Справа № 629/1887/18
Номер провадження 2/629/936/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.06.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Лозова Харківської області цивільну справу № 629/1887/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агросвіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
12.04.2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агросвіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування вимог зазначили, що 01.12.2007 року уклали з відповідачем договори оренди земельних ділянок, які було зареєстровано 28.12.2012 року. Договори оренди були укладені строком на 10 років. Відповідно до акту прийому передачі земельної ділянки, передача здійснювалася 01.12.2007 року. Враховуючи вказане, позивачі вважають, що оренда землі розпочалася з моменту укладення договору та передачі землі, тобто з 01.12.2007 року, та відповідно закінчилася 01.12.2017 року, а тому просять витребувати майно з незаконного володіння.
16.04.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано строк відповідачу для надання відзиву на позов.
Представник ПОСП «Агросвіт» надав відзив на позов, в якому вказав, що договори оренди земель були переукладені в момент реєстрації та набрали чинності з дня реєстрації і діють до 28.10.2022 року.
Позивачами було подано відповідь на відзив, в якій вказано, що договори оренди не містили умови про їх чинність до виділення в натурі, переукладення договорів з моменту реєстрації може бути лише за наявності волевиявлення на те сторін, але вони волевиявлення не виявляли, а також вказали, ПОСП «Агросвіт» проект додаткової угоди не надавав.
Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.
Відповідно до наданих договорів оренди №610, №611(а.с.3-4, 6-7), 01.12.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договори з ПОСП «Агросвіт» на оренду вище вказаних земельних ділянок на строк 10 років, однак відразу реєстрація проведена не була.
Згідно Актів приймання-передачі земельної ділянки(а.с.5,8), земельні ділянки було передано ПОСП «Агросвіт».
Позивачі посилаються на те, що їх права були порушені та строк дії договору оренди вже закінчився.
Позивачі надали суду заяви відповідачу про припинення опрацювання земель після збору врожаю в 2017 році(а.с.17-18), так як на їх думку строк дії договорів закінчився 01.12.2017 року.
Статтею першою Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Частиною 1 статті 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Стаття 210 ЦК України встановлює, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.
Згідно зі статтею 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Стаття 6 Закону України «Про оренду землі» визначає, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Частина 2 вказаної статті встановлює, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Державна реєстрація договорів оренди, відповідно до Договорів(а.с.4,7), була здійснена 28.12.2012 року, тобто правочин є вчиненим з моменту його реєстрації. Строк дії договору закінчується 28.12.2022 року.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року у справі № 6-422цс17, в якому вказано, що строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Даний висновок також було викладено в постанові Верховного суду від 20.02.2018 року у справі № 379/386/16-ц.
Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зважаючи на викладене, факт відсутності підписання трудових договорів, документації про оплату праці та звільнення не оспорюється, тобто не оформлення трудових правовідносин підтверджується як позивачем, так і відповідачем.
На підставі ч.2 ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», зважаючи на матеріальний стан позивачів, наявність осіб на утриманні у ОСОБА_1 , про що свідчить довідка сільської ради(а.с.22), трудова книжка ОСОБА_3 (а.с.24),свідоцтва про народження дітей (а.с.25-26), трудова книжка ОСОБА_2 (а.с.27-28), довідка про доходи ОСОБА_1 (а.с.23), довідка з військомату ОСОБА_2 (а.с.21), суд вважає за можливі звільнити позивачів від сплати судового збору.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, враховуючи постанову ВСУ від 18.01.2017 року, постанову Верховного суду від 20.02.2018 року, ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агросвіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити в повному обсязі.
Повний текст рішення було виготовлено 21.06.2018 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач 1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач 2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач Приватно- орендне сільськогосподарське підприємство «Агросвіт», , що знаходиться за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Катеринівка, вул.Слобожанська, буд.2.
Суддя Т.О.Каращук