Справа № 737/88/18
Проваждення № 2/737/222/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяОСОБА_1
секретар судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 737/88/18
за позовомЗаступника прокурора Чернігівської області Юшина І.В. в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області
доОСОБА_3
провідшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного полювання
учасники справи та представники:
прокурорОСОБА_4
від Державної екологічної інспекції у Чернігівській областіОСОБА_5 ОСОБА_6
відповідачОСОБА_3
представник відповідачаОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Чернігівської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області із вказаним позовом до ОСОБА_3, мотивуючи його наступним.

09 грудня 2017 року о 14-10 год. ОСОБА_3, перебуваючи в мисливських угіддях Куликівського відділення МРП ЧОО УТМР поблизу с. Хибалівка Куликівського району Чернігівської області, здійснював полювання за допомогою двохствольної рушниці SAUER, кал. 12 № 266083, із відстрільною картою на хутрового звіря у цих угіддях, у порушення вимог ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» здійснив незаконне полювання, в результаті чого було незаконно добуто козулю. Зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 001047 від 09.12.2017 року, складеним Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області, копію якого отримав правопорушник. Згідно матеріалів ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в протоколі.

Внаслідок протиправних дій відповідача порушено вимоги законодавства в галузі мисливського господарства та полювання , що призвело до незаконного полювання та нанесло державі збитків на суму 32 000 грн. Збитки відповідач добровільно не відшкодував.

Просить суд стягнути з відповідача на користь держави збитки, завдані унаслідок незаконного полювання в сумі 32 000 грн. шляхом їх перерахування на підставі п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України у відповідних частинах до спеціальних фондів Державного бюджету України, Чернігівського обласного бюджету, Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

Ухвалою судді від 22 лютого 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось як шляхом направлення кореспонденції за місцем його реєстрації, так і через оголошення на офіційному веб сайті «Судова влада».

11 квітня 2018 року від представника відповідача адвоката ОСОБА_7 до суду надійшла заява, у якій він повідомляє про те, що 09 квітня 2018 року відповідачу та його представнику із Інтернет ресурсу «Судова влада України» стало відомо про розгляд зазначеної справи; у звязку з неотриманням відповідачем копії позовної заяви та додатків до неї просить ознайомитись із матеріалами справи.

13 квітня 2018 року представник позивача ознайомився суді з матеріалами справи.

02 травня 2018 року до суду надійшов відзив на позов та заява із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з огляду на необхідність допиту свідків, витребування доказів, неналежність позивача.

Ухвалою від 10 травня 2018 року вказану заяву представника позивача задоволено, ухвалено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Судом задоволені клопотання сторін, а саме витребувано з Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області та досліджено в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 000003 від 11.01.2018 року; витребувано з Куликівського відділення мисливсько рибальського підприємства Чернігівської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок (далі - МРП ЧОО УТМР) та досліджено в судовому засіданні інформацію щодо обліку козуль, котрі перебувають у розпорядженні даного користувача мисливських угідь, за період з 01 січня 2017 року по час запиту; допитані свідки.

У відзиві (а.с. 58-63) представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, у задоволенні позовних вимог просить відмовити з огляду на таке.

09 грудня 2017 року ОСОБА_3 перебував у мисливських угіддях Куликівського відділення МРП ЧОО УТМР поблизу с. Хибалівка Куликівського району Чернігівської області разом із ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та здійснював полювання за допомогою двоствольної рушниці SAUER, кал. 12 № 266083, із відстрільною картою на хутрового звіра у цих угіддях.

Приблизно о 14 год. 00 хв. Відповідач разом із вказаними особами, помітивши зайця, котрий побіг у напрямку кущів, почали в нього стріляти, підійшовши до кущів, вони виявили там вбиту козулю, яка, як їм здалося, знаходилась там тривалий час, оскільки тіло тварини вже було холодним, що, в свою чергу, свідчить про давність її смерті.

Відповідач та вказана компанія чоловіків забрали тіло вбитої невідомою особою козулі, після чого з невідомих причин саме на ОСОБА_3 було державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_13 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 85 КУпАП.

