01.10.2018 637/1022/18

РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2018 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н. секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу №637/1022/18 (2/637/346/18) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Шевченківського району Харківської області, треті особи: Державна нотаріальна контора в особі ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

участь у справі приймали: позивач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_6

третя особа ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 28 серпня 2018 року звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про поновлення строку за для звернення до суду та визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_7, померлої 14 грудня 2005 року.

В судовому засіданні позивач, просила позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 14 грудня 2005 року померла її мати ОСОБА_7. Після її смерті відкрилася спадщина на ? часину земельної ділянки площею 5.5010 га, кадастровий номер :03:000:0033 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №034287. Померла заповіту не залишила. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

Після смерті матері її брат ОСОБА_8 оформив спадщину на ? частину вищезаначеної земельної ділянки площею 2.7514 га кадастровий номер :03:000:0094. При оформленні братом спадкого майна на підставі технічної документації із землеустрою були встановлені межі ? частини земельної ділянки визнані за ним, яка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :03:000:0094, а земельна ділянка площею 5.5010 га з кадастровим номером :03:000:0033 яка належала померлій ОСОБА_7 була видалена.

Звернувшись до нотаріальної контори в 2006 році , з метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачу було рекомендовано надати певний перечень документів які вона не надала бо їх не мала, пізніше їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва , в звязку з пропуском строку звернення та за відсутністю витяга з ДЗК щодо земельної ділянки площею 5.5010 га, та рекомендовано звернутися до суду. В адміністративному порядку вирішити дане питання неможливо. Тому позивач звернулася до суду та просить поновити строк за для звернення до суду та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на ? частину вищевказаної земельної ділянки, яка залишилася після смерті матреі ОСОБА_7, померлої 14 грудня 2005 року.

Представник позивача, який діє на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Шевченківського району Харківської області та представник третьої особи Шевченківської державної нотаріальної контори не зявилися, надавши до суду письмові заяви з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову ОСОБА_2 не заперечують.

Третя особа: ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона прийняла спадок після смерті свого чоловіка ОСОБА_8, який є братом позивача, та вказала, що не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_2 визнання за нею права власності на ? частину земельної ділянки після смерті ОСОБА_7

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третю особу ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про народження (серія ЯС № 363671 виданого в с. Старовірівка Шенвченківського району Харківської області ) засвідчено той факт, що 12 червня 1948 року народилася ОСОБА_9, її матірю в відповідному свідоцтві зазначена: ОСОБА_7. (а.с.8).

З свідоцтва про одруження (серія ІІ-ЯК № 0500917 виданого ОСОБА_3 сільською радою Шевченківського району Харківської області від 20 квітня 1968 року) вбачається, що позивач одружилася та набула прізвища ОСОБА_2. (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть (серія І-ВЛ № 059582, яке видане Курилівською сільською радою Купянського району Харківської області від 14 грудня 2005 року), мати позивача ОСОБА_7, померла 14 грудня 2005 року.

За життя ОСОБА_10 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ХР № 034282 виданого Шевченківською райдержадміністрацією Харківської області 03 листопада 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №262) площею 5.5010 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Згідно довідки Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області та свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 липня 2006 року вбачається, що 19 липня 2006 року спадкоємцем ОСОБА_8 оформлена спадщина після смерті матері ОСОБА_7, померлої 14 грудня 2005 року на ? частину жилого будинку в с.Баранівка вул.Перемоги, 14, земельної ділянки сільского виробництва в розмірі ? частини, ? частини грошових вкладів, ? частини спадкового майна залишилася відкритою для оформлення за дочкою ОСОБА_2

З листа державного нотаріуса Шевченківської нотаріальної контори 06 листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 зверталася для оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_7, але в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено в звязку з відсутністю витягу з ДЗК щодо земельної ділянки площею 5.5010 га.

Начальником Відділу у Шевченківському районі ГУ Держгеокадастру Харківської області надана відповідь від 20 червня 2018 року на звернення представника позиваче з якої слідує, що надати витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 5.5010 га кадастровий номер :03:000:0033 неможливо в звязку з тим, що відомості про зазначену земельну ділянку в базі даних автоматизованої системи ДЗК, відсутні. Дану земельну ділянку було поділено на дві та вищезазначений кадастровий номер присвоєний земельній ділянці площею 2.7496 га.

З листа № 300 та витягів зі спадкового реєстру наданих приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області від 17 вересня 2018 року вбачається, що заповіти від імені ОСОБА_7 посвідчені не були, але заведені спадкові справи після смерті ОСОБА_7, померлої 14 грудня 2005 року, та були видані відповідні свідоцтва.

Згідно до п. 1.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У відповідності до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва, про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємиців).

Спадкування за правилами ст.1217 Цивільного кодексу України здійснюється за законом та заповітом.

До складу спадщини за правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Частиною 1 ст.1225 Цивільного кодексу України передбачено,що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За правилами ст.1261 Цивільного кодексу України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно до ч. 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з того, що відповідачем не заявлено про застосування судом строків позовної давності, а відсутність правовстановлюючого документу заважала позивачу отримати спадщину в нотаріальному порядку , суд вважає можливим поновити строки звернення до суду з позовом.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері, визнання за нею права власності не порушає нічиїх інтересів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 200, 223, 247, 258, 259, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1261, 1225, 1268 Цивільного кодексу України (2004 року), ст.41 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Шевченківського району Харківської області, треті особи: Державна нотаріальна контора в особі ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк для звернення до суду за захистом не визнаного права.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки площею 5.5010 га кадастровий номер :03:000:0033 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 14 грудня 2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадженн .

СУДДЯ