Справа № 352/1137/18
Провадження № 2/352/889/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в :

Позивач 18.06.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу у листопаді 2017 р. вона та відповідач проживають окремо, дитина проживає з нею. Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині.

Позивач у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, зменшила розмір позову, просила стягувати з відповідача аліменти у її користь на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач у судове засідання не з'явився, представник відповідача у поданій суду заяві позов у зменшеному розмірі визнала, щодо його задоволення не заперечувала, просила справу розглянути у відсутності сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у шлюбі сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони разом не проживають, малолітня дитина проживає разом з матір'ю по АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою виконкому Милуванської сільської ради № 378 від 19.06.2018 р. (а.с.3).

Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині.

Зміст спірних правовідносин полягає у порушенні права малолітньої дочки сторін на належне утримання з боку батька, який проживає окремо від сім'ї.

Відповідачем, який неналежно виконує батьківський обов'язок щодо утримання своєї малолітньої дитини, порушено право дитини на належний рівень життя, необхідний для її гармонійного всебічного розвитку.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд у відповідності з вимогами ч.1 ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку; стан здоров'я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює неофіційно, розмір доходу якого невідомий, інших дітей та непрацездатних утриманців не має.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 141, 263-265, 279, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнення аліментів розпочати з 18 червня 2018 року і проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 24.09.2018 р.

Головуюча М.М.Хоминець