Справа № 161/7746/18
Провадження № 2/161/2457/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О.М.,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірнання шлюбу та стягнення аліментів.

Свої вимоги, з урахуванням заяви про їх уточнення від 25.06.2018 року, обґрунтовує тим, що 21 липня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Іваничівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 24. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відносини між подружжям погіршились з лютого 2018 року. Сторони мають різні погляди на подружнє життя, спільного господарства не ведуть. Будь-які спроби досягти примирення були безрезультатними. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідач проживає окремо та жодним чином не допомагає ОСОБА_4 у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. З огляду на наведене позивач просить стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, а шлюб між ними розірвати.

Правом подачі відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач визнав позов частково, просив відмовити у задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення з нього суми судового збору.

Дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ №046249, виданого Іваничівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 24 (а.с.4).

Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, наявними в матеріалах справи. (а.с.6,7).

В судовому засіданні встановлено, що діти проживають з матірю. Відповідач на даний час проживає окремо. ОСОБА_3 є працездатним, отримує стабільних дохід. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю» встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Звертаючи увагу на вищенаведене, позовна вимога щодо розірвання шлюбу між сторонами підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також порушуватиме її право на свободу особистого життя

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 704,80 грн.

Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави (за позовну вимогу про стягнення аліментів).

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, ч. 2 ст. 268 ЦПК України, ст. 84, 104, 105, 150, 180-184 СК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, який народився 03 листопада 1976 року, в селі Лугове, Іваничівського району, Волинської області, та ОСОБА_4, яка народилась 30 березня 1981 року, в селищі Іваничі, Іваничівського району, Волинської області, зареєстрований 21 липня 2001 року Іваничівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 24 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН: НОМЕР_1, адреса місця проживання: 43024, Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, будинок № 3) в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН: НОМЕР_2, паспорт серії СЕ 091184 виданий Івано-Франківським МВ УМВС України в Івано-Франківській області 26.09.2001 року, адреса місця проживання: 43024, Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, будинок № 3) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2018 року та до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН: НОМЕР_1, адреса місця проживання: 43024, Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, будинок № 3) в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН: НОМЕР_2, паспорт серії СЕ 091184 виданий Івано-Франківським МВ УМВС України в Івано-Франківській області 26.09.2001 року, адреса місця проживання: 43024, Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, будинок № 3) судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь

Волинської області