Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2018 Справа №607/14921/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака P.M.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Окрім неї за даною адресою зареєстрований її син відповідач ОСОБА_2 однак він в зазначеній квартирі не проживає більше року, витрат на комунальні послуги не несе та в добровільному порядку не з'являється для того, щоб знятися з реєстрації, тому просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує представник позивача.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору міни посвідченого 03.09.1998 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С., за реєстровим №4122.

Позивач та відповідач зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №ФЗ про склад сім'ї від 13.07.2018 року виданої ПП «Благоустрій».

Згідно акту обстеження житлових умов про фактичне проживання складених ПП «Благоустрій» від 13.07.2018 року ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає.

Як вбачається з письмової заяви підписаної мешканцями будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2 в квартирі №5 даного будинку не проживає більше 12 років.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому приміщенні більше року без поважних причин.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку, мають місце порушення прав позивача відповідачем які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу У країни, суд -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак