Справа № 212/2072/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 212/2072/18, 2/212/1540/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 1 будинку № 9 по вул. Нарвська в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна належить квартира АДРЕСА_1. У належній йому квартирі зареєстрований відповідач, який був чоловіком його доньки та з серпня 2010 року не проживає у спірній квартирі, у звязку з розлученням з донькою позивача, у березні 2016 року, пішов з сімї та звязку не підтримує, у добровільному порядку знятися з реєстрації відповідач не бажає.
Позовна заява надійшла до суду 02.04.2018 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2018 року позовна заява залишена без руху, для усунення недоліків.
06.06.2018 року позивач усунув недоліки позовної заяви, тому Ухвалою суду від 25 червня 2018 року відкрито провадження у порядку спрощеного провадження.
Позивач на судове засідання не прибув, надав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Судова кореспонденція, яка направлена відповідачу, була повернута до суду, у звязку зі спливом строку зберігання, враховуючи зазначене, суд вважає не поважною причиною неявки відповідача до суду.
Представник третьої особи до судового засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти позову заперечень не має.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що є знайомим позивача, зазначив, що ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі близько року-півтора, після того як розлучився з донькою позивача.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначив, що ОСОБА_2 винаймав квартиру, в спірній квартирі не проживав близько 8 років.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначила, що після одруження ОСОБА_2 на доньці позивача, позивач зареєстрував відповідача для працевлаштування. Також, зазначила, що ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі близько півтора роки.
Суд розглянувши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується відповідним договором (а.с. 7) та інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 20-21)
Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної у місті ради від 29.03.2018 № 4134, за адресою АДРЕСА_3, зареєстровані: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 9)
Згідно акту від мешканців будинку № 9 по вул. Нарвській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та посвідченого директором ТОВ «Житлокомцентр», ОСОБА_2, не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 з серпня 2010 року.(а.с. 10), але зазначений доказ суперечить усним показанням свідків (мешканців будинку), які у судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі близько півтора роки, тому суд не може прийняти зазначений протокол належним доказом по справі.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Так, позивач ОСОБА_1 є єдиним власником спірної квартири та правомірно набув право власності на неї.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житлового приміщення, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним йому на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6 більше року років, в звязку з чим позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Відповідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь відповідача підлягає судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 319, 321, 328, 379, 391,405 ЦК України ст.ст. 4, 12,13, 23, 76-83, 141, 258, 259,263, 264, 265, 268, 273, 279, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 1 будинку № 9 по вул. Нарвська в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Повне найменування, імя сторін та інших учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8.
Повне рішення виготовлено та підписано 19.09.2018 року.
Суддя: О. Н. Борис