АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 червня 2018 року

м. Харків

справа № 619/3759/17

провадження № 22ц/790/2265/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.

суддів - Коваленко І.П., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря Огар І.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1,

заінтересована особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

заінтересована особа ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року в складі судді Калмикової Л.К.,

у с т а н о в и в :

23 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд зі скаргою про визнання протиправними дій головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

Скарга мотивована тим, що на підставі заяви ОСОБА_2 постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області ( далі ДВ МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ ХО ОСОБА_3Г.) від 22 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження № 55435862 з виконавчого документа - ухвали Дергачівського районного суду Харківської області № 619/3759/17 від 20 грудня 2017 року про забезпечення позову та накладення арешту на майно. Заявник вважає, що дії головного державного виконавця є протиправними оскільки в постанові про відкриття виконавчого провадження не зазначено місця перебування сторін виконавчого провадження, дати народження боржника, реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника та стягувача, які є фізичними особами - платниками податків, строк предявлення виконавчого документу до виконання, місце знаходження майна, на яке необхідно накласти арешт, та хто є фактичним власником цього майна. Крім того зазначає, що він є боржником у виконавчому провадженні, а ОСОБА_2 стягувачем. При цьому зазначено дату його народження та місце проживання, місце проживання стягувача, однак такі данні відсутні у виконавчому документі. Посилаючись на вказані обставини просив визнати причини пропуску строку на подання скарги поважними та поновити строк на оскарження дій ДВ МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ ХО ОСОБА_3, в частині відкриття виконавчого провадження № 55435862 та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 55435862 від 22 грудня 2017 року; визнати протиправними дії ДВ МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ ХО ОСОБА_3 в частині відкриття виконавчого провадження; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2017 року.

07 лютого 2018 року ОСОБА_3 - представник МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ ХО подала відзив на скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відзив мотивовано тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2017 року ОСОБА_1 отримано 09 січня 2018 року, тобто з пропуском строку на оскарження даної постанови. Знаходження останнього на лікарняному, не позбавляло його права та можливості оскаржити дії виконавця. Також зазначає, що в заяві стягувача ОСОБА_2 були вказані дата народження та ідентифікаційний номер, місце проживання боржника. Строки предявлення до виконання даного документа вказано в самому виконавчому документі, а саме негайне виконання.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження дій головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що хвороба та перебування на лікуванні заявника на момент закінчення процесуального строку для подання скарги на дії головного державного виконавця Антонової А.Г. є поважними причинами пропущення строку для подання скарги, тому ці строки підлягають поновленню. Дії державного виконавця суд першої інстанції вважав такими, що відповідають Закону України «Про виконавче провадження».

06 березня 2018 року ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та визнати протиправними дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 в частині відкриття виконавчого провадження та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2017 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 20 грудня 2017 року про накладення арешту на рухоме майно з метою забезпечення позову по цивільній справі № 619/3759/17 є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню. Вважає, що така ухвала суду не відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим законом, оскільки в ній не зазначено місця проживання, місця перебування сторін виконавчого провадження, дати народження боржника, реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника, стягувача, строк предявлення виконавчого документу до виконання.

Інші учасники справи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі - в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) визначено перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню та відповідно являються виконавчими документами.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення, на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі, якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 5 статті 265 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Аналіз визначених норм права свідчить про те що ухвала суду про забезпечення позову є документом, який направляється судом до виконавчої служби для негайного її виконання.

Ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 20 грудня 2017 року відповідає вимогам до виконавчого документа, закріпленим в статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, правові підстави для скасування ухвали суду першої інстанції від 19 лютого 2018 року та задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23 червня 2018 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.П.Коваленко

ОСОБА_4