справа № 439/574/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

20 вересня 2018 року Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

при секретарі Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Броди справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Серміш Агро» про розірвання договору оренди землі від 11.09.2012року, суд, -

в с т а н о в и в :

27.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договори оренди землі від 11.09.2012 р. укладені між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Серміш Агро»», які зареєстровані в управлінні Держкомзему у Бродівському районі 12.10.2012 р. за № 03543 та № 03698 строком дії на 7 років. Позов мотивує тим, що 11.09.2012 р. між сторонами укладено договори оренди землі. Відповідно до п.8 договорів, відповідач зобов'язаний був протягом строку дії договорів за кожен рік користування земельними ділянками сплачувати орендну плату у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки, що складала 1546.87грн. та 44.34 грн. Відповідно до п.9 Договорів орендна плата здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації. Відповідно до п.10 Договорів орендна плата повинна вноситися до 31 грудня кожного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договорами, справляється пеня в розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення (п.13) договору. Однак відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками, земельні ділянки за цільовим призначенням не використовував, орендну плату жодного разу не платив. Тому, з посиланням на вимоги ст.ст. 24,25,32 ЗУ «Про оренду землі», просить розірвати договори оренди землі від 11.09.2012р.

02 травня 2018 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позов підтримала. У разі повторної неявки представника відповідача не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлявся про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи та не подавався відзив. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, з'ясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки загальною площею 1.7536 га та 0.2293 га, які розташовані на території Комарівської сільської ради Бродівського району, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 25.04.2010 р. (а.с.5) та серії НОМЕР_1 від 25.04.2010 р.(а.с.6).

Відповідно до договорів оренди землі від 11 вересня 2012 року, зареєстрованих 12.10.2012 року в управлінні Держкомзему у Бродівському районі за реєстровим номером № 03543 та за № 03698 земельні ділянки в розмірі 1.7536 га та 0,2293га передано в оренду відповідачу (а.с.7-11).

11.09.2012 р. сторонами договору оренди землі підписано акти прийому передачі земельних ділянок за яким орендодавець передав, а орендар прийняв земельні ділянки площа яких становить 1.7536га та 0.2293га (а.с.9 зворот та а.с.11 зворот).

Пунктами 14,15 Договорів оренди землі передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для сільськогосподарського використання, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно п. 27 Договорів оренди землі орендодавець має право, зокрема, вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням, згідно з цим договором; своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 29 Договорів оренди землі передбачені права орендаря, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього Договору і отримувати доходи.

Пунктом 36 Договорів оренди землі передбачено підстави його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі, в тому числі, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди, своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ст. 25 цього Закону орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Не використання орендарем земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди є істотним порушенням вимог п.1 ч.1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», умов договору оренди та є підставою для його розірвання.

Відповідно до акту обстеження земельних ділянок від 13.03.2018 р. земельні ділянки ОСОБА_1, які надавалися ФГ «Серміш Агро» в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, при обстеженні не обробляється та не використовується за призначенням з часу укладення договору (а.с.12).

З 2013 р. і по 31.09.2017 р. ФГ «Серміш Агро» на території Комарівської сільської ради Бродівського району господарської діяльності не проводить, орендної плати з 2013 р. і по 31.09.2017 р. не виплачує, що підтверджується довідкою № 248 від 14.03.2018 р. (а.с.13).

Таким чином встановлено, що земельні ділянки належні ОСОБА_1 з 2013 р. по 2018 р. (по день подачі позовної заяви про розірвання договору оренди землі до суду), що знаходиться в оренді в ФГ «Серміш Агро», за цільовим призначенням не використовуються, орендна плата згідно договорів не виплачується.

Враховуючи викладене,суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки з даної підстави підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем порушуються істотні умови Договору оренди землі, що призвело до порушення прав позивача, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 15, 24, 25, 32 Закону України "Про оренду землі", ст. 141 ЗК України, ст.ст. ст.ст. 16, 651 ЦК України, ст.ст. 10,12,13,81,89 п.1 ч.2 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Розірвати договори оренди землі від 11 вересня 2012 року, укладені між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Серміш Агро», зареєстровані 12 жовтня 2012 року в Управлінні Держкомзему у Бродівському районі за реєстровим №03543 та №03698.

Стягнути з фермерського господарства «Серміш Агро» на користь ОСОБА_1 704.80 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

20 вересня 2018 року

Суддя: А. О. Бунда