АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6664/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції : Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуха Олега Ярославовича у виконавчому провадженні по виконанню рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року у цивільній справі № 752/16580/14-ц, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_3, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_4, звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця та просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12 жовтня 2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 752/16580/14-ц від 04 липня 2016 року.

В обґрунтування скарги зазначав, що виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/16580/14-ц не підвідомче Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, оскільки згідно з п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими сума заборгованості становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Разом з тим, сума зобов'язань боржника перед стягувачем за виконавчим листом № 752/16580/14-ц становить 376 077, 42 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 5 926 337, 00 грн., тобто менше визначеної Інструкцією суми. Окрім того, стягувачем у порушення ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» не сплачено авансовий внесок, що є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 р. у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову державного виконавця відмовлено.

У поданій ОСОБА_3, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4, апеляційній скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про задоволення вимог скарги. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що судовим рішенням було визначено заборгованість ОСОБА_4 перед ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 376 077, 42 дол. США, а у виконавчому документі був встановлений еквівалент суми боргу у розмірі 5 926 337,00 грн., державний виконавець не наділений правом змінювати суму заборгованості, відтак при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен був виходити виключно з суми боргу у гривні, яка зазначена у виконавчому листі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIIIапеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Інші учасник справи не з&qudd;явилися. Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги на постанову державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження відповідає вимогам чинного законодавства, державним виконавцем правомірно в оскаржуваній постанові було зазначено про те, що розмір заборгованості складає саме 376 077, 72 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 09 січня 2015 року становить 5926337, 00 грн. Вказував, що погашення суми, яка підлягає стягненню за судовим рішенням, повинно здійснюватися з урахуванням ст. 53 ЗУ «Про виконавче провадження» та обчислюватися в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу з огляду на те, що між сторонами існувало грошове зобов'язання в іноземній валюті.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року було задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 376 077, 42 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 09 січня 2015 року 5 926 337, 00 грн.

На виконання вказаного рішення суду 04 липня 2016 року був виданий виконавчий лист № 2/760/4856.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Гречух О.Я. від 11 жовтня 2016 року було відкрито виконавче провадження ВП № 52592368

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 вищевказаного закону визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 99 Конституції України грошової одиницею України є гривня.

Статтею 192 ЦК України встановлено, що гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в розмірі 376 077, 42 дол. США задоволені рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов'язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 3 вищевказаної статті, у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалюючи рішення у справі, Голосіївський районний суд м. Києва визначив суму заборгованості в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на 09 січня 2015 року.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Саме така позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

А відтак, з урахуванням тієї обставини, що розмір заборгованості боржника перед банком складає саме 376 077, 42 дол. США, а не 5 926 337, 00 грн., виконання вказаного рішення підвідомче Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві,а постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з дотриманням та урахуванням вимог чинного законодавства.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог процесуального закону і не може бути скасована з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений: 21 вересня 2018 року

Суддя-доповідач:

Судді: