Справа № 222/141/18
Провадження № 2/222/147/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Доценко С.І.,

за участю секретаря Павлової І.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача

ДП «Ілліч-Агро Донбас» Танача Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом про визнання недійсним договору оренди землі № 1001 укладеного 07.11.2017 року між ОСОБА_4 та Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча») щодо передачі ОСОБА_4 в оренду ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча», належної їй земельної ділянки на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку №ІІІ-ДН 076359 від 03.09.2001 року, розташованої на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач в позовній заяві зазначив, що недійсність договору полягає в тому, що на момент укладення цього договору, зазначена земельна ділянка перебувала та перебуває в оренді у нього, що підтверджується договором оренди №25 , укладеного між ним та ОСОБА_4 22.01.2004 року строком на 15 років, який зареєстрований в Тополинській сільській раді Нікольського району Донецької області 26.04.2004 року за №840 та відомості про реєстрацію якого були внесені до Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі. Також, згідно акту прийому-передачі ОСОБА_4, як орендодавець, на виконання зазначеного договору оренди землі від 22.01.2004 року передала йому як орендарю зазначену земельну ділянку. На теперішній час договір оренди землі є чинним і ОСОБА_4 щорічно отримує орендну плату. Укладення орендодавцем під час дії договору оренди землі з ним, договору оренди землі з ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» порушує його право на користування орендованою земельною ділянкою. Тому просить визнати недійсним спірний договір оренди землі № 1001 укладений між відповідачами та просить судові витрати по справі покласти на відповідача ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча».

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 22.02.2018 року було відкрите позовне провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Володарського районного суду від 22.02.2018 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме, витребування у ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» оригінал договору оренди землі №1001 від 07.11.2017 року з актом передачі та іншими додатками.

Відповідачкою ОСОБА_4 у встановлений в ухвалі суду строк відзиву на позовну заяву не подано.

Представником відповідача ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» подано відзив на позовну заяву з якого вбачається, що підприємство заперечує проти задоволення позовних вимог на тій підставі, що договір оренди землі від 22.01.2004 року укладений між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 є не вчиненим, оскільки не зареєстрований у відповідності до вимог законодавства, яке діяло на момент його укладення. А саме, даний договір не пройшов реєстрацію у ДЗК, тоді як спірний договір оренди землі укладений у відповідності до вимог діючого законодавства, пройшов державну реєстрацію та підстави для його визнання недійсним відсутні.

Разом з відзивом відповідачем ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» подана заява про проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження, враховуючи необхідність допиту заявлених свідків з боку позивача, кількості сторін в справі.

Також разом з позовом подана заява про допит свідка ОСОБА_5 по обставинам укладання договору оренди.

На виконання ухвали Володарського районного суду відповідачем ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» надано для огляду в судовому зсіданні оригінал договору оренди землі №1001 від 07.11.2017 року, оригінал акту приймання-передачі земельної ділянки, та пакет документів, який є підставою для державної реєстрації договору оренди землі.

05.04.2018 року ухвалою Володарського районного суду Донецької області справа за зазначеним позовом була призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження, задоволено клопотання представника відповідача про допит свідка ОСОБА_5, допит якої був призначений в режимі відео конференції.

Позивач судове засідання не з'явився. Про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином, просив справу розглянути без його участі.

Представник позивача ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи позов по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні з підстав, зазначених в позовній заяві, тому що він не відповідає вимогам закону та порушує права позивача користуватись орендованою земельною ділянкою. Також пояснила, що позивач належним чином виконує свої зобов'язання за договором та своєчасно сплачу відповідачу ОСОБА_4 орендну плату згідно з умовами договору.

Представник відповідача ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК імені Ілліча» - Танача Ю.А. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

В обґрунтування своєї позиції зазначила, що позовна заява не містить підстав для визнання договору оренди землі недійсним, визначених ст. 203 ЦК України, а тому позивачем обраний невірний спосіб захисту.