Позивачем, можливо, доведений факт смерті козулі, але не доведена належними та допустимим доказами причина її смерті саме від вогнепального поранення, заподіяння шкоди саме його правам та законним інтересам, а не користувачу мисливських угідь Куликівському МРП ЧОО УТМР. Місце загибелі тварини достовірно не встановлено. Жодних доказів причетності саме відповідача до вбивства тварини не надано. Даних про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності немає. Кримінальне провадження, розпочате за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України, закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, оскільки його вина не була доведена. У матеріалах справи взагалі відсутні будь які докази винуватості відповідача. Те, що він переміщував тіло вбитої невстановленими особами козулі, не означає, що він її вбив. Даних про те, що саме зі зброї відповідача було смертельно поранено тварину, немає. Сам факт складення відносно відповідача протоколу про адміністративне правопорушення не може свідчити про причинно наслідковий звязок між смертю козулі та протиправними діями ОСОБА_3

Під час складання протоколу було порушене право ОСОБА_3 на правову допомогу, у наданні якої останньому відмовлено. Пояснення правопорушника у відповідну графу вписані самим інспектором без відома особи, відносно якої складено протокол.

Позовні вимоги заявлені неналежним позивачем, що підтверджується приписами Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Заявлені позивачем в такому вигляді позовні вимоги явно суперечать приписам матеріального законодавства та не підтверджуються належними і допустимим доказами по справі.

Від Державної екологічної інспекції у Чернігівській області надійшла відповідь на відзив (а.с.91-92), у якій позивач зазначає, що обставини адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_3 зясовані, установлені та зафіксовані в адміністративному протоколі № 001047 від 09.12.2017 року, який складений у присутності ОСОБА_3 та ним підписаний. В протоколі наявні пояснення порушника, підписані ним власноруч, він повністю визнає свою вину. Факт знаходження козулі у відповідача також підтверджується у відзиві.

Твердження адвоката про ненадання ОСОБА_3 правової допомоги під час складання адміністративного протоколу не відповідають дійсності, оскільки порушнику було розяснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП, що засвідчено його підписом у протоколі.

Твердження адвоката стосовно внесення запису (пояснень) до протоколу самим інспектором не відповідають дійсності, оскільки під поясненнями стоїть підпис порушника, а почерк навіть без спеціальної експертизи не відповідає почерку інспектора.

Згідно ст. 30 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» користувач мисливських угідь має право на відшкодування збитків від порушників правил полювання за добуті незаконним шляхом тварини. Проте, незаконно добута ОСОБА_3 тварина (козуля) на момент добування перебувала у стані природної волі, а тому, у відповідності до ст. 3 цього ж Закону, мисливські тварини, що перебувають у стані природної волі в межах території України, є обєктом права власності Українського народу, а не користувача мисливських угідь. Отже, стягнення шкоди має здійснюватись у відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України.

Посилання адвоката на відсутність доказів саме знищення тварини, не спростовує вини відповідача, оскільки дозвільні документи саме на косулю були відсутні.

Заступник прокурора Чернігівської області також надав відповідь на відзив (а.с. 97-102), у якій додатково до позову зазначив підстави його подання в інтересах держави в особі саме Державної екологічної інспекції в Чернігівській області, пояснив, що «вина та протиправна поведінка ОСОБА_3 полягає в тому, що ним всупереч встановленому законом порядку здійснено полювання без належного на те дозволу, внаслідок чого відбулося незаконне полювання на козулю, чим спричинено шкоду, розрахунок розміру якої здійснено компетентною особою, у звязку з чим всі елементи цивільного правопорушення у даному випадку наявні та підтверджуються матеріалами справи».

В судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві.

Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, які в цілому відповідають змісту позовної заяви та викладеному у відповіді на відзив. Представник позивача ОСОБА_6 пояснив, що приймав безпосередню участь у виявленні порушень правил полювання відповідачем, складав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні останнього; суть порушення полягає в тому, що ОСОБА_3 добув тварину, на яку не мав належного дозволу; збитки заподіяні державі, бо незаконно добута тварина перебувала в стані природної волі, на території Куликівського МРП відсутні вольєри чи інші споруди для утримання тварин; рюкзаки на огляд мисливці надали добровільно.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, пояснив, що 09 грудня 2017 року зранку він в компанії товаришів ОСОБА_11, ОСОБА_9, Цибриком, ОСОБА_14 були на полюванні на території с. Хибалівка, полювали на зайця, стріляли також по зайцю, хто саме стріляв йому невідомо, поряд в лісі було чути постріли і голоси; коли йшли в бік переправи, в кущах знайшли козу, вона була мертва, але придатна щоб забрати; біля лодок їх зупинила інспекція; у них в рюкзаках було мясо, і інспектори сказали, що будуть наказувати; протокол склали саме на нього, бо сказали одному буде простіше, і у єгеря буде менше проблем; його рушниця була нестріляна, а протокол вже набраний, тому ОСОБА_15 дав йому патрон, і він вистрелив; рюкзаки на огляд інспекторів не лише не давали добровільно, а й ховали, намагались викинути в воду, але їх вирвали з рук; мясо викидали, бо їм сказали, що буде штраф.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, зазначив, що позов предявлено неналежним позивачем, збитки завдані МРП Куликівське, а права екологічної інспекції не порушені; якщо козу вбито не на території МРП, то належним позивачем має бути територіальна громада; ОСОБА_3 козу не вбивав, відсутній причинно наслідковий звязок між збитками і смертю козулі; до адміністративної чи кримінальної відповідальності ОСОБА_3 не притягувався; протокол лише фіксує факт, але не встановлює вини.

Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2017 року № 001047 ОСОБА_3 в 14 год. 10 хв. 09 грудня 2017 року у мисливських угіддях МРП ЧОО УТМР біля села Хибалівка Куликівського району Чернігівської області полював з рушницею SAUER, к. 12 № 266083 2ствол. з відстрільною карткою на хутрового звіра у цих угіддях і добув тварину, не зазначену в дозволі на добування тварин козулю. У ОСОБА_3 виявлені і вилучені рушниця, гільза, дозвіл на зброю, відстрільна картка, контрольна картка, козуля, посвідчення мисливця. Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 85 КУпАП (а.с. 9).

З опису від 09 грудня 2018 року знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, зброї та боєприпасів, природних ресурсів або продукції, що з них вироблена, спеціальних документів, вилучених у ОСОБА_3 згідно з протоколом від 09 грудня 2017 року № 001047 вбачається, що у ОСОБА_3 вилучені: рушниця SAUER, к. 12, 2 ств., № 266083; гільза 12кал. Шрот № 3 1 шт.; дозвіл № 643, виданий Куликівським РВ УМВС України; посвідчення мисливця ЧН 28666, видане 27.06.2012 року; картка відстрілу хутрового звіра № 003078 сезон 2017/2018; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушення правил полювання серія ЧН 202581, термін дії з 01.05.2017 по 30.04.2018; козуля свіжована свіжедбута (лопатка 2 шт., печінка, серце, легені, стегна 2 шт., ребрина 2 шт., стегна, ошийок, ратиці 3 шт.) (а.с. 12 к/п).

Згідно розрахунку розміру відшкодування збитків, завданих державі внаслідок незаконного добування козулі, розмір збитків за незаконне добування однієї козулі становить 32 000 грн. (а.с. 10).

ОСОБА_3 має дозвіл на право зберігання, носіння рушниці SAUER, к. 12 № 266083 (а.с. 11).

Посвідчення мисливця серії ЧН № 28666 видане ОСОБА_3 Чернігівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства 27 червня 2012 року (а.с. 14 к/п).

З копії картки відстрілу хутрового звіра для членів ЧОО УТМР, сезон 2017/18 року, дійсна в мисливських угіддях Куликівського району, вбачається, що ОСОБА_3, держ. Контрольна картка серія ЧН № 202581, встановлені дні полювання на вовка, лисицю та енетоподібного собаку (а.с. 13 к/п).

З копії щорічної контрольної картки обліку добутої дичини і порушення правил полювання серії ЧН № 202581 видно, що єдиний запис у ній зроблено 05.08.17р. (а.с. 16 к/п).

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 січня 2018 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення передано прокурору Чернігівської місцевої прокуратури для вирішення питання про наявність підстав щодо порушення кримінального провадження. Обставини справи судом не встановлювались (а.с. 10 к/п).

З копій актів обліку чисельності мисливських тварин методом прогону на пробних площах в мисливському господарстві станом на лютий 2017 та 2018 років кількість козуль становить 97 та 105 відповідно (а.с. 122, 123).

11 січня 2018 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0000003 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України (а.с. 7 к/п).

Постановою старшого слідчого СВ Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області про закриття кримінального провадження від 10 квітня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 11.01.2018 року закрите у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 72-73 к/п).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що працює старшим єгерем мисливського господарства «ПВХ Пласт»; 09 грудня 2017 року з іншими співробітниками був на охороні мисливських угідь; коли вони з ОСОБА_6 почули постріл, то пішли на його звук; свідок пішов уперед та зустрів мисливців, які йшли; зателефонував Павленку, щоб зустрів мисливців; коли сказав, що екологія, вони почали скидати в воду рюкзаки, казали «Не наше»; рюкзаки дістали, знайшли в них рештки тварини, по ратицях - козулі; постріли в цей день були і інші, але саме з того боку лише один; мясо було розділене на декілька мішків, ОСОБА_3 сказав, що все мясо належить йому та, що добув тварину (козулю), і на нього склали протокол; тварину вбито на території Куликівського відділення УТМР; на місце вбивства козулі свідок не виходив; мисливців було чоловік 6-7; коли складали протокол, то ОСОБА_3 з рушниці не стріляв.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що працює інспектором екологічної інспекції; 09 грудня 2017 року на території Куликівського МРП під час проведення рейдової перевірки разом з ОСОБА_6, громадським інспектором, директором ПВХ та єгерем, директору МРП поступив дзвінок, що є постріли, приїхали туди, побачили компанію мисливців, на нього біг чоловік з мисливською рушницею, і він почав перевіряти документи, але їх не було, і вони пішли до службового автомобіля, де вже стояли Павленко і 5-6 чоловік, Павленко складав протокол на ОСОБА_3, біля машини лежала туша кози, ще однієї ратиці не було, ОСОБА_3 сказав, що він вполював, добув, і все вилучили; кому належало мясо свідку точно невідомо; подія відбулась на землі Куликівського МРП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що в суботу, мисливський день, 09 грудня 2017 року він в компанії з 6 чоловік (ОСОБА_3, свідок, ОСОБА_1, ОСОБА_8) законно поїхали полювати на зайця, лисицю, переїхали за Десну, пішли по кущах по-під Десною, полювали; постріли десь далеко ще були; свідок не стріляв жодного разу; хлопці подзвонили і сказали, що знайшли козу; свідок ходив окремо від інших, хто і де стріляв не бачив; біля кози зібрались коза хороша забрали; до лодок прийшов сам, там зустрів інспектора, який забрав у нього документи; у нього мяса в рюкзаку не було; на кого складати протокол мисливці порадились, і вирішили, що на ОСОБА_3, бо так вибрали; ОСОБА_3 показав, що вистрелив; інспектор писав протокол, потім побачив, що ствол не стріляний, запропонував, щоб вистрелив, ОСОБА_3 взяв патрон і вистрелив; раніше свідок працював на цій ділянці єгерем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що полювали шість чоловік в Куликівських охотугіддях в районі села Хибалівка; в чагарниках побачили козу, більш нічого не вполювали, то вирішили її взяти; зустріли інспектора, який знайшов мясо, стали складати протокол; ОСОБА_3 при всіх вистрелив уверх; козу виявив ОСОБА_8; дичину ніс ОСОБА_3 та він, але точно не памятає; було дуже багато пострілів; інспектор сказав, що простіше буде оформити одну особу, тож вирішили, що ОСОБА_3; рушниця не була підстрелена, і зробив постріл.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що 09 грудня 2017 року в компанії з шести чоловік (він, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_11, прізвища всіх не памятає) вийшли полювати на зайця, лисицю. ОСОБА_8 натрапив на мертву козу, щоб не пропадало добро облупили, забрали, а потім їх спіймали; хто стріляв не знає, пострілів було десятків два з різних боків; мясо розклали по рюкзаках, у скільки не памятає, але точно у нього і у ОСОБА_3; рюкзаки викидали, хто їх доставав не памятає; чому протокол склали саме на ОСОБА_3 не памятає, але його заставили вистрілити, а свідок давав патрон; інспектор сказав «оружие не стреляне, це буде недійсним» Хибалівський єгер провів інструктаж.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 09 грудня 2017 року зранку їх шість чоловік (ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_9, свідок, ОСОБА_11) пішли на полювання, знайшли кимось добуту козу, вирішили не залишати, облупили, склали до рюкзаків, забрали з собою; коза була мертва, але свіжа; при поверненні до переправи були затримані інспекторами екології, які на них склали протокол, бо в них була коза; козулю вивив він, покликав товаришів, і всі посходились (десь з 12 до 14), інших компаній не бачили, але пострілів неподалік було дуже багато; козу облупили хвилин за 30-40, розклали в два рюкзаки (можливо). Зустріли інспектора, він знайшов у них залишки кози, щоб не складати протокол на єгеря, вони вибрали ОСОБА_3; ОСОБА_3 в той день не стріляв, рюкзаки в воду не кидали; інспектор сказав зброя не стріляна, потрібно вистрелить;свідок козу не ніс.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» полювання - це дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах і саме добування (відстріл, відлов) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах.

