АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №635/8941/15-ц

Провадження № 22-ц/790/2119/18

20 червня 2018 року

м.Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Дашковської Н.К.

учасники справи

позивач ОСОБА_1, представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4, представники відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2018 року(суддя Панас Н.Л.) по справі №635/8941/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначає, що на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2012 року вона є власником 1/2 частки земельної ділянки №3 по вулиці Колгоспній в смт.Березівка Харківського району площею 0,15 га та 1/2 частки земельної ділянки №3 по вулиці Колгоспній в смт.Березівка площею 0,072 га.

Відповідач на спільній земельній ділянки без її згоди незаконно збудував будинок, без розробки проектної документації, не отримуючи дозволів на проведення будівельних робіт у відповідних організаціях.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги з урахуванням проведеної по справі експертизи.

Експертом було запропоновано три варіанту поділу земельної ділянки. Вважає, що єдиний можливий варіант поділу земельної ділянки, який не порушує їх права, є варіант № 1, відповідно якого першому і другому співвласнику пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 1110 кв.м. Межа розподілу земельної ділянки проходить в такий спосіб --від червоної лінії по вул. Колгоспна, розподіливши огорожу на відрізки з розмірами 15,0 м. та 15, 0 м. далі по прямій лінії під кутом 90 градусів довжиною 74,0. м.

Остаточно просить виділити їй в натурі 1/2 частину земельних ділянок площею 0,15 га та 0,072 га №3 по вулиці Колгоспній в смт. Березівка Харківського району Харківської області; припинити право спільної часткової власності; зобовязати відповідача знести самочинно збудовані на спірній земельній ділянці будинок та господарські будівлі,виділити їй в натурі земельну ділянку площею 1110 кв.м., границя розподілу земельної ділянки проходить від червоної лінії по вулиці Колгоспна в смт.Березівка, розділивши огорожу на відрізки 15 м. та 15 м., далі під кутом 90 градусів, довжиною 74 м., що граничить з будинком №5 по вулиці Колгоспній.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що не проти розподілу спірної земельної ділянки між сторонами, але просив виділити відповідачу земельну ділянку, на якій розташований будинок та господарські споруди.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Виділено в натурі ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки №3 по вулиці Колгоспній в смт.Березівка Харківського району Харківської області розміром 0,15 га з кадастровим №:00:006:0024.

Виділено в натурі ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки №3 по вулиці Колгоспній в смт.Березівка Харківського району Харківської області розміром 0,072 га з кадастровим №:00:006:0025.

Виділено в натурі ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1110 кв.м., границя розподілу земельної ділянки проходить в такий спосіб: від червоної лінії по вулиці Колгоспна в смт.Березівка Харківського району Харківської області, розділивши огорожу на відрізки 15 м. та 15 м., далі під кутом 90 градусів, довжиною 74 м., що граничить з будинком №1 по вулиці Колгоспній в смт.Березівка Харківського району Харківської області.

Виділено в натурі ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1110 кв.м., границя розподілу земельної ділянки проходить в такий спосіб: від червоної лінії по вулиці Колгоспна в смт.Березівка Харківського району Харківської області, розділивши огорожу на відрізки 15 м. та 15 м., далі під кутом 90 градусів, довжиною 74 м., що граничить з будинком №5 по вулиці Колгоспній в смт.Березівка Харківського району Харківської області.

Припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Березівка, вул.Колгоспна, 3 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,072 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Березівка, вул.Колгоспна, 3 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5775 грн.50 коп.

Рішення мотивовано тим, що розподіл земельної ділянки в натурі між сторонами можливий, оскільки не порушує їх охоронюваних законом прав та враховуючи думку учасників справи такий розподіл може бути здійснено за 1 варіантом, запронованим експертом.

Будинок є самочинним будівництвом, право власності на нього за жодною з сторін не визнано. Також жодною з сторін не було визнано право власності на будівельні матеріали, з яких побудований цей будинок і господарські будівлі. Сторонами не заявлялися позовні вимоги щодо визнання права власності або на побудовані споруди або на будівельні матеріали.

Доказів, що позивачка має переважне право на виділ саме їй частини земельної ділянки, на якій мається самочинне будівництво, нею не надано, а тому виділу їй підлягає частина земельної ділянки, яка межує з будинком №1 по вулиці Колгоспній в смт.Березівка.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 просить рішення суду в частині виділу земельних ділянок скасувати та виділити їй в натурі земельну ділянку площею 1110 кв м. по першому варіанту, але яка межує з земельною ділянкою по вул. Колгоспінй,5, а не №1.

Відповідач не надав доказів, що житловий будинок зведено після припинення шлюбу.

Будинок був побудований у 2007 році, тобто під час шлюбу, що підтверджується договором про користування електричною енергією, у якому по змісту зазначений 2007 рік. Цей договір не міг бути укладений у 2004 році, оскільки земельна ділянка була придбана лише у 2005 році.

У 2005 році нею взято кошти у кредит в банку та витрачено їх на будівництво. Дати оформлення кредитних договорів співпадають з датою початку та закінчення будівництва.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2004 року по 04 жовтня 2010 року.

22 квітня 2005 року на імя ОСОБА_4 придбано земельні ділянки. Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №43337 та ЯБ №433372 від 14 червня 2006 року на підставі вищезазначеного договору ОСОБА_4 належать земельні ділянки площею 0,1500 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,0720 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Березівка, вул. Колгоспна, 3.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2012 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частку цих земельних ділянок.

Згідно ст. 86, 87, 88 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає:а) при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок;б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами;в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Експертом запропоновано три варіанти розподілу земельної ділянки. При цьому сторони приймають саме перший варіант(а.с. 107 том 1).

Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 згідно рішення суду їй виділено частину земельної ділянки згідно І варіанту розподілу, запропонованого експертом, що позначена на плані земельної ділянки(а.с. 107 том 1) синім кольором. За цим варіантом самочинно збудований будинок знаходиться на земельній ділянці ІІ співвласника(земельна ділянка позначена зеленим кольором - додатку до висновку експерта).

Отже, спір між сторонами виникає тільки в частині користування земельної ділянки, яка межує з будинком №5.

При цьому на частині земельної ділянки, яка виділена відповідачу і яка межує з земельною ділянкою №5, знаходиться самовільна споруда житловий будинок з надвірними будівлями.

Земельні ділянки є однаковими за площею та геометричною конфігурацією.

Доказів у відповідності до ст. 81 ЦПК України, чому саме їй має бути виділена земельна ділянка з спірним будинком , а не другому співвласнику, позивачкою не надано.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивачем не ставиться питання щодо визнання права власності на самочинно збудоване майно,а лише позивачка просить здійснити розподіл земельної ділянки.

За змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти не є об'єктами права власності (частина друга статті 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно із нормами статей 364, 367 ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України: від 4 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15.

Колегія суддів не входить в обговорення права власності на цей будинок або за сторонами або за кимось з них.

Позивачка, заявляючи позов, просить зобовязати відповідача знести цей будинок, тобто, у даному випадку на нього не претендує.

У знесенні будівлі їй судом відмовлено.

Дані обставини свідчать, що ОСОБА_1 не заінтересована в збереженні будинку.

Отже, підстав для перерозподілу земельної ділянки не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2018 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 червня 2018 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

ОСОБА_7