По суті виниклих правовідносин зазначила, що перед укладенням договору оренди земельної ділянки співробітниками перевірялись відомості щодо земельної ділянки яка належить ОСОБА_4, також перевірялась наявність укладення інших договорів на цю земельну ділянку. Було встановлено відсутність будь-яких інших договорів щодо зазначеної земельної ділянки. Орендодавець ОСОБА_4 особисто прибувала в офіс ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча», з нею обговорювались умови укладення договору оренди Вона надавала правовстановлюючі документи на землю та особисті документи, та особисто підписала договір оренди з відповідачем ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» та акт приймання -передачі належної їй земельної ділянки. документи. Договір між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 26.04.2004 року вважає неукладеним, тому що не додержаний встановлений на той час порядок державної реєстрації договору. З 01 липня 2003 року державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок було покладено на ЦДЗК. Згідно з Законом України « Про оренду землі» реєстрація договору в сільській раді не є належною реєстрацією договору. Відповідно до ст.. 20 Закону України «Про оренду землі» правові підстави для використання земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації договору оренди. Відповідачем ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» не порушені права позивача, тому що на день розгляду справи існує лише один укладений належним чином та зареєстрований договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та відповідачем ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча», який укладений у відповідності із законом, виконується належним чином та підстав для визнання його недійсним немає. ОСОБА_7 нараховується орендна плата та направлено офіційного листа про отримання орендної плати, за якою вона не з'являється. Небажання орендаря отримувати нараховану орендну плату не є неналежним виконанням договору оренди земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно між нею та позивачем 26.04.2004 року було укладено договір оренди належної їй земельної ділянки строком на 15 років . Частину орендної плати отримала на перед тому що хворіла. Трубич повідомила про можливість укласти договір оренди землі з ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча». Вона з подругою Кузьменко поїхали до офісу відповідача ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» в м. Маріуполі, де уклали договір оренди земельної ділянки. На час укладення договору вона була в нетверезому стані. Договір її підписувати не примушували, підписала особисто. Документи для оформлення договору передала відповідачу добровільно. Через 2 дні вона передумала та письмово відмовилась від укладення договору. Вважає договір укладеним з ОСОБА_3 Орендну плату у відповідача відповідачем ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» не отримувала. Підтвердила, що приходив якийсь лист від відповідача ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча», але ж вона його не читала. Просила задовольнити позов в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши їх заяви по суті справи та дослідивши надані сторонами докази кожний окремо та в їх сукупності суд встановив наступні фактичні обставини справи

Так, судом встановлено, що згідно державного акту серії НОМЕР_2 від 03.09.2001 року ОСОБА_7 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,52 га, що розташована на території Тополинської сільської ради Володарського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.10)

Дослідивши в судовому засіданні надану позивачем копію договору оренди землі №25 від 22.01.2004 року, який підписаний від імені орендаря ОСОБА_3 та орендодавця ОСОБА_4, встановлено, що зазначений договір оренди земельної ділянки зареєстрований в Тополинській сільраді про що Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис за №840 від 26.04.2004 року ( а.с.7-8)

Згідно з актом прийому передачі земельної ділянки №25 від 22 .01.2004 року Орендодавець ОСОБА_4 передала ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку для використання. (а.с.9)

Відповідно до Договору оренди землі №1001 від 07 листопада 2017 року, між Орендодавцем ОСОБА_4 та Орендарем ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,5170 га, що розташована на території Тополинської сільської ради Володарського району Донецької області та належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 03.09.2001 року строком на 7 років. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ( а.с.45)

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки до Договору оренди землі №1001 від 07.11.2017 року Орендодавець ОСОБА_4 передала, а Орендар ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 5,5170, що розташована на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області (а.с.50)

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 08.11.2017 року за №217 відділом державної реєстрації Нікольської РДА зареєстровано договір оренди землі №1001 від 26.10.2017 року між ОСОБА_4 та Орендарем ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» площею 5.517 га за кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с. 51)

Згідно з довідкою ДП«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча за зазначеним договором оренди №1001 від 07.11..2017 року ОСОБА_7 нарахована за 2017 рік орендна плата в сумі 933.01 грн. (а.с.52)

Відповідно до відповіді Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 21.12.2017 року №29-5-0.30-927/107-17 на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_1 вбачається, що земельна ділянка номер НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акту НОМЕР_2 за договором оренди землі зареєстрованим відділом державної реєстрації Нікольської РДА від 08.11.2017 року , перебуває в оренді «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча. Раніше зареєстрованих договорів оренди земельної ділянки не було. ( а.с.11)

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що до 04 травня 2018 року працювала в «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» та в її обов'язки входив контроль за здійсненням оформлення договорів оренди землі.

