Справа № 183/3369/18
№ 2/183/2438/18
19 вересня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Лили В.М.
секретаря Акавової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав власника, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
11 червня 2018 р.ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист прав власника, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням .
Ухвалою суду від14 червня 2018 року було відкрите провадження у справі.
Ухвалою суду від 17 липня 2018 року було закрите підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті.
17 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити заявлені нею вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про місце, дату і час розгляду справи, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи.
В обґрунтування вимог, позивач ОСОБА_1посилається на те, що 30 серпня 2003 р. її син ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_2, після реєстрації шлюбу її син разом з відповідачкою проживали в домоволодінні № 128 а по вул. Волгоградській в м. Новомосковську, який вона разом з чоловіком ОСОБА_4, побудували в 1991р. В травні 2005 р. вона з чоловіком надали згоду на реєстрацію відповідачки в домоволодінні. В травні 2010 р. шлюбні стосунки між сином та відповідачкою були припинені, в серпні 2010 р. вона забрала свої особисті речі та виїхала з її домоволодіння, пообіцяла добровільно знятися з реєстрації, але до теперішнього часу цього не зробила. Все підтверджується довідкою голови квартального комітету та актом про не проживання відповідачки в домоволодінні, який складено 25 травня 2018 р., в присутності сусідів.
28 вересня 2012 р. її син ОСОБА_3 розірвав шлюб з відповідачкою, що підтверджується рішення суду.
Зазначає, що кожен рік вона, як пенсіонерка отримувала субсидію на комунальні послуги, а враховуючи те, що 27 квітня Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №3293 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету України та визнано такою, що втратила чинність, постанови КМУ від 28.12.2016 р. №1022», якою впроваджено оновлений порядок надання житлових субсидій. З урахуванням прийнятих змін з травня поточного року відтепер під час призначення субсидії враховуються доходи не лише її, а усіх зареєстрованих осіб в даному приміщенні. Таким чином реєстрація відповідачки яка фактично не проживає в її домоволодінні позбавляє її право мати субсидію на комунальні послуги. Відповідач була зареєстрована в її домоволодіння як член сім'ї, але на протязі восьми років фактично не проживає в зазначеному домоволодінні, комунальні послуги не сплачує, та не приймає участі в утриманні домоволодіння, тому вважає, що з таких обставин вона втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач зазначив в заяві, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації його прав як власника житла, в звязку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просив суд визнати ОСОБА_2 Юріївнутакою, що втратила право користування житловим приміщенням домоволодінням № 128 а, по вул. Волгоградській в м. Новомосковську, Дніпропетровської області.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.
У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
Судом встановлено, що в домоволодінні за адресою будинок № 128 а, по вул. Волгоградській в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області зареєстрована відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою №1791голови квартального комітету та довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 10.07.2018 року.
Встановлено, що з серпня 2010 року відповідач ОСОБА_2 в домоволодінні не проживає, житловим приміщенням не користується, що підтверджується довідкою голови квартального комітету та актом голови квартального комітету від 25 травня 2018 р.
На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України вона може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житлом, в звязку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268, 386, 391 ЦК України, суд,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2018 року.

Суддя Лила В.М.