Справа № 754/125/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання відповідача про призначення судової експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

16.05.2018 року до суду надійшло письмове клопотання відповідача ОСОБА_3 про призначення у справі комплексної почеркознавчої та технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання щодо давності виготовлення актів про непроживання відповідача, наданих позивачкою, як докази, від 10.06.2016 року, 05.08.2016 року, 05.10.2016 року, 21.01.2017 року, а також щодо відповідності підписів в актах, оскільки у нього є сумніви щодо того, що вони виготовлені в ці дні, а також щодо того, що саме вказані в актах особи їх підписували. Вважає, що без даного висновку неможливо прийняти рішення у справі.

У судовому засіданні відповідач та його представник підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Представник позивачки у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зважаючи на його безпідставність. Зазначила, що відповідач визнав у судовому засіданні та підтвердив письмовими доказами факт непроживання його у спірній квартирі у період з червня 2016 року по січень 2017 року, а тому сенсу призначати судову експертизу немає. Крім того, дане клопотання заявляється повторно, що є зловживанням процесуальними правами.

Позивачка у судовому засіданні підтримала думку представника, просила у задоволенні клопотання відмовити.

Зваживши доводи клопотання, вислухавши думку учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з?ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, предметом даного позову є визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надано Акти ЖЕКу про непроживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 від 10.06.2016 року, 05.08.2016 року, 05.10.2016 року, 21.01.2017 року.

Згідно із вимогами ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, факт непроживання відповідача у спірній квартирі у період з червня 2016 року по січень 2017 року включно визнається ОСОБА_3 як у письмових заявах, інших документах, поданих до суду, так і в усних поясненнях, при цьому зазначаючи про поважність причини непроживання.

Таким чином, факт непроживання відповідача у спірній квартирі у період з червня 2016 року по січень 2017 року не підлягає доказуванню, оскільки дані обставини визнані ОСОБА_3 повністю, а у суду не має сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 4 статті 83 ЦПК України визначено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, докази, які підтверджують, що особа здійснила усі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Але відповідачем та його представником не надано доказів на підтвердження поважності причини пропуску процесуального строку на подачу відповідного клопотання.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання відповідача про призначення судової експертизи немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76, 82, 103 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: