Справа № 684/290/18
2/684/130/2018 Р І Ш Е Н Н Я
19 вересня 2018 року Старосинявський райсуд Хмельницької області
головуючого - судді Завадської О.П
при секретарі Олійник Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Стара Синява справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 23 серпня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від сумісного проживання мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя, втратою взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, з 2017 року проживають окремо. Спільне життя та збереження сім'ї неможливе, суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини, тому просить задовольнити її вимоги. Вона створила нову сім'ю та проживає з іншим чоловіком в цивільному шлюбі. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею.
Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач також подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.
Судом встановлено, що сторони 23 серпня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 27, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 23 серпня 2013 року. Від спільного сумісного проживання мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського управління юстиції у Хмельницькій області 02 лютого 2014 року).
Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сім'ї стало несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, проживають окремо, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати біля позивачки.
За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, внаслідок чого склались неприязні відносини, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сім'єю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати.
Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 141 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56, 112, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,
Розірвати шлюб, зареєстрований 23 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 27, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3.
Шлюб вважати припиненим з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,50 грн. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 24 вересня 2018 року.

Суддя _________ О. П. Завадська