АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 211/983/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 квітня 2018 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О.о 13 годині 10 хвилин у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 13 квітня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди, зазначаючи, що 05.01.2018 року близько 10 години він прибув до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу для участі у процесі у судді Зіміна. У зв'язку з тим, що судове засідання затримувалось, він ходив по поверхах суду для отримання інформації по інших справах. Приблизно о 10 годині 15 хвилин він побачив, як відвідувач намагався пройти без обшуку до суду, та зробив зауваження особі у камуфляжній формі, що він не має права перешкоджати відвідувачу пройти в судову приміщення.

Коли він знаходився у залі судового засідання, то до залу зайшла прес-секретар суду ОСОБА_2 і почала фіксувати його на свій мобільний телефон. Він вимагав припинити знімати, та залишити зал судового засідання. Потім заступник керівника апарату ОСОБА_3 привів кілька нарядів патрульних поліцейських. Позивач піднявся до голови суду, але його не впустили до її кабінету помічниця та секретар.

Через деякий час прийшов ОСОБА_4, позивач вимагав залишити судове засідання і йти працювати. ОСОБА_3 дочекався приїзду слідчо-оперативної групи, які провели обшук його, як особи і речей. Понятими були працівники суду.

Пізніше ним було отримано відповіді від голови суду про те, що дії працівників суду були правомірними, бо напередодні невідома особа мала в рюкзаку сокиру і на нього впала підозра, що він також приніс сокиру.

Поширена працівниками Жовтневого районного суду інформація, що позивач приніс сокиру чи іншу зброю з метою вчинити замах на когось з суддів, не відповідає дійсності, порушує його права, свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, оскільки створює у громадськості уявлення про нього, як злочинця і маніяка.

Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі п'яти мінімальних розмірів заробітної плати, що складає 18 615,00 гривень.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 квітня 2018 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що винними вважає працівників суду, тому вважає, що держава у спірних правовідносинах не відповідає. Крім того, вказує, що він подав позов до юридичної особи - Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, а не до держави, що також, на його думку, підтвердив і Апеляційний суд Дніпропетровської області, визначаючи підсудність.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1, звертаючись до суду із позовом про стягнення моральної шкоди, зазначив, як відповідача, Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2018 року визначено підсудність для розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди - Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що діями працівників Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу йому спричинено моральну шкоду.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу є неналежним відповідачем по справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першої ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Зважаючи на те, що підставою для відшкодування шкоди позивач зазначив поширення працівниками суду щодо нього інформації, яка не відповідає дійсності та порушує його права, свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, оскільки створює у громадськості уявлення про нього як злочинця, то відсутні спеціальні підстави для застосування ст. 1176 ЦК України.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Частинами 1, 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. З постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня1995 року № 4 (зі змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу є неналежним відповідачем у справі, та відмовив у задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги позивача, щодо визначення Апеляційним судом Дніпропетровської області підсудності для розгляду цієї справи, є підтвердженням того, що Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області є належним відповідачем по справі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки даною ухвалою не визнано належним відповідачем Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу, а лише визначено підсудність розгляду справи, у якій однією зі сторін є суд до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, що свідчить про забезпечення справедливого та неупередженого вирішення спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, згідно до ст. 374 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 квітня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: