УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

при секретарі Щербань А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області, боржник ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Південенерго", кредитор ОСОБА_3 банк соціального розвитку "Укрсоцбанк", -

встановив:

Заявник звернувся до суду із скаргою, у якій просить суд визнати недійсною експертну оцінку ринкової вартості нерухомого майна іпотечного нерухомого майна ТОВ "Південенерго" - нежитлова будівля вузлу зв'язку загальною площею 948 кв.метри, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, проспект Перемоги, 7-е яка була проведена в рамках зведеного виконавчого провадження №159398801 стосовно Боржника - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Південенерго"; зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець запропонувати скаржнику, як кредитору, вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначила, що у відповідності з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №54174319 від 20.06.2017 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа Суворовського районного суду Херсонської області виконавчий лист №668/7865/15-ц щодо стягнення з Боржника заборгованості у розмірі 19500000 гривень. Зазначене виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження №159398801 стосовно боржника - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Південенерго". В рамках зазначеного зведеного виконавчого провадження виконується низка виконавчих листів щодо стягнення заборгованості ПАТ "Укрсоцбанк". 25.07.2018 року на сайті ДП "Сетам" заявнику стало відомо, що 09.07.2018 року не відбулися електронні торги з продажу іпотечного нерухомого майна ТОВ "Південенерго" - нежитлова будівля вузлу зв'язку загальною площею 948 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, проспект Перемоги, 7-е. У відповідності до ч. 1 ст. 51 ЗУ "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Враховуючи той факт, що заборгованість перед банком за виконавчим документом складає 777758,81 грн. а оціночна вартість майна 2420000 грн. державний виконавець має право на звернення стягнення на предмет іпотеки в загальному порядку, передбаченому законом. Заявник зазначає, що не зважаючи на той факт, що вона є кредитором по зведеному виконавчому провадженні державний виконавець, в порушення вимог. ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", з оцінкою нерухомого майна ТОВ "Південенерго" - нежитлова будівля вузлу зв'язку загальною площею 948 кв.м., що знаходиться за адресю: Херсонська область, м. Нова Каховка, проспект Перемоги, 7-е її не ознайомив і фактично позбавив її прав, які передбачені ст. 57 Закону.

Заявниця заначає, що підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього; в рамках виконавчого провадження, замовник оцінки, тобто виключно державний виконавець, повинен забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна; в разі невиконання всього вищевказаного - експертна оцінка ринкової вартості нерухомого майна є недійсною. В даному випадку, згідно з даними ТОВ "Південенерго", оцінювач з предметом оцінки не ознайомлювався що є підставою для визнання її недійсною. Стосовно другої вимоги скарги, скаржник зазначає, що згідно протоколу №343713 від 09.07.2018 року треті торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Більш того, у відповідності з п.6 ст. 61 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Не зважаючи на вимоги ст. 61 Закону державний виконавець пропозицію щодо отримання у власність нерухомого майна ТОВ "Південенерго" - нежитлова будівля вузлу зв'язку загальною площею 948 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, проспект Перемоги, 7-е - заявнику не запропонував.

Скаржник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник стягувача ПАТ "Укрсоцбанк" в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення на скаргу, в яких зокрема зазначив, що з викладеними у скарзі доводами він не згоден з наступних підстав. Скаржником зазначено, що 25.07.2018 року ій стало відомо про те, що 09.07.2018 року майно боржника не було реалізовано. Крім того скаржником у порушення вимог ч. 2 ст. 449 ЦПК України, на подано клопотання про поновлення строків подачі скарги, докази поважності пропуску подачі скарги відповідно до вимог ч. 1 ст. 449 ЦПК України. На скарзі ОСОБА_1 відсутня дата підписання та дата подачі скарги до суду. Щодо посилань скаржника на те, що оцінка іпотечного майна Банку є недійсною, а підходи оцінювання суб'єктивними, то скаржником не надано зі своєї сторони доказів проведення оцінки іпотечного майна Банку. Враховуючи вимоги ЗУ "Про іпотеку", пріоритетне право стягувача ПАТ "Укрсоцбанк" на прийняття та розгляд пропозиції державного виконавця щодо залишення нереалізованого іпотечного майна за собою, вважають дії державного виконавця цілком законними та обґрунтованими. Щодо вимоги скарги, що містить зобов'язання посадовій особі/суб'єкту владних повноважень вчинити певні дії та/або утриматись від вчинення якихось дій, необхідно розглядати за правилами кодексу адміністративного судочинства.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник боржника -ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Південенерго" в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причини неявки суду не відомі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яких повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступних висновків.

Скарга подана в порядку ЦПК України.

Зі змісту скарги вбачається, що виконавче провадження здійснюється в рамках зведеного виконавчого провадження №159398801 стосовно Боржника - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Південенерго", у якому скаржник є одним зі стягувачів.

При розгляді справ із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, КАС України, ЦПК України, Законами України «Про державну виконавчу службу», «;Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса (частина п'ята статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, за ст.82 Закону України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Зазначені вимоги закону узгоджуються із процесуальними законами, а саме КАС України та ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи та інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльність таких осіб.

Разом з тим у частині п'ятій вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п'ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об'єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII, з урахуванням вимог статей 447, 448 ЦПК України, статей 339, 340 ГПК України, частини п'ятої статті 287 КАС України у редакціях від 03 жовтня 2017 року, у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення, за правилами цивільного судочинства.

Якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення, за правилами господарського судочинства.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Це правило діє і при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднані судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції.

При виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких ці судові рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - наявність підстав для завершення виконавчого провадження. Правом виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження наділений лише державний чи приватний виконавець, на виконанні якого перебуває зведене виконавче провадження, про що ухвалюється відповідна постанова. Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 287 КАС України.

Дана позиція збігається з викладеною у цивільній справі № № 660/612/16-ц, викладеною Великою Палатою Верховного Суду 14.03.2018р.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, скаржником було невірно обрано спосіб захисту, для захисту своїх прав вона може звернутися до суду з адміністративним позовом.

Керуючись ст.ст.12, 255, 447 ЦПК України, ст.16 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області, боржник ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Південенерго", кредитор ОСОБА_3 банк соціального розвитку "Укрсоцбанк - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СуддяОСОБА_5