Справа № 369/3581/18 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/3517/18 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 46 20.09.2018
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Журби С.О.,

суддів Сержанюка А.С., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2018 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Корякової Надії Олексіївни, Гореницької сільської ради, комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання недійсними рішень державних реєстраторів та розпоряджень органу виконавчої влади,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Корякової Надії Олексіївни, Гореницької сільської ради, комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання недійсними рішень державних реєстраторів та розпоряджень органу виконавчої влади.

В ході розгляду справи позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельні ділянки, які є предметом розгляду справи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2018 року заяву Першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову повернуто заявнику у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України в частині її змісту, так як вона не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що судом першої інстанції безпідставно повернуто його заяву про забезпечення позову. Зазначає, що подана до суду заява містила його пропозицію щодо застосування в даному випадку зустрічного забезпечення, а саме відсутність підстав для такого зустрічного забезпечення з відповідним обґрунтуванням такої позиції. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 151ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В своїй заяві про забезпечення позову прокурор зазначив про те, що з його точки зору підстави для застосування зустрічного забезпечення в даному випадку відсутні, оскільки накладення арешту на земельні ділянки не спричинить збитки відповідачам. За таких умов ним фактично були виконані вимоги п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки пропозиція щодо застосування заходів зустрічного забезпечення була висловлена заявником, відтак суд має її оцінити, за результатами чого або визнати обґрунтованою, або ж відхилити. В той же час позиція суду щодо того, що заявник має обов'язково зазначити конкретну суму зустрічного забезпечення (навіть тоді, коли він заперечує проти такого забезпечення) не ґрунтується на вимогах закону, відтак не може слугувати підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

За таких умов колегія суддів погоджується з позицією апелянта з приводу того, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню в порядку ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: А.С. Сержанюк

В.О. Фінагеєв