на виконання вимог ухвали, представник позивача з дотриманням строків на усунення недоліків, надіслала оригінал квитанції про сплату судового збору, а також зазначила, що зі змісту позовних вимог вбачається, який саме спосіб захисту прав та інтересів позивач просить визначити у рішенні суду. Крім того, в даній заяві представник позивача додатково зазначила підстави звернення позивача до суду, з посиланнями на норму права, а також розрахувала орієнтовну суму судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв'язку з розглядом справи.

Також, представник позивача надала на вимогу суду ряд копій документів, завірених належним чином.

Суд першої інстанції, отримавши вищевказану заяву представника позивача, з доданими до неї документами, дійшов висновку про те, що позивачем не подано у встановлений судом строк належно оформленої позовної заяви, крім того, заяву на усунення недоліків, у якій зазначені обставини, що мають бути зазначені в позовній заяві, подано в одному примірнику, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу у зв'язку з не усуненням її недоліків.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Так, з матеріалів справи, а також з доводів апеляційної скарги вбачається, що представником позивача в строк, визначений ухвалою суду, направлено на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху оригінал платіжного документу про сплату судового збору, ряд копій документів, завірених належних чином, розраховано орієнтовну суму судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв'язку з розглядом даної справи. Крім того, представником позивача надано додаткові пояснення по суті та змісту позовних вимог, з посиланнями на норму права, та звернуто увагу суду на те, що зі змісту позовної заяви є зрозумілим, який спосіб захисту прав та інтересів позивач просить визначити у рішення суду.

Також, як вказано в апеляційній скарзі, уточнена позовна заява не подавалась, оскільки звертаючись до суду позивач зазначив зміст позовних вимог, обставини, якими він обґрунтовував позовні вимоги та вказав засоби доказування, в яких містяться докази, що дозволяють довести його правову позицію.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява позивача складена з урахуванням положень ст.175 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції поданого позову належним чином не дослідив та дійшов передчасного висновку про невідповідність вимог ОСОБА_3 статті 175 ЦПК України та наявність підстав для повернення позовної заяви у зв'язку з не усуненням її недоліків.

Крім того, на стадії пред'явлення позовної заяви, вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття провадження у справі, суд першої інстанції перевіряє відповідність позовної заяви вимогам статті 175 ЦПК України, тобто перевіряє передумови права на пред'явлення позову особи та дотримання порядку її подання, та не вправі уточнювати, пропонувати позивачу надати (зазначити) докази, які на думку суду повинні відповідати за позовом.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справидля продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з одночасним направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367-368, 369, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: Я.В.Головачов

О.В.Шахова

Повне судове рішення складено 21 червня 2018 року