Справа № 667/5103/15-к
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

за участю секретаря Рєпи А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Комсомольським районним судом м. Херсона розглядалося кримінальне провадження №0002064 відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. В межах даного кримінального провадження у встановленому законом порядку позивача визнано потерпілою. Вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.10.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Цивільний позов задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 1000 грн. компенсації моральної шкоди, в задоволенні інших вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22.03.2016 року вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.10.2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди скасовано, та у вказаній частині призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін. З вини ОСОБА_2 позивач змушена була звертатися до правоохоронних органів, приймати участь у ряді слідчих дій, переживати не лише смерть свого рідного брата, але і нелюдське поводження відносно нього в останні хвилини його життя з боку відповідача ОСОБА_2 З урахуванням характеру, обсягу та тривалості завданих душевних та психологічних страждань, моральну шкоду, завдану протиправними діями ОСОБА_2 позивач оцінює в 10000 грн.

Позивач в судове засідання надала заяву про проведення розгляду справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву, в якій заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання надав заяву про проведення розгляду справи без його участі.

Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.10.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. компенсації моральної шкоди, в задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22.03.2016 року вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.10.2015 року щодо ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди скасовано. Призначено у провадженні в частині заявленого цивільного позову ОСОБА_1 новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Оскільки вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.10.2015 року встановлено наявність вини відповідача у викраденні майна, яке належало ОСОБА_3, померлому брату потерпілої ОСОБА_1, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав відповідальності за завдану у зв'язку з цим моральну шкоду.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума в розмірі 10000,00 грн., яка підлягає стягненню, у звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 6-13, 19, 81, 82, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 10000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська