Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 755/16935/15-ц

провадження № 61-6084св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Київенерго»,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Апеляційного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Білич І. М., Болотова Є. В., Вербової І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 є споживачем послуг, які надає ПАТ «Київенерго» за адресою: АДРЕСА_1. 23 червня 2014 року представники ПАТ «Київенерго» за адресою відповідача виявили відсутність пломби електропостачальної організації на приладі обліку, склали акт про порушення. На засіданні комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення, що відбулось 22 вересня 2014 року, встановлено правомірність складення зазначеного акта та проведено розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням, що становить 1 320,77 грн.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує своїх зобов'язань, позивач звернувся до суду щодо стягнення з нього зазначеної суми.

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Київенерго» про відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 у результаті направлення ПАТ «Київенерго» на його адресу попередження про припинення постачання електроенергії за борг, який він не визнає та рахунку за електроенергію, який він вважає завищеним; звернення ПАТ «Київенерго» із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу, проведення трьох судових засідань та пред'явлення цього позову заподіяло йому моральну шкоду, розмір якої він оцінював у 25 998,00 грн та просив стягнути з постачальника послуг.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року позов ПАТ «Київенерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Київенерго» борг за необліковану електроенергію в сумі 1 320,77 грн із зарахуванням на рахунок із спеціальним режимом використання № 1 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, .

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Київенерго» відшкодування судового збору в сумі 243,60 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги електропостачальника є обґрунтованими, оскільки факт порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (чинних на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) (далі - ОСОБА_4 користування електричною енергією для населення, ПКЕЕН) та розмір завданого таким порушенням збитку підтверджується належними доказами. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з безпідставності цих вимог.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року у частині задоволення позовних вимог ПАТ «Київенерго» скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Київенерго» до ОСОБА_4 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що акт про порушення ПКЕЕН містить підписи двох представників постачальника електричної енергії, а підпис в графі «З актом ознайомлений та згоден» виконаний не ОСОБА_4 Відтак, суд дійшов висновку, що такий акт не може підтверджувати виявлення представником електропостачальника порушень споживачем ПКЕЕН.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Київенерго», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Апеляційного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року скасувати та стягнути з ОСОБА_4 вартість необлікованої електричної енергії в сумі 1 320,77 грн та відшкодування судових витрат.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не з'ясував обставин, якими обґрунтовувались позовні вимоги, та не дослідив надані у справі докази, не врахував, що відповідальність за збереження приладів обліку несе споживач, та тієї обставини, що представник електропостачальника не має права вимагати документи та встановлювати особу споживача електроенергії. Також зазначає, що відповідач не заперечував сам факт порушення та відсутності пломби на приладі обліку електроенергії і своєчасно не повідомив про зрив пломби, не надав дозвільних документі на зрив пломби, а тому застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика) є правомірним.

У січні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення про залишення касаційної скарги без задоволення.

Заперечення на касаційну скаргу мотивоване тим, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, оскільки позивач не підписував акт про порушення ПКЕЕН, втручання в роботу приладу обліку електроенергії не було зафіксовано, тому електропостачальник неправомірно застосував пункт 3.1 Методики.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що ОСОБА_4 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1, яку постачає ПАТ «Київенерго».

23 червня 2014 року представники ПАТ «Київенерго» склали акт про порушення № 34238, в якому зазначено, що проведеною перевіркою встановлено порушення статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», пунктів 3.3, 3.31, 6.40, 10.2 Правил користування електричною енергією для населення (чинних на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій), а саме: відсутність пломби електропередавальної організації на клемній кришці електричного лічильника.

Комісія з розгляду актів порушень ПКЕЕН ПАТ «Київенерго» 16 липня 2014 року на підставі зазначеного акта про порушення прийняла рішення провести нарахування згідно з п. 3.1 та за формулою 3.1 Методики на суму 1 320,77 грн, зазначене рішення оформлене протоколом № 3725.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику», якою передбачено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Відповідно до абзацу першого пункту 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії (абзаци три, п'ять, шість та сім пункту 53 ПКЕЕН).

Суд апеляційної інстанції встановив, що акт про порушення від 23 червня 2014 року № 34238 містить підписи лише двох представників постачальника електричної енергії, а підпис споживача в акті виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Ураховуючи встановлення у справі зазначених обставини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наданий позивачем акт про порушення є неналежним доказом на підтвердження вчинення відповідачем правопорушення, передбаченого ПКЕЕН, та відмовив у задоволенні позову з цих підстав.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не досліджував акт збереження пломб приладу обліку електроенергії, що відповідальність за збереження приладів обліку несе споживач послуг, який своєчасно не повідомив про зрів пломби та не надав дозвільних документів на зрив пломби, не заслуговують на увагу, оскільки позивач не дотримався порядку, передбаченого ПКЕЕН, для фіксації такого порушення та не підтвердив сам факт відсутності пломби на електролічильнику.

Оскільки у справі не доведено вчинення відповідачем правопорушення, правомірність застосування електропостачальником Методики у розрахунку вартості необлікованої електричної енергії не перевіряється.

Посилання ПАТ «Київенерго» на те, що після усунення порушення електроспоживання за особовим рахунком відповідача збільшилось, є неприйнятним, оскільки не стосується предмета спору.

У решті касаційна скарга не містить обґрунтованих доводів про неправильне застосування судами норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалені у справі судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик