Справа № 366/2147/18
Провадження № 2/366/558/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 вересня 2018 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сидоровицької сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Сидоровицької сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_3.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не складала.

Після смерті ОСОБА_3 її спадкове майно успадкувала позивачка, шляхом вчасної подачі заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори.

ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності мала домоволодіння, розташоване за адресою - АДРЕСА_1, інвентаризаційною вартістю 33.604 грн. Цей будинок спадкодавиця отримала у спадок, але в належному порядку вона не проводила державної реєстрації свого особистого права власності на вказане майно.

Іншого майна, яке б підлягало успадкуванню в судовому порядку, ОСОБА_3 не мала.

В даний час державний нотаріус Сьомої Київської державної нотаріальної контори не може встановити її особисте право власності на спадкове майно, в зв»язку з тим, що спадкодавиця не зареєструвала свого права власності на домоволодіння в належному порядку, через державні реєстраційні органи.

Будь-яких осіб, які б мали намір або право на успадкування майна , що залишилось після смерті ОСОБА_3, окрім позивача, немає.

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без її участі ; позов підтримує .

Відповідач, Сидоровицька сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що заперечень проти позову ОСОБА_2 не мають, просять розглядати справу без участі представника сільської ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов.

Відповідач позов визнав.

Позивач надала суду належні докази спадкоємця за законом: копію свідоцтва про смерть спадкодавці - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; копію свідоцтва про своє народження; копію свідоцтва про укладення шлюбу, з якого слідує, що ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 19.08.1984 р., та після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища - ОСОБА_2.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з довідки, виданої державним нотаріусом Сьомої київської держнотконтори Конончук Т.В. від 06.10.2017р. № 3281/02-14 ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до роз»яснення завідувача Сьомої київської держнотконтори Конончук Т.В. від 07.12.2017р. №4076/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок. Відсутність реєстрації на майно свідчить про відсутність права власності і про неможливість реалізації цього права фізичною особою (спадкоємцями).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392, 1216-1223,1258,1261,1268 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, 1959 р.н. право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою - АДРЕСА_1 , інвентаризаційною вартістю 33.604 грн., що належав на праві особистої приватної власності і власником якого рахувалась ОСОБА_3, та який складається з наступних будівель та споруд:

- житловий будинок, загальною площею 48,7 кв.метрів, жилою площею 17,3 кв. метрів, вказаний в Технічному плані домоволодіння під літерою «А»;

- веранда, площею 7,1 кв. метрів, вказана в Технічному плані домоволодіння під літерою «а»;

- вбиральня, площею 1,2 кв. метрів, вказана в Технічному плані домоволодіння під літерою «Б»;

- колодязь, вказаний в Технічному плані домоволодіння під літерою «I»;

- ворота з хвірткою, вказані в Технічному плані домоволодіння під цифрою «№1»;

- паркан, вказаний в Технічному плані домоволодіння під цифрою «№2».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя Н.А. Тетервак