ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/749/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караул О.А., за участю секретаря судового засідання Дудки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Петриківка в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 187/749/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

16.03.2018 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1, із вказаною заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заявник зазначив, що рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 року у справі № 187/749/16-ц позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DZP0GK00770020 від 28.12.2006 року у розмірі 11 256 (одинадцять тисяч двісті пятдесят шість) доларів США 23 центи, що за курсом 24,90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.06.2016 року складає 280 280 грн. 13 коп., та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 20 коп.

Рішення набрало законної сили.

Однак, 14.02.2018 р. представнику ОСОБА_3 під час візиту до Петриківського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області стало відомо від державного виконавця про те, що будинок № 36 по вул. Дзержинського у смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області не перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Приватбанк», а перебуває в іпотеці у іншої юридичної компанії, через що представником ОСОБА_3 було здійснено запит та отримано інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, з якої вбачається, що предмет іпотеки, а саме: будинок та земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська обл., Петриківський р-н, смт. Курилівка, вул. Дзержинського, 36 за Іпотечним договором, ВЕМ № 47, від 28.12.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_4, реєстр № 2211 - відступлено від ПАТ КБ «Приватбанк» до «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр 351, 352, від 19.02.2007, що посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5

З огляду на зазначене, 21.03.2007 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_6 здійснено запис до Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 4315215, іпотекодержателем зазначено «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ».

Заявник зауважив, що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» не є резидентом України, та зареєстрована у Великій Британії. ПАТ КБ «Приватбанк» як іпотекодержатель з реєстру вилучений.

Вилучення ПАТ КБ «ПриватБанк» як іпотекодержателя та перехід прав іпотекодержателя до «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» здійснено на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договором про іпотечні кредити, які посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 19 лютого 2007 року.

Таким чином, до нового кредитора перейшли права вимоги до боржників ПАТ КБ «Приватбанк», а починаючи саме з 19.02.2007 року всі права вимоги за кредитним договором укладеним із ОСОБА_2 належать новому кредитору «Юкрей Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» та не належать позивачу по справі ПАТ КБ «Приватбанк».

Заявник вважає, що за таких обставин позивач ПАТ КБ «Приватбанк», звернувшись у 2016 році із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором боржника ОСОБА_2 № DZP0GК00770020 від 28.12.2006 року, не мав жодного права вимагати виконання відповідачами зобов'язань за спірним кредитним договором на свою користь.

З урахуванням викладеного, застосовуючи норми ЦПК України, заявник просить суд задовольнити дану заяву, шляхом скасування рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 року по справі № 187/749/16-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 У задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити. Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати із сплати судового збору за подання даної заяви.

Заявник та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, ОСОБА_3 надав до суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі та без участі ОСОБА_1, тож без фіксування технічними засобами, заявлені вимоги підтримав та просить задовольнити. Звернув увагу суду на те, що іноземна компанія «Юкрей Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» не є резидентом України, не має банківської або будь-якої іншої ліцензії на здійснення кредитної діяльності в Україні, не має права за законодавством України здійснювати операції з обслуговування споживчих кредитів громадян України. Додав, що доводи позивача не містять жодних обґрунтувань щодо правомірності нарахування та отримання відсотків по договору ОСОБА_2 у період з 19.02.2007 року по 14.04.2016 року.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на заяву та заяву про розгляд справи без його участі, у якій відзив підтримав.

У відзиві зазначив, що ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, тобто Відповідач-1, 28.12.2006 року уклали кредитнй договір № DZP0GК00770020, згідно умов якого банк зобов'язався надати Відповідачу-1 кредит в розмірі 9900,00 [Долар США] на термін до 27.12.2026 року, а Відповідач-1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в рядку, встановлених кредитним договором. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Відповідач-1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, однак Відповідач-1 свої зобов'язання не виконав та не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

Зазначив, що 19.02.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» відступив своє право вимоги за кредитним договором № DZP0GК00770020 від 28.12.2006 року до Юкрей Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», а 14.04.2016 року Юкрей Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» відступив право вимоги ПАТ КБ "Приватбанк", копії договорів про що додано до матеріалів справи.

Позивач зауважив, що згідно до вказаного договору ПАТ КБ "Приватбанк" є держателем активів згідно додатку №1, позиція в переліку 945, отже, ПАТ КБ "Приватбанк" правомірно звернувся до суду із позовом до позичальника. З огляду на положення ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Пункт 2.4 Договору відступлення прав вимоги від 14.04.2016 року вказує, що купівля-продаж активів набирає чинності негайно, після укладення і нотаріального посвідчення цього договору. Також, якщо зобовязання по сплаті в тому числі процентів виникає після укладення цього договору (тобто після 14.04.2016 року), тоді відступлення таких активів вважається таким, що відбулося після настання строку платежу.

Стосовно реєстрації в Державному реєстрі речових прав та відсутності у банка права

вимоги позивач повідомив, що згідно п. 2.4 Договору відступлення прав вимоги від 14.04.2016 року купівля-продаж активів набирає чинності негайно, після укладення і нотаріального посвідчення цього договору. Тобто договір укладено, його не визнано недійсним, тож він є чинним. Згідно Закону України «Про іпотеку» Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з п. 2.9 Договору відступлення прав вимоги від 14.04.2016 року продавець зобов'язується зареєструвати відступлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із зазначенням покупця, як іпотекодержателя, а також зареєструвати відступлення у державному реєстрі обтяжень, визнати покупця як вигодонабувача. Позивач зауважив, що реєстрація здійснюється з єдиною метою повідомлення третіх осіб про таке відступлення стосовно забезпечення пріорітетності прав вимоги покупця стосовно активів по відношенню до будь-яких потенційних прав третіх осіб. Така реєстрація не пливає на намір сторін і характер цього договору. Невиконання вищевказаного зобовязання продавцем не позбавляє банк права бути позивачем у справі щодо невиконання зобов'язань по основному кредитному договору, кредитором по якому є саме банк.

