Ухвала

24 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 642/5462/17

провадження № 61-42588ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 березня

2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Асоціації «Будинки на Котлова» про зобов'язання вчинити перерахунок нарахованої плати за користування житлом та комунальними послугами,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Асоціації «Будинки на Котлова», в якому просив здійснити перерахунок нарахованої позивачу плати за користування житлом та комунальними послугами з врахуванням пільг; скасувати нараховану позивачу заборгованість зі по сплати за користування житлом та за користування комунальними послугами, шляхом проведення відповідного коригування за особовим (лицьовим) рахунку; зобов'язати Асоціацію «Будинки на Котлова» надати позивачу 75 % знижкиплати за користування житлом та комунальними послугами з врахуванням розміру пільг, встановлених за фактичною адресою проживання його родини.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 15 березня

2018 року (у складі судді Ольховського Є. Б.) позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов'язано Асоціацію «Будинки на Котлова» здійснити перерахунок нарахованої позивачу плати за користування житлом та комунальними послугами (центральне опалення, постачання холодної води, водовідведення, електрична енергія, вивезення твердих побутових відходів тощо) з врахуванням пільг, встановлених пунктами 4-6 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з грудня 2016 року по вересень 2017 року у сумі 10 191,96 грн.

Зобов'язано Асоціацію «Будинки на Котлова» скасувати нараховану ОСОБА_1 заборгованість зі сплати за користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1

у місті Харкові, та за користування комунальними послугами (центральне опалення, постачання холодної води, водовідведення, електрична енергія, вивезення твердих побутових відходів тощо) за період з грудня 2016 року по вересень 2017 року включно в сумі 10 191,96 грн шляхом проведення відповідного коригування за особовим (лицьовим) рахунком № НОМЕР_1.

Зобов'язано Асоціацію «Будинки на Котлова» надати ОСОБА_1 75 % знижки плати за користування житлом та комунальними послугами (центральне опалення, постачання холодної води, водовідведення, електрична енергія, вивезення твердих побутових відходів тощо) з врахуванням розміру пільг, встановлених підпунктами 4-6 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за фактичною адресою проживання його родини у квартирі АДРЕСА_1 у місті Харкові.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2018 року (у складі колегії суддів: Кругової С. С., Колтунової А. І., Пилипчук Н. П.) рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 березня

2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

17 серпня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2018 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною шостою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного випровадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей. Відповідно до положень ЦПК України апеляційний суд наділений повноваженнями суду першої інстанції при ухваленні рішення. Ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на апеляційне провадження, тому апеляційний суд мав право визнати вказану справу малозначною.

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України, тому підстав для відкриття провадження у вказаній справі на підставі підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не вбачається.

Крім того, ОСОБА_1 в касаційній скарзі посилається на пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та вважає, що дана справ потребує перегляду Верховним Судом, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також дана справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не мотивована, чому справа має значний суспільний інтерес та виняткове значення для ОСОБА_1 Крім того, не аргументовано, яким чином стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки правовідносини виникли між окремим споживачем послуг та виконавцем щодо розміру комунальних послуг, тому не може мати фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства відповідно до частини третьої статті 274 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Отже, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Асоціації «Будинки на Котлова» про зобов'язання вчинити перерахунок нарахованої плати за користування житлом та комунальними послугами відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська