Провадження № 2/712/997/18
Справа № 711/1949/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) у звязку із несплатою аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) у звязку із несплатою аліментів, посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 2-5142-2007 з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму з 17 вересня 2007 року і до досягнення сином повноліття. Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси від 20 грудня 2013 року було відкрито виконавче провадження № 41313096.

Відповідач рішення суду в повному обсязі не виконує, аліменти сплачує в значно меншому розмірі та не регулярно. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 19 лютого 2018 року заборгованість по аліментах відповідача за період з 01 квітня 2010 року по 01 лютого 2018 року становить 56 960 грн. 56 коп.

Враховуючи дану заборгованість, позивач провела розрахунок неустойки (пені) у звязку із несплатою аліментів на суму 17 367 грн. 75 коп., яку вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь, тому звернулась з даним позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 2-5142-2007 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму з 17 вересня 2007 року і до досягнення сином повноліття.

Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси від 20 грудня 2013 року було відкрито виконавче провадження № 41313096.

Судом встановлено, що відповідач аліменти сплачує не регулярно та не в повному обсязі.

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 19 лютого 2018 року заборгованість по аліментах відповідача за період з 01 квітня 2010 року по 01 лютого 2018 року становить 56 960 грн. 56 коп.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом та особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Отже, головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів як в твердому грошовому виразі, так і в частині доходу (заробітної плати) платника.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз'яснив, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості за несплату аліментів, оскільки останній будучи зобов'язаним в силу закону та рішення суду сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини, даний обов'язок не виконує.

Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір неустойки за несплату аліментів за період з 01 квітня 2010 року по 01 лютого 2018 року в сумі 17 367 грн. 75 коп., позивачем визначений вірно і відповідає вимогам ст. 196 СК України, у звязку з цим позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268,430 ЦПК України, ст. ст. 180-183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у звязку із несвоєчасною сплатою аліментів за період з 01 квітня 2010 року по 01 лютого 2018 року в сумі 17 367 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: