АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4524/18 Справа № 202/4568/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), третя особа Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради ( м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд.8), про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено порядок спілкування батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та визначити наступний спосіб участі батька у вихованні дитини:

чотири рази на місяць, в суботу або неділю з 10:00 до 19:00 за погодженням батьків без присутності матері;

в будь-які будні дні з 17:00 до 19:00 за погодженням батьків без присутності матері в місцях та закладах приналежних до об'єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров'я дитини, погодних умов і режиму дня дитини, без присутності третіх осіб.

Можливість спільного відпочинку за період відпустки батька дитини ОСОБА_2 з метою оздоровлення дитини, вирішувати шляхом спільної домовленості з матірю дитини ОСОБА_3 та з урахуванням сезону відпустки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2018 року в цивільній справі № 202/4568/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2018 року в цивільній справі № 202/4568/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким встановити наступний порядок спілкування батьку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити наступний спосіб участі батька у вихованні дитини: побачення чотири рази на місяць, в суботу або неділю, у період часу з 10 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, ОСОБА_3, та якщо цього сприяє стан здоров'я дитини (тобто дитина не хворіє), з можливістю відвідування дитячих культурних, оздоровчих і разважальних місць, але тільки в присутності матері, до досягнення дитиною 12 (дванадцяти) років;побачення у будь які будні дні, у випадку якщо це не зашкодить виховному процесу дитини та відсутні інші перешкоди (хвороба, необхідність відвідування спортивних закладів, творчих гуртків та інше) в період часу з 18 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, ОСОБА_3, в присутності матері, до досягнення дитиною 12 (дванадцяти) років; спільний відпочинок батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у погоджений з матір'ю дитини, ОСОБА_3, період в присутності матері, до досягнення дитиною 12 (дванадцяти) років.

Відзивів на апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, 06 жовтня 2012 року між сторонами по справі Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 686, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 235276.

У зазначеному шлюбі у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, відповідно до Свідоцтва про народження серії І-КИ № 423295, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

На час розгляду справи сторони проживають окремо, дитина проживає з матірю, та між сторонами виник конфлікт з приводу визначення порядку участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 статті 7 Конвенції про права дитини встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з вимогами ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно приписів ч.1, ч.2, ч.3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч. 1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку висновку органу опіки та піклування Індустіральної районної у місті Дніпрі ради «Про затвердження висновку органу опіки та піклування Індустіральної районної у місті Дніпрі ради «про усунення перешкод у спілкування ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 та визначення способу та участі у вихованні та спілкування з дитиною», затвердженного рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 21.11.2017 року за № 405, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, вважав за доцільне встановити наступний порядок спілкування та спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_4: чотири рази на місяць, в суботу або неділю з 10:00 до 19:00 за погодженням батьків у присутності матері до 5-ти річного віку дитини, після досягнення 5-ти років без присутності матері без присутності матері; в будь-які будні дні з 17:00 до 19:00 за погодженням батьків у присутності матері до 5-ти річного віку дитини, після досягнення 5-ти років без присутності матері, в місцях та закладах приналежних до об'єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров'я дитини, погодних умов і режиму дня дитини, без присутності третіх осіб, можливість спільного відпочинку за період відпустки батька дитини ОСОБА_2 з метою оздоровлення дитини, вирішувати шляхом спільної домовленості з матірю дитини ОСОБА_3 та з урахуванням сезону відпустки.

Відповідно до характеристики від 03.07.2017 року за вих.. № 12, наданої товариством з обмеженою відповідальністю «Демікс» ОСОБА_2 працює на підприємсті ТОВ «Демікс» з 01.11.2011 року по час надання висновку на посаді керівника відділу сервісного обслуговування електроінструментів та станкового обладнання, за час праці на підприємстві проявив себе як цілеспрямований та відповідальний співробітник, виконує поставленні завдання, користується повагою серед співробітників, відповідально відноситься до виконання посадових обовязків.

Крім цього, як вбачається з висновку органу опіки та піклування, ОСОБА_2 регулярно сплачує стягнуті судом аліменти, що може свідчити про його сумлінне ставлення до обовязку забезпечувати дитину.

Задовольняючи частково позовні вимоги про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною у вихідні, суд першої інстнції дійшов до правильного та обгрунтованого висновку, що необхідно визначити спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні його доньки із врахуванням : висновку органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 21.11.2017 року за № 405; відзиву відповідача матері дитини; віку, статі дитини, її потреб, а саме, наступний спосіб участі батька у вихованні дитини:

-чотири рази на місяць, в суботу або неділю з 10:00 до 19:00 за погодженням батьків без присутності матері;

-в будь-які будні дні з 17:00 до 19:00 за погодженням батьків без присутності матері в місцях та закладах приналежних до об'єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров'я дитини, погодних умов і режиму дня дитини, без присутності третіх осіб.

-можливість спільного відпочинку за період відпустки батька дитини ОСОБА_2 з метою оздоровлення дитини, вирішувати шляхом спільної домовленості з матірю дитини ОСОБА_3 та з урахуванням сезону відпустки.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що батьки мають рівні права і позивач не повинен погоджувати з відповідачем можливість та час спілкування з дитиною, колегія суддів вважає помилковими , оскільки дитина проживає з матір'ю і знаходиться під цілодобовим наглядом та турботою матері, відвідує дитячий садок і щодо стану здоров'я дитини позивач може дізнатися лише спілкуючись з матір'ю дитини.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_3 про те, що визначити спосіб участі батька у вихованні дитини в присутності матері, до досягнення дитиною 12 (дванадцяти) років , колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівнв права та обовязки щодо дитини, розірвання шлюбу між ними ,проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Окрім того, відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що перебування дитини з позивачем без її присутності будь-яким чином зашкодить дитині.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995 004 ) зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_5