У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючої судді Соколишиної Л.Б.

при секретарі Ліпатовій К.Г.

розглянувши заяву представника позивачки про відвід головуючого судді Смоляра Олександра Андрійовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

У судовому засіданні представником позивача заявлено відвід головуючому судді Смоляру О.А., який мотивований тим, що відповідач по справі висловлювався на адресу позивачки з приводу купленості усіх суддів та стверджував про вирішення питання щодо позову, чим викликав у сторони позивачки недовіру до суду.

Дійшовши висновку про необгрунтованість відводу, суддею Смоляром О.А. на підставі положень ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України заяву про відвід передано для визначення судді у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України та зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід головуючого по справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід судді Смоляра О.А. визначено суддю Соколишину Л.Б.

Суд, вивчивши доводи заявленого відводу, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України дана заява про відвід розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36-37 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заявником зазначено підставами для відводу судді обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, яким зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді.

Підставою для таких висновків заявник зазначає те, що відповідач по справі висловлювався на адресу позивачки з приводу купленості усіх суддів та стверджував про вирішення питання щодо позову, а тому вважає, що це унеможливлює, на його думку, участь визначеного складу суду у цій справі. Однак, жодних доказів на підтвердження того, що суддя є упередженним, сторонами не надано. Таким чином, цеє необгрунтовані судження окремих осіб.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Із наведеного вбачається, що відвід повинен бути вмотивований із наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він невмотивований, то це є підставою для відмови у його задоволенні.

Викладені обставини заявленого відводу не містять передбачених законом випадків про відвід складу суду, а відтак, суд не вбачає підстав для задоволення відводу судді.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, заявник не надав.

Враховуючи вищенаведене, оскільки передбачені ст.ст. 36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивачки про відвід головуючого судді Смоляра Олександра Андрійовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. Б. Соколишина