Статтею 12 вказаного Закону передбачено, що до полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня); перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю.

Відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» забороняється, зокрема: полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону (якими є посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин, відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю у разі її використання; паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання), крім того, забороняється полювання у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу). До полювання, відповідно до ст. 12 Закону прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, з будь-якою стрілецькою зброєю, або з продукцією полювання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» добування мисливських тварин здійснюється за дозволом - ліцензією або відстрільною карткою. За відстрільною карткою здійснюється полювання на пернату дичину, кроля дикого, зайця-русака, єнотовидного собаку, вовка та лисицю.

Пунктом 5 ст. 20 вказаного вище Закону забороняється транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6, відповідач та свідки надали пояснення, якими підтвердили факт знайдення мертвої козулі групою мисливців (серед яких був і відповідач), а також те, що рештки козулі були розібрані ними на частини, розкладені по рюкзаках та забрані з місця, де тварина була знайдена. Таким чином, перебуваючи в мисливських угіддях МРП ЧОО УТМР з мисливською рушницею, відстрільною карткою, маючи на меті полювання, але не маючи належного дозволу на здобуття козулі, ОСОБА_3 добув та забрав із собою рештки вказаної тварини, та без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини, намагався винести її за межі мисливських угідь.

Такими діями позивач порушив вимоги ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Згідно ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення

тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Спільним наказом міністерства аграрної політики та продовольства України, міністерства екології та природних ресурсів України від 19.06.2017 року № 301/222, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.07.2017 року за № 842/30710 затверджено Такси для обчислення розмірів відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України). Так, розмір стягнення у випадку незаконного добування чи знищення козулі становить 32 000 грн.

За приписами п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), зокрема, є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70 відсотків. Таким чином, стягнення шкоди має відбутися у відповідності до вищевказаних норм Бюджетного кодексу України.

Враховуючи вищевказані вимоги Бюджетного кодексу України суд не погоджується із доводами представника відповідача щодо неналежності позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між шкодою, яка заподіяна державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища внаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання і неправомірними діями відповідача мається прямий причинний зв'язок, тому позовні вимоги про відшкодування заподіяної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. по справі «Руїз Торіха проти Іспанії» Суд вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також з відповідача на користь позивача 1 762 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги заступника прокурора Чернігівської області Юшина І.В. (м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 4, код 029101114) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (м. Чернігів, вул. Малясова, 12, код 34924790) до ОСОБА_3 (Чернігівська область, Куликівський район, с. Хибалівка, вул. 8 Березня, буд. 2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави збитки, завдані внаслідок незаконного полювання в сумі 32 000 грн. шляхом їх перерахування:

-9 600 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України;

-6 400 грн. до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету;

-16 000 грн. до спеціального фонду Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь прокуратури Чернігівської області (код 02910114, р/р 6008 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 1 762 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 15 червня 2018 року.

Суддя Л.М ОСОБА_1