Дата документу 18.09.2018
Справа № 320/6011/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" вересня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Калугіної І.О.,
при секретарі Горбань Н.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 27 в будинку № 44 по бул. 30-річчя Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області, зазначивши, що відповідач є її членом сімї, та був зареєстрований у належній їй квартирі. Однак, відповідач не проживає у належній їй квартирі з 2014 року, претензій щодо проживання в квартирі не має, його речей в квартирі не має, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Як вбачається з матеріалів справи, право власності на квартиру № 27 в будинку № 44 по бул. 30-річчя Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 лютого 2003 року /а.с.11/.
Вказана обставина також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 248899 від 28 березня 2003 року та копією технічного паспорту /а.с.8-10/.
Згідно довідки старшої по будинку № 44 по бул. 30-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області, посвідченої КП «Житломасив» від 19 липня 2018 року, ОСОБА_3 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, бул. 30-річчя ПеремогиАДРЕСА_1, не проживає з 2014 року /а.с.12/.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_3 більше одного року в квартирі № 27 в будинку № 44 по бул. 30-річчя Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області не проживає, його речей та іншого майна в квартирі немає, вимог щодо проживання у вказаній квартирі відповідач не предявляв.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, 12,81,89,263,265,279-285 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 27 в будинку № 44 по бул. 30-річчя Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І.О.Калугіна