Номер провадження по справі 2/387/238/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Цоток В. В.

при секретарі Придатченко О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача та третьої особи на стороні

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державний нотаріус Добровеличківської державної нотаріальної контори, товариство з обмеженою відповідальністю "Діалог" про визнання договору міни земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації права власності ,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах позивача ОСОБА_3 з позовом до відповідача про визнання недійсним договору міни земельної ділянки, в якому зазначила, що її довірителю на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,10 га, яка розташована на території Юр'ївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Дана земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ "Діалог" з 2000 року. В 2013 році по закінченню строку дії договору оренди землі, представник орендаря запропонував ОСОБА_3 продовжити договір оренди землі на наступні 25 років, на що останній погодився. Проте, в 2018 році позивач дізнався про те, що він не є власником даної земельної ділянки, на підставі договору міни з ОСОБА_4. Волевиявлення на укладення зазначеного вище правочину ОСОБА_3 не мав. Крім того, вказана угода були вчинена з порушенням мораторію на заборону відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, тому вважає, що є підстави для визнання договору міни недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Не оспорювала факту підписання ОСОБА_3 спірного договору та отримання ним коштів у сумі 50000 гривень. Однак, наполягала на тому, що позивач, фактично, мав намір укласти договір оренди землі, а отримані ним кошти розцінював як орендну плату. Звернула увагу суду на суперечливу інформацію, яка міститься в матеріалах нотаріальної справи. А саме, в заяві ОСОБА_3 від 23.12.2013 року, яка міститься на аркуші справи 36, зазначено, що справжність підпису позивача нотаріусом перевірено 03.12.2013 року. Крім того, згода ОСОБА_5 від 23.12.2013 року на укладення його дружиною - ОСОБА_4 оспорюваного правочину містить суперечності в тому хто, та кому надав таку згоду ( а.с. 37).

Представник відповідача та третьої особи на стороні відповідача ТОВ "Діалог", в судовому засіданні, заявлених вимог не визнав повністю. Обґрунтовуючи свої заперечення, пояснив, що приписи п.15 розділу Х ЗК України не містять жодних застережень та обмежень щодо міни земельних ділянок між власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Навпаки, законодавець передбачив укладення договорів міни як виключення у мораторії на відчуження земельних ділянок та земельних часток ( паїв ). Крім того, просив суд застосувати строки позовної давності, оскільки позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права 23.12.2013 року, в момент підписання оспорюваного правочину.

Третя особа на стороні відповідача, без самостійних вимог щодо предмета спору Добровеличківська районна державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Доказів про наявність поважних причин його неявки суду не подала.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши заяви по суті спору та письмові докази, допитавши свідків, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини .

На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, від 27.01.1999 року, виданого Юр'ївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_3 набув право приватної власності на земельну ділянку площею 6,10 га з кадастровим номером НОМЕР_4, яка знаходиться на території Юр'ївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.59 ).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-013 від 20.12.2013 року, встановлено, що державна реєстрація вказаної земельної ділянки здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) від 17.12.2013 року ( а.с.50).

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер : НОМЕР_6 від 24.10.2013 року, виданого реєстраційною службою Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області, ОСОБА_4 набула право приватної власності на земельну ділянку площею 0,01 га, з кадастровим номером НОМЕР_5, яка знаходиться на території Юр'ївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.62 ).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 21.10.2013 року, встановлено, що державна реєстрація належної ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0100 га була здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об'єднанні земельних ділянок від 15.10.2013 року ( а.с.55 ).

23.12.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір міни земельних ділянок , який посвідчений державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2810. Відповідно до п.1-5 договору ОСОБА_4 міняє земельну ділянку площею 0,0100 га, що знаходиться на території Юр'ївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, з кадастровим номером НОМЕР_5, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності індексний номер : НОМЕР_6 від 24.10.2013 року, виданого Добровеличківською РС Добровеличківського РУЮ на належну ОСОБА_3 земельну ділянку площею 6,1027 га, що знаходиться на території Юр'ївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, з кадастровим номером НОМЕР_4, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індекний номер 15098168 від 21.12.2013 року, виданого Добровеличківською РС Добровеличківського РУЮ. Відповідно до п.7 договору обмін земельних ділянок проводиться з грошовою доплатою 50000 гривень 00 копійок ( а.с. 34-35 ).

На підставі зазначеного правочину, державним нотаріусом було проведено державну реєстрацію права власності : за ОСОБА_4 - на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 ( рішення № 9376746); за ОСОБА_3, - на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5 ( рішення 9377154) ( а.с.44,45).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, повідомив, що є керівником ТОВ " Діалог". Починаючи з 2000 року, належна ОСОБА_3 земельна ділянка перебуває в оренді зазначеного підприємства. Останній договір оренди землі був підписаний між позивачем та ТОВ "Діалог" в 2005 році та діє по день розгляду спору. В зв'язку з цим, вважає, що були відсутні підстави для укладення в 2013 році нового договору оренди землі. Він особисто був свідком того, як ОСОБА_3 неодноразово звертався з пропозицією обміняти належну йому земельну ділянку з доплатою, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі. ОСОБА_6 особисто не був свідком подій, пов'язаних із укладенням оспорюваного правочину. Проте, йому відомо, що договір міни земельних ділянок був укладений між позивачем та ОСОБА_4 в грудні 2013 року, з доплатою ОСОБА_3 коштів у сумі 50000 гривень, які він отримав за кілька етапів. Після укладення оспорюваного правочину, позивач особисто з'явився до ТОВ "Діалог" та надав свій екземпляр договору міни, в зв'язку з чим, виплата орендної плати по договору оренди землі проводиться новому власнику - ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, повідомив, що є чоловіком ОСОБА_4. Стверджував, що впродовж 2013 року ОСОБА_3 неодноразово звертався до нього з пропозицією обміняти свою земельну ділянку з доплатою, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі. В грудні 2013 року ОСОБА_4 уклала з позивачем договір міни земельних ділянок, відповідно до умов якого, останній отримав доплату за різницю у вартості земельних ділянок в сумі 50000 гривень. Підписання спірного договору, його нотаріальне посвідчення та державна реєстрація відбувалися в приміщенні Добровеличківської районної державної нотаріальної контори, в присутності державного нотаріуса ОСОБА_7 Свідок особисто був присутній під час вказаної події. Крім нього, також були присутні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з дружиною. Сторони правочину особисто ставили в ньому свої підписи. Свідок надавав згоду дружині на укладення зазначеного договору . При цьому, нотаріус роз'яснювала всім присутнім зміст та наслідки правочину.

З показань свідка ОСОБА_8, встановлено, що орієнтовно в 2013-2014 році він особисто чув від ОСОБА_3, що останній обміняв свою земельну ділянку, в зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

З показань свідка ОСОБА_9, встановлено, що в 2013 році він особисто чув від ОСОБА_3, що останній обміняв свою земельну ділянку в зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Громадяни можуть отримувати земельні ділянки у власність з підстав та в порядку, визначеними положеннями ЗК України.

Згідно з пунктом 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

З 2012 року мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення неодноразово продовжувався шляхом внесення відповідних змін до ЗК України і діє до сьогодні.

Отже, законодавець передбачив декілька підстав отримання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зокрема як земельний пай при приватизації сільськогосподарських підприємств для ведення товарного сільськогосподарського виробництва або як землі для ведення сільського господарства.

Зазначеною нормою право на обмін земельних часток (паїв) можна реалізувати в період між проведенням зборів власників земельних часток (паїв) щодо розподілу земельних ділянок та видачею їхнім власникам державних актів на право власності на землю.

Законодавець не закріпив у ЗК України чи інших законах України порядок міни земельних часток (паїв) в інших випадках.

Отже, міна (обмін) земельних часток (паїв) відповідно до вимог закону є цивільно-правовою угодою, яка, однак, може укладатися та реалізовуватись лише у порядку, передбаченому в Законі " Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 року № 899-IV" .

Цей Закон застосовується лише одноразово при переведенні земельної ділянки (паю) з невизначеними межами в закріплену на місцевості земельну ділянку з конкретним цільовим призначенням.

