АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/335/18 Номер провадження 22-ц/786/1346/18Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області про визнання заповіту недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 16 квітня 2018 року про передачу за підсудністю, постановлену (без участі сторін) під головуванням судді Вергун Н.В.,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому ставила вимоги про визнання заповіту ОСОБА_5, складеного 03 червня 2017 року на користь ОСОБА_3, посвідченого секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, - недійсним.

Ухвалою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 16 квітня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області про визнання заповіту недійсним -передано на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області.

З даною ухвалою не погодилася представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що суд дійшов невірного висновку про відсутність підстав для застосування виключної підсудності для відкриття провадження саме Шишацьким районним судом Полтавської області, оскільки вартість спадкового майна (земельних ділянок), що знаходиться в Шишацькому районі значно перевищує вартість квартири, яка розташована в Козельщинському районі Полтавської області, що підтверджується документально.

ОСОБА_3 надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а рішення - без змін. Наголошує на тому, що до спірних правовідносин взагалі не слід застосовувати положення виключної підсудності, оскільки позивач порушує питання лише про визнання заповіту недійсним, а тому справа має розглядатися за місцем проживання відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 звернулася до суду з цим позовом, у якому просила суд визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 03 червня 2016 року на користь ОСОБА_3, посвідчений секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за №09.

Передаючи цивільну справу за підсудністю, місцевий суд виходив з того, що предметом спору є визнання правочину, який не повинен розглядатися за правилами виключної підсудності, оскільки за рішенням суду у такій категорії справ суд встановлює наявність або відсутність права, зокрема, на спадкування взагалі, а не щодо конкретного рухомого чи нерухомого майна.

Апеляційний суд вважає такий висновок не обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суд першої інстанції послався на роз'яснення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведені у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де вказано, що «Підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст. 109 ЦПК (в редакції 2004 року з подальшими змінами). Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК (в редакції 2004 року з подальшими змінами) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Поряд з цим, заповіт є правочином, а тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила ( Постанова Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

З матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_5 здійснив заповідальне розпорядження, чинність якого оспорюється, щодо належного йому нерухомого майна, а саме:

-квартири АДРЕСА_1;

-земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,35 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Жожівської сільської ради Шишацького району Полтавської області;

- земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 7,16 га, що знаходиться на території Жоржівської сільської ради Шишацького району полтавської області.

Кожен з цих об'єктів являється самостійним об'єктом нерухомості.

У постанові Пленуму ВСУ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність ( стаття 114 ЦПК (в редакції 2004 року з подальшими змінами) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Норми нині чинного цивільно-процесуального законодавства (ст. 30 ЦПК) містять положення, аналогічні змісту ст. 114 ЦПК.

Місцевий суд належним чином не пересвідчився у тому чи виник цей спір з приводу нерухомого майна, внаслідок чого помилково зробив висновок, що у такій категорії справ не застосовуються правила виключної підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або його основної частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцем знаходження об'єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, при вирішенні питання чи підсудна дана справа Шишацькому районному суду Полтавської області, суд має перевірити вартість кожного об'єкта спадкового майна, та з урахуванням норм ч. 1 ст. 30 ЦПК України зробити висновок.

Тому рішення про передачу справи до Козельщинського районного суду Полтавської області є передчасним.

Доводи апелянта апеляційний суд вважає слушними та такими, що заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали судді Шишацького районного суду Полтавської області від 16 квітня 2018 року про передачу за підсудністю, як такої що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду для вирішення питання про відкриття провадження.

Питання про розподіл судових витрат, у тому числі, пов'язаних і з переглядом даної ухвали в сумі 353 гривні 40 копійок, має бути вирішено судом при ухваленні рішення по суті спору чи закінченні провадження у інший спосіб.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.6, ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - задовольнити

Ухвалу судді Шишацького районного суду Полтавської області від 16 квітня 2018 року про передачу за підсудністю - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області про визнання заповіту недійсним - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, у випадках, визначених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області П.С. Абрамов