Справа № 638/5562/18
Номер провадження 2/638/3287/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретаря судового засідання Самогньозд О. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 25.04.2018 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд прийняти позовну заяву до розгляду. Розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_2, зареєстрований 10 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1849. Дитину, ОСОБА_3, після розірвання шлюбу залишити на її, ОСОБА_1, вихованні. Після розірвання шлюбу залишити їй, ОСОБА_1, прізвище «Кожухова». Стягнути з ОСОБА_2 всі судові витрати.

11.07.2018 р. до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви про розірвання шлюбу та зміну предмету позову, в якій представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4, яка діє на підставі нотаріальної довіреності від 25.04.2018 р., посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованою в реєстрі за № 1135, просить суд відкрити провадження за позовною заявою ОСОБА_1 (до шлюбу «Золотаренко») ОСОБА_6 з наступними вимогами: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1849, залишивши ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище «Кожухова». Стягнути з ОСОБА_2 всі судові витрати.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що з 10.09.2008 р. вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, у шлюбі у них народився син, шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб розпався через несумісність характерів і поглядів на життя, вони з чоловіком зовсім різні люди, втратили почуття любові один до одного, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки у них відсутнє порозуміння, мають різні погляди на життєво важливі питання і сімейне життя.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від адвоката ОСОБА_7, який дії від імені ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 04.09.2018 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ № 002222 від 16.05.2018 р., виданого на підставі рішення Ради адвокатів Харківської області від 16.05.2018 р. № 20, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду 13.06.2018 р. надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб 10 вересня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 10 вересня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 1849. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2. Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1 ВЛ № 099887, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції.

ОСОБА_3 народився 03 лютого 2013 року в м. Харкові, Україна, про що 09 лютого 2013 року складено відповідний актовий запис № 305. Його батьками записані: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1. Місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серія I ВЛ № 309212, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з розясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2008 р., у них народився син ОСОБА_3, 03 лютого 2013 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони однією сім?єю не проживають, позивач не бажає зберегти шлюб, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, в розумінні ч. 1 ст. 24 СК України ніхто не може примушувати жінку та чоловіка до шлюбу, а ст. 56 СК України передбачає право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, спільне господарство сторони не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно шлюбні стосунки сторін розпалися, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов ОСОБА_1 задоволенню.

За ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов під час підготовчого судового засідання, тобто до початку розгляду справи по суті, тому суд вважає можливим повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, не бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає можливим залишити позивачу її шлюбне прізвище.

На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 23, 76, 81, 141, 142, 189, 196, 197, 200, 258, 259, 263, 264 ЦПК України, суд

вирішив:

ОСОБА_9 ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 вересня 2008 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1849 розірвати.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова (, що розташоване за адресою: 61166, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 18) повернути позивачу ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову квитанцією від 25.04.2018 р. № QS02227803 від 25.04.2018 р., а саме: 352,40 грн. (триста пятдесят дві грн. 40 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в м. Москва, громадянина ОСОБА_10 Федерації, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, інші дані не відомі) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 352,40 грн. (триста пятдесят дві грн. 40 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: