Справа № 360/1947/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді Стасенка Г.В.,

присяжних - Трухана В.В., Ковальчука О.О.,

за участі секретаря судового засідання - Клопот О.О.,

заявниці - ОСОБА_3,

представника заявниці - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 22 вересня 2006 року вона (заявниця) та ОСОБА_5, уклали шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась дочка ОСОБА_7. За рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька від 22 січня 2010 року із ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, до повноліття дитини. 23 листопада 2012 року за рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька шлюб між нею (заявницею) та ОСОБА_5 було розірвано.

Приблизно, в першій половині січня 2014 року ОСОБА_5 зник - він пішов із дому і не повернувся. На зв'язок із рідними та близькими не виходить, аліменти та будь-яку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає.На початку лютого 2014 року у зв'язку із початком бойових дій в м. Донецьку вона (заявниця) з дочкою виїхала на тимчасове проживання до м. Києва, а потім в серпні 2016 року переїхала із дочкою проживати в с. Вабля Бородянського району Київської області, де стала на облік, як внутрішньо переміщена особа.

За її зверненням 23 лютого 2018 року Бородянським ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області, ОСОБА_5 було оголошено в державний розшук, як безвісти зниклу особу та заведено розшукову справу № 06/01/79-2018. Їй та родичам ОСОБА_5 місце його проживання та перебування до цього часу не відомо.

Просила визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Донецька, зареєстрованого в АДРЕСА_2, безвісно відсутнім з 23 лютого 2018 року, оскільки це необхідно для призначення пенсії дитині по втраті годувальника.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 свою заяву підтримала і викладене підтвердила, пояснивши, що ОСОБА_5 це її колишній чоловік, з яким вона має спільну дитину - дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6. Фактично з 2010 року, іще до розірвання шлюбу, вона з чоловіком спільно не проживала. Востаннє вона бачила ОСОБА_5 в січні 2014 року в місті Донецьку, де він проживав з батьком. В лютому 2014 року вона виїхала разом з дочкою з міста Донецька і з того часу ОСОБА_5 не бачила та стосунки з ним не підтримує. Де він знаходиться їй не відомо. В лютому 2018 року вона звернулася до Бородянського відділення поліції із заявою про оголошення ОСОБА_5 в розшук.

Представник заявниці - адвокат ОСОБА_4 заяву ОСОБА_3 також підтримав.

Заінтересована особа - Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення заявниці ОСОБА_3 і її представника - адвоката ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Судом встановлено, що згідно з копією паспорту серії НОМЕР_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, народилася в місті Прип'ять Київської області і зареєстрована в АДРЕСА_3. (а.с.4)

Як убачається з копії свідоцтва про народження, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Донецьку і її батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_3. (а.с.6)

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 22 вересня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1268. (а.с.5)

Як убачається з копії рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 22 січня 2010 року, із ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу). (а.с.7-9)

Відповідно до копії рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 23 листопада 2012 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірваний. (а.с.11)

З копії довідки виконавчого комітету Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області від 07 серпня 2018 року за №366 вбачається, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_4 з 16 серпня 2016 року по даний час. (а.с.15)

З копії довідки виконавчого комітету Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області від 07 серпня 2018 року за №367 вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_4 з 16 серпня 2016 року по даний час. (а.с.16)

Згідно з копією довідки виконавчого комітету Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області від 07 серпня 2018 року за №368, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на території Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області не зареєстрований та не проживає. (а.с.17)

Як убачається з копії довідки № НОМЕР_1 від 16 лютого 2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_3 разом зі ОСОБА_7 перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1. (а.с.12)

Відповідно до копії довідки № НОМЕР_2 від 16 вересня 2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_7 проживає в АДРЕСА_4. (а.с.14)

Як убачається з копії повідомлення Бородянського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 23 лютого 2018 року за № С-27/109/1007-18, заява ОСОБА_3, зареєстрована в ЖЄО під № С-27 о/п та ОСОБА_5, 1979 року народження, перебуває у державному розшуку, як безвісно зникла особа, розшукова справа № 06/01/79-2018 від 23 лютого 2018 року; на даний час проводяться заходи направлені на встановлення місцезнаходження останнього. (а.с.18)

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.43 ЦП України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено поняття місця проживання, а саме: місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що суд може визнати особу безвісно відсутньою за умови якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей, що вона проживає у своєму житлі, і місце її перебування має бути невідомим.

Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 є АДРЕСА_2.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", місто Донецьк відноситься до території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст.1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Суд вважає, що заявницею не надано належних та достатніх доказів, які б вказували на те, що за останнім відомим місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 - АДРЕСА_2 він відсутній більше одного року і його місцеперебування невідоме.

Крім того суд враховує, що відповідно до ст.43 ЦП України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування, проте заявниця просить визнати ОСОБА_3 безвісно відсутньою особою лише з 23 лютого 2018 року.

Відповідно до ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено, зокрема, для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою.

Заявниця ОСОБА_3 обґрунтовує свої вимоги про необхідність визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім лише з тих підстав, що останній не приймає участі у вихованні їх спільної дитини, не сплачує аліменти через свою відсутність, а тому для створення належних умов зростання та матеріального забезпечення малолітньої дитини вона має право на призначення державної пенсії по втраті годувальника.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства", діти, позбавлені батьківського піклування, - це діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.

Суд вважає, що обставини на які заявниця посилається в своїй заяві і докази, якими вона обґрунтовує ці обставини, свідчать про те, що батько її дитини ОСОБА_5 не виконує своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з його перебуванням на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, чи у зв'язку з його розшуком органами Національної поліції.

Враховуючи, що особа, яку заявниця просить визнати безвісно відсутньою, була зареєстрована на території, яка тимчасово окупована, що унеможливлює встановлення судом обставин наявності або відсутності даної особи за місцем постійного проживання або реєстрації протягом певного періоду, як це передбачено ст.43 ЦП України і ст.307 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_3про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім необхідно відмовити.

Керуючись ст. 43 ЦК України, ст.13, 76, 81,259, 263-265, 268, 293, 294, 305-308 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа - Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 28 вересня 2018 року.

Головуючий - суддя Г.Стасенко

Присяжні В. Трухан

О. Ковальчук