Справа № 182/3847/18
Провадження № 2-о/0182/116/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.06.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді Рунчевої О.В.

секретаря Нагаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті, -

встановив:

Заявник 30.05.2018 року звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_2, яка настала 12.12.2016 року у м.Донецьк.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

12.12.2016 року у м. Донецьк помер її батько - ОСОБА_2. Реєстрація його смерті було проведено Київським відділом актів громадянського стану м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції.

Вона звернувся до Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з вимогою про реєстрацію смерті її батька ОСОБА_2 , оскільки м. Донецьк є тимчасово окупованою територією України. На підтвердження факту смерті батька надала документи, отримані за місцем смерті останнього. Однак, у реєстрації факту смерті отримала відмову, оскільки надані нею для підтвердження факту смерті батька предявлені документи, які не відповідають формі, визначеній законодавством України. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 потрібно заявнику для отримання свідоцтва про смерть батька в органах ЗАГС.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася, у прохальній частині своєї заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 просила розглядати справу за її відсутності.

Представник Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За правилами ст. 293, п.8 ч.1 ст.315, ст. 317 ЦПК України в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Кузнецова) є донькою ОСОБА_2 (а.с. 8, 9).

Згідно довідки про причини смерті ( до форми № 106/у № 3658, яка видається для захоронення) ОСОБА_2 помер 12.12.2016 року (а.с.10). Зі штампу на довідці вбачається, що довідка видана відділом судмедекспертизи трупів м. Донецька (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серія ДНР № 045839, виданого 13.12.2016 року Київським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції (а.с. 11), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 12.12.2016 року у м. Донецьк.

Згідно листа Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17.11.2017 року № 4683/15.20-52 (а.с.16), заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки не предявлено документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 454 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024.

Згідно з п.1.1. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1152/13024, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоровя видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о).

За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Надана заявником довідка про причини смерті (до форми № 106/у № 3658), видана 13.12.2016 року (а.с.10) що підтверджує факт смерті ОСОБА_2, видана органом державної влади, яке створене всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоровя або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 у судовому порядку, що також, за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил п.8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, п.8 ч.1 ст.315, 317, 319 , 430 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с. Об?єдово Савінського району Івановської області, яка настала 12.12.2016 року у м. Донецьк, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4