Справа № 192/1096/18
Провадження № 2/192/574/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" вересня 2018 р.Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання - Гаркуши І. С.
представника позивача - адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Солоне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Солонянська селищна рада Солонянського району Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання особи, такою що втратила право користування жилим приміщенням.
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності згідно договору дарування серії НМО 077492 від 23 травня 2017 року, належить житловий будинок АДРЕСА_2
Позивачка зазначає, що відповідачка ОСОБА_3 з 26 березня 2009 року зареєстрована в спірному приміщенні, та не проживає в ньому з 10 жовтня 2011 року. При цьому будь-якої згоди на її реєстрацію позивач не надавала, а з моменту отримання у власність житлового будинку жодного разу не бачила відповідачку в належному їй будинку.
На теперішній час позивачка, як новий власник, має намір розпоряджатися майном - будинком АДРЕСА_2 Дніпропетровської області, у зв'язку з чим на підставі ст.391 ЦК України має право на усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, а тому вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання відповідачку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.
В судове засідання позивачка ОСОБА_4, яка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи (а.с. 43, 47), в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Представник позивачки - адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.46) в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не подав і відзиву на позов та доказів, що їх обґрунтовують.
Представник третьої особи - Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої до суду письмової заяви прохали проводити розгляд справи у відсутність представника третьої особи (а.с.45).
Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності третьої особи, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду справи.
Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року постановлено здійснення розгляду справи в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
У судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі договору дарування житлового будинку від 23 травня 2017 року серії НМО 077492, посвідченого державним нотаріусом Солонянської нотаріальної контори Дніпропетровської області, за реєстровим номером 1-983 належить житловий будинок АДРЕСА_2
Відповідно до виписок з погосподарських книг в будинку АДРЕСА_2 з 20 березня 2009 року зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15-23), тобто реєстрація її місця проживання в даному житловому приміщенні проведена ще до виникнення права власності на будинок у позивачки ОСОБА_2
Відповідно до довідки виконавчого комітету Солонянської селищної ради від 15 червня 2018 року №687 (а.с. 24) та акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 11 червня 2018 року, складеного старостою виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області за участю свідків, ОСОБА_3 з 26 березня 2009 року зареєстрована у АДРЕСА_2, та з 10 жовтня 2011 року не проживає у ньому (а.с.25).
В силу ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, а відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч. 2 цієї статті визначені способи здійснення цивільних прав та інтересів судом.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що вимоги позивачки про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір сплачений нею під час звернення з позовом до суду .
На підставі, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 78, 81-82, 89, 141, 229, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, інші відомості - невідомі) такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному ОСОБА_2 на праві приватної власності будинку АДРЕСА_2
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 01 жовтня 2018 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина