Справа № 585/3763/18
Номер провадження 2-о/585/356/18
У Х В А Л А

24 вересня 2018 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Євтюшенкова В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту проживання (постійного проживання) на території України.

В своїй заяві ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що Законом передбачена можливість звільнення особи від сплати судового збору, якщо середньомісячний дохід цієї особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму. Він засуджений до довічного позбавлення волі, не працевлаштований, надходжень та прибутків не має. Тому просив звільнити його від сплати судового збору.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Такі ж вимоги передбачені ч.1 та ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Крім того, відповідно до пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Встановлення в порядку цивільного судочинства факту проживання на території України, не є питанням, яке вирішується судом під час виконання вироку, постановленого в порядку кримінального судочинства.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1, який засуджений до довічного позбавлення волі, не надано належних доказів на підтвердження умов, передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Тому в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, необхідно відмовити.

Керуючись ст. 136 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_2