Справа № 495/3631/18
З а о ч н е р і ш е н н я
13 червня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Заверюха О.В.,
при секретарі Червинській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою виконавчого комітету Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до ОСОБА_1, третя особа Рада опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
В С Т А Н О В И В:
Виконавчий комітет комітету Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа Рада опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що відповідачка ОСОБА_1 ніде не працює, іноді зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 13.06.2018 року на адресу суду надійшла заява представника виконавчого комітету Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, у якій вона зазначила, що позов підтримує, просить суд його задовольнити та розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
В судове засідання представник третьої особи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 13.06.2018 року на адресу суду надійшла заява представника Ради опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, у якій вона зазначила, що заперечень щодо задоволення позовних вимог не має та розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомила, заперечень не надала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але з кінця лютого 2016 року на території Карналіївської сільської ради не мешкає.
Відповідачка ОСОБА_1 являється одинокою матірю неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 жовтня 2016 року справа №495/6175/16-ц відповідачка ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Опікуном неповнолітніх дітей являється бабуся ОСОБА_5.

В ході перевірки житлово-побутових умов проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що рідні бабуся та дідусь неповнолітніх дітей створили всі необхідні умови виховання, проживання та розвитку дітей.

Згідно листа Білгород-Дністровського ВП від 12.02.2018 року №422813 відповідачка ОСОБА_1 13.01.2018 року знаходилась біля магазину «Сонячний» м. Білгород-Дністровський в стані алкогольного спяніння разом з малолітньою донькою ОСОБА_2. За що відповідачка була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП України.

Згідно висновку Рада опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 13.01.2018 року №3/1 малолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 була тимчасово влаштована в сімю бабусі ОСОБА_5.

Відповідачка ОСОБА_1 ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, іноді зловживає алкогольними напоями, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток тощо.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 Сімейного Кодексу України.

Згідно ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, є основою для позбавлення його судом батьківських прав.

З аналізу норм сімейного законодавства слід зробити висновок, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для самої дитини (ст.166 СК України).

В статті 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідачка ОСОБА_1 не мала бажання зявитись у судове засідання для надання пояснень та заперечень проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 19.04.2018 року №1 доцільно ОСОБА_1 позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а також враховуючи характер поведінки відповідачки, її відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя, іноді зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, не піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, вже позбавлена батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей, суд застосовує крайню міру, позбавивши ОСОБА_1 батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси та права неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 180, 181 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 128, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву виконавчого комітету Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до ОСОБА_1, третя особа Рада опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя