АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 766/24/17
Номер провадження:22-ц/791/1274/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

Судді: Вейтас І.В.

Радченко С.В.

Секретар: Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 25 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді Дорошинської В.Е., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними.

Позовна заява мотивована тим, що за договором дарування від 30 грудня 2004 року позивачу на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка за цією адресою площею 0,0785га.

11 грудня 2013 року між позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчені договір позики у розмірі 2977392,50грн. та іпотечний договір, за яким ОСОБА_4 передала відповідачам в іпотеку належний їй вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,0785га.

За договором про задоволення вимог іпотекодержателів від 05 грудня 2014 року, позивач передала у власність відповідачів належне їй нерухоме майно.

Позивач зазначила, що при укладенні правочинів знаходилася у стані, який призводив до дефектів у формуванні внутрішньої волі та справжнього волевиявлення, фактично не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати, з приводу чого, посилаючись на ст.225 ч.1 ЦК України, просила визнати укладенні між нею та відповідачами правочини недійсними.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 липня 2018 року по справі призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено комунальному закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради. Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати ухвалу суду в частині призначення проведення судово-психіатричної експертизи Комунальному закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради та доручити проведення експертного дослідження Комунальному закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» або Київському міському центру судово-психіатричної експертизи.

Скарга мотивована тим, що позивач вже проходила обстеження в КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», а тому існує ризик впливу на об'єктивність висновків експерта.

Також, на думку апелянтів, у експерта може виникнути потреба/бажання/необхідність через професійну солідарність зі своїми колегами спотворити висновки заради необхідного саме позивачці експертного висновку.

Крім того, апелянти зазначили, що соціальний статус родичів ОСОБА_4 дає їм підстави вважати, що ці родичі з високим рівнем імовірності спробують вплинути на експерта з метою схилити його до надання вигідного позивачці висновку.

У відзивах на апеляційну скарги представники ОСОБА_4 просили скаргу залишити без задоволення, вказавши, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються лише на власних припущеннях апелянтів, які не підтвердженні доказами, а тому є неприйнятними.

Статтею 351 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.9 ст.1 Перехідних положень вказаного Кодексу).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, з підстав викладених у скарзі.

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вказавши на її необґрунтованість та недоведеність.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об'єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

З матеріалів справи встановлено, що в судовому засіданні 25 липня 2018 року представниками позивача заявлено клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи з переліком питань, в якому було запропоновано доручити її проведення КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», за місцем проживання позивача, відносно якої буде проведено експертне дослідження.

Представники відповідачів заперечували щодо проведення цієї експертизи, як експертам КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», так і будь-якими іншими експертами експертних установ м.Херсона.

Отже, взаємної згоди щодо експертної установи сторонами не досягнуто.

Доручивши проведення судово-психіатричної експертизи по справі КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», суд в ухвалі від 25 липня 2018 року вказав про недоведеність доводів представників відповідача про те, що висновок цієї установи буде викликати сумніви.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, як таким, що відповідає нормам права, які регулюють спірні питання щодо організації проведення експертного дослідження.

Відповідно до пунктів 3-5 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи (далі СПЕ), затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я від 08 травня 2018р. №865, СПЕ проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров'я України.

СПЕ проводять особи, які відповідають вимогам, передбаченим статтею 10 Закону України "Про судову експертизу".

Призначення СПЕ, обов'язки, права та відповідальність судових експертів (далі - експерти) визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Кримінальним кодексом України, Законом України "Про судову експертизу".

Також організація судово-експертної діяльності регулюється Законом України «Про судову експертизу», зокрема стаття 4 якого містить положення про заборону втручання у проведення судової експертизи та кримінальну відповідальність судового експерта за дачу відомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків (аналогічні положення містить ст.104 ч.5 ЦПК України).

Доручення суду щодо проведення судово-психіатричної експертизи КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» відповідає вищенаведеним приписам закону. При цьому, не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги, які ґрунтуються лише на припущеннях відповідачів щодо можливого неналежного виконання судовими експертами наданих їм повноважень.

Відповідно до ст.39 ч.2 ЦПК України експерту може бути заявлений відвід лише за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що позивач, відносно якої призначено проведення судової експертизи, мешкає в м.Херсоні. Справа перебуває в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області. Будь-яких доказів того, що Комунальний заклад «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» або Київський міський центр судово-психіатричної експертизи, проведе експертне дослідження у коротші терміни, ніж у КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», або вартість експертних послуг буде меншою суду не надано.

Ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 25 липня 2018 року оскаржується в частині визначення експертної установи, тому в іншій частині апеляційним судом не переглядається.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 25 липня 2018 року в частині визначення експертної установи слід визнати законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення, як такі, що ґрунтуються на припущеннях та висновки суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 25 липня 2018 року в частині призначення проведення судово-психіатричної експертизи по справі Комунальному закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 21 вересня 2018 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

С.В. Радченко