Статтею 14 цього Закону передбачено, що в разі якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально.

Пунктом 2 статті 15 «Прикінцеві положення» цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України розробити рекомендації щодо обміну земельними ділянками, одержаними власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

На реалізацію цієї норми Закону Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 листопада 2003 року № 288 було затверджено рекомендації щодо обміну земельними ділянками, згідно підпунктів 3, 5 яких власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звертається усно або письмово до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву, на яку він бажає обміняти свою земельну ділянку, із пропозицією укласти договір міни земельних ділянок. Оскільки обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників, то у разі відхилення пропозиції укласти договір міни земельних ділянок власник земельної ділянки, який виявив бажання її обміняти, має право звернутись із зазначеною вище пропозицією до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву. У разі прийняття пропозиції власником іншої земельної ділянки щодо обміну земельними ділянками власники земельних ділянок укладають договір міни земельних ділянок. Договір міни земельних ділянок укладається відповідно до вимог Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України. Право власності на земельну ділянку за договором міни виникає після нотаріального посвідчення договору міни земельних ділянок, одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації.

Частиною першою статті 5 Закону № 899-IV встановлено, що матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників, оформлюють сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку.

Отже, аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що обміняними можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай» та лише у випадку, передбаченому статтею 14 Закону № 899-IV.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку площею 0,0100 га не у зв'язку з виділенням земельної частки ( паю ), а у зв'язку з поділом земельної ділянки та на підставі договору міни вона обміняла її на земельну ділянку, набуту як земельна частка (пай).

Крім того, стороною відповідача не надано доказів, які б вказували на те, що обміняні земельні ділянки знаходилися всередині єдиного масиву.

Оскільки спірний договір міни земельних ділянок укладено в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) та з порушенням вимог Закону №899-IV, тому є підстави для визнання його недійсним, відповідно до ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України .

Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт відсутності у ОСОБА_3 волевиявлення на укладення договору міни земельних ділянок .

Натомість, такі доводи сторони позивача спростовуються показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, згідно яких ініціатором укладення оспорюваного правочину був саме ОСОБА_3

Водночас, судом приймаються до уваги наступні обставини.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проте , цим Кодексом встановлено строк протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - позовна давність .

Згідно ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила .

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові .

В судовому засіданні встановлено, що оспорюваний правочин був особисто підписаний позивачем. Із змісту договору вбачається, що ОСОБА_3, під час його укладення, діяв добровільно, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій та був попередньо ознайомлений нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулює укладений правочин.

Отже, про порушення свого права позивач дізнався або повинен був дізнатися 23.12.2013 року.

Таким чином, на момент звернення ОСОБА_3 до суду з даним позовом, що мало місце 17.05.2018 року, спливли строки позовної давності .

Підстави зупинення, переривання перебігу позовної давності, а також поважні причини її пропущення відсутні .

З огляду на вказане, враховуючи відповідну заяву сторони відповідача, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з підстав пропуску строку позовної давності .

Щодо інших аргументів сторін, то обґрунтовуючи своє рішення, суд керується практикою Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права. Зокрема застосовує висновки ЄСПЛ, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного, пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, ст.ст. 5,14 Закону України " Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року № 899-IV, ст.ст.203,215,257,261,267 ЦК України, керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову - відмовити повністю.

Відмовити у визнанні недійсним з моменту укладення договору міни земельних ділянок від 23.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2810.

Відмовити в скасуванні державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 6,1027 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка знаходиться на території Юр'ївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ( рішення про державну реєстрацію права № 9376746 від 23.12.2013 року).

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи :

позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт. Добровеличківка Кіровоградської області, житель АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька села Юр'ївка Добровеличківського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору - Добровеличківська районна державна нотаріальна контора ( 27000, Кіровоградська область, смт. Добровеличківка, провулок Петра Сагайдачного,4);

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю "Діалог" ( село Юр'ївка Добровеличківського району Кіровоградська область, ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений судом до 16 години 00 хвилин 05.10.2018 року.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Цоток В. В.