Виконуючи свої обов'язки, зустрічалась в Тополинській сільській раді Нікольського району Донецької області з пайщиками щодо оформлення договорів оренди землі. Їй зателефонувала Кузьменко щодо оформлення договору оренди належної їй земельної ділянки. Вони домовились зустрітись в офісі ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча. Вона приїхала з ОСОБА_4, яка також виявила бажання оформити договір. Свідок особисто на публічній кадастровій карті перевіряла обтяження на земельну ділянку ОСОБА_4 та встановила, що земельна ділянка вільна. Був складений проект договору, з яким знайомилась ОСОБА_4 ОСОБА_4 не була в стані алкогольного сп'яніння на момент укладення договору. ЇЇ ніхто не примушував до укладення договору. Після зібрання всього пакету документів, документи в 4 примірниках були направлені на реєстрацію. ОСОБА_4 з своєї волі уклала договір Власноруч підписала його. Вона не казала про перебування земельної ділянки в оренді у фермера. Реєстрація договору пройшла без ускладнень, що свідчить про відсутність реєстрації будь-якого іншого договору на цю земельну ділянку.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 зазначеного Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Також статтею 15 цього Закону визначені істотні умови договору оренди землі, якими є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Крім цього зазначеною нормою передбачено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Як встановлено судом позивач як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ту обставину, що спірний договір № 1001 від 07.11.2017 року було укладено орендодавцем під час дії договору № 25 укладеного раніше, ще 22.01.2004 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами, тощо.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ч.3 вказаної статті, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В ході розгляду даної справи, підстави недійсності правочину , зазначені в ст.203,215 ЦК не встановлені.

Обставини на які посилається сторона позивача, як на підставу задоволення позовних вимог не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Так, суд не може вважати укладеним договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 за № 25 від 22.01.2004 року, тому що примірник договору наданого як доказ містить лише реєстрацію в Тополинській сільській раді №840 від 26.04.2004 року , що не відповідає встановленому на той час порядку реєстрації договорів оренди землі , який був обов'язків на момент підписання сторонами договору.

Так, на момент реєстрації зазначеного договору в Тополинській сільській раді, на 26.04.2004 року, згідно порядку державної реєстрації договорів оренди землі був затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року N 2073 (ця постанова втратила чинність згідно з Постанови Кабінету Міністрів України від 20 липня 2011 року № 791), дійсно, пунктом 3 Порядку визначалось, що державна реєстрація договорів оренди провадилась виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

Проте, відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі у складі державного земельного кадастру», який в силу ст.106 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України, обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок покладено на Державний комітет України по земельним ресурсам.

На виконання вказаного Указу Президента України постановою Кабінету Міністрів України від 15 травня 2003 року № 689 «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру» держателем Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно визначено Державний комітет по земельних ресурсах. Цією постановою установлено, що реєстрація земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру проводиться шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно.

З метою реалізації завдань, визначених Указом Президента України від 17 лютого 2003 року та постановою Кабінету Міністрів України від 15 травня 2003 року № 689, наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 23 травня 2003 року № 135 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» установлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

Відповідно до змісту ст.215 ЦК України та роз'яснень, наданих пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Отже, на час укладення договору оренди земельної ділянки № 25 між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 договори оренди земельних ділянок потребували проходження процедури державної реєстрації у державному підприємстві «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам».

Така думка суду ґрунтується на правовій позицію в Верховного Суду України в своєму рішенні в цивільній справі за № 6-2479св09.

Між тим зазначений договір такої реєстрації у державному підприємстві «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» не пройшов, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим позивачем.

Таким чином, договір між позивачем та ОСОБА_4 про оренду спірної земельної ділянки від 21.01.2003 року не можна вважати укладеним, а тому він є таким, що не породжує права та обов'язки сторін.

А тому немає підстав вважати, що при укладенні договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_4 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча №1001 від 07.11.2017 року були порушені будь-яким чином права позивача.

На думку суду, зазначений договір оренди землі №1001 від 07.11.2017року укладений в результаті вільного волевиявлення сторін, у відповідності з вимогами , передбаченими ст..203,215 ЦК України, пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку, а тому підстав для визнання його недійсним немає.

Суд вважає недоведеним та не приймає доводи відповідача ОСОБА_4 про те що вона укладала договір оренди земельної ділянки з ДП«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча», перебуваючи в стані алкогольної абстиненції, а тому не усвідомлювала повною мірою свої дії.

Судові витрати у виді судового збору в розмірі 704,80 грн. сплачені позивачем при зверненні до суду на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що останньому в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-4, 11-13, 19, 76-82, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 215, 638 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та ОСОБА_4 про о визнання недійсним договору оренди землі № 1001 укладеного 07.11.2017 року між ОСОБА_4 та Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 08.11.2017 року за №217.

Повний текст рішення виготовлений 24.09.2018 року

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя С.І. Доценко