Справа №: 398/1789/18
провадження №: 2/398/1713/18
"24" вересня 2018 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді - Ніколаєва М.В.,
з участю секретаря - Безкоровайної А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбні відносини між ними не склалися через відсутність взаєморозуміння та різні типи характерів. Від шлюбу дітей в них немає. З січня 2018 року подружжя проживає окремо. Відповідач відмовляється звернутись до органу ДРАЦС з спільною заявою про розірвання шлюбу. Вважає, що шлюб зберегти неможливо. Спільне господарство вони не ведуть. Спору щодо поділу спільного майна немає.
В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву в якій зазначила, що просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань не подав.
Суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 25 березня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Куколівської сільської ради Олександрійського Кіровоградської області, актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 25.03.2015 року.
Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні типи характерів. З січня 2018 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, примирення між ними не досягнуто.
Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу.
Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи та звільнена від спали судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави с судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 112 СК України, ст.ст. 259, 264, 265, 280 ЦПК України,-
Позов задовольнити повністю.
Шлюб вважати припиненим у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційну скаргу на заочне рішення може бути подано позивачем до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.В.Ніколаєв