Позивач звернув увагу на вимоги п. 1.1 Договіру, у якому йдеться про те, що відступлення прав вимоги від 14.04.2016 року Невиплачений Залишок за Основною ОСОБА_7 означає стосовно будь-якого відповідного кредиту та на будь-яку дату, початкову основну суму, що була надана боржнику та додатково, будь-які інші відрахування, витрати на юридичні послуги, платежі, збори чи комісії, які були додані до суми, що забезпечена відповідною іпотекою, згідно з умовами відповідного кредиту на таку дату або до такої дати що у кожному випадку залишається несплаченою на таку дату.

Так, позивач вважає, що на даний час, Відповідач належним чином свої зобов'язання за Кредитним Договором не виконав, з огляду на що просить суд відмовити Відповідачу у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснено в пунктах 3, 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК (зміст статті тотожний п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України в чинній редакції) є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

У п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України визначено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу, що передбачено вимогами ч. 4 вказаної вище статті.

Так, рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 року у справі № 187/749/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DZP0GK00770020 від 28.12.2006 року у розмірі 11 256 (одинадцять тисяч двісті пятдесят шість) доларів США 23 центи, що за курсом 24,90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.06.2016 року складає 280 280 грн. 13 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 20 коп.

Рішення набрало законної сили 14.12.2016 року.

Як випливає із матеріалів справи і не заперечується сторонами 28.12.2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № DZP0GK00770020, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 9 900,00 доларів США, терміном до 27.12.2026 року, та зобовязався його повернути, сплативши відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

Також, в забезпечення виконання зобовязання за договором № DZP0GK00770020, було укладено договір поруки між ПАТ КБ «Приватбанк» та поручителем ОСОБА_8 (зараз ОСОБА_1В.)

Відповідач ОСОБА_2 належним чином зобовязання не виконав, і за ним рахується заборгованість у сумі 12 430.64 (долар США), що в свою чергу спонукало позивача на звернення до суду із позовом, у якому він просив суд стягнути з відповідача суму 11 256.23 (долар США).

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позичальник порушив умови виконання кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, то така заборгованість підлягає стягненню.

Доводи заявника про те, що позивач є неналежним позивачем у справі є необґрунтованим, виходячи з наступного.

19 лютого 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договором кредиту № DZP0GK00770020 від 28.12.2006 року.

Відповідно до договору викупу (відступлення) прав вимоги від 14 квітня 2016 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк», «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» та «Ті -Ем-Еф Трасті Лімітед», сторони домовилися, що продавець «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» бажає продати (відступити), а покупець - ПАТ КБ «Приватбанк» бажає придбати відповідні основні іпотечні активи за оплату ціни викупу на умовах, викладених у цьому договорі.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 продавець цим погоджується продати, а покупець цим погоджується купити відповідні основні іпотечні активи. Сторони домовляються, що основні іпотечні активи продаються відповідно до переліку активів. Кредитний договір, укладений з ОСОБА_2 знаходиться у переліку активів, тому, беручи до уваги те, що «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» відступило свої права за спірним кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк», а тому саме ПАТ КБ «Приватбанк» є належним позивачем по справі.

Відповідно до п. 2.9 Договору викупу (відступлення) прав вимоги від 14 квітня 2016 року продавець зобов'язується зареєструвати відступлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: протягом 30 днів з дати укладення цього Договору зареєструвати інформацію стосовно відступлення відповідних прав вимоги за Іпотеками у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, із зазначенням покупця як забезпеченої особи (іпотекодержателя) за відповідними іпотеками.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що договір викупу набув чинності з моменту його підписання, а п. 2.9 Договору щодо Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно стосується тільки реєстрації предмету іпотеки, а не самого Договору викупу.

Посилання заявника на відсутність ліцензії у «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» для здійснення фінансової діяльності спростовується матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки такої ліцензії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» не потрібно, бо ПАТ КБ «Приватбанк», який надавав фінансові послуги, має таку ліцензію.

Зважаючи на вищезазначене суд вважає, що посилання заявника на ту обставину, що ПАТ КБ «Приватбанк» не мав права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, не знайшли свого підтвердження, оскільки на момент ухвалення судом рішення, останній набув право вимоги за кредитним договором на підставі договору викупу (відступлення) прав вимоги, укладеного 14 квітня 2016 року між «Юкрейн Моргейдж Лоун Файненс № 1 Пі-Ел-Сі», ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та «ТМФ Траст Лімітед», а тому був належним позивачем за даним позовом.

Таким чином, обставини, наведені заявником як нововиявлені, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не спростовують фактів, покладених в основу рішення суду та зроблених судом висновків.

Керуючись ст.ст. 259-261, 275, 423, 429 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - відмовити.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 року у справі № 187/749/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Петриківський районний суд Дніпропетровської області до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя:ОСОБА_9