АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 756/16106/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Майбоженко А.М.

20 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конгрес Ріал Істейт Фінанс», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФК «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №3 від 28.11.2014 у сумі 30 000 грн., з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та 3% річних від суми боргу у загальному розмірі 58 615 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2018 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ФК «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» на користь ОСОБА_130 000,00 грн. боргу; 2 251,23 грн. три відсотки річних за період з 30.01.2015 року по 31.07.2017 року; 20 682,00 грн. інфляційне збільшення суми боргу за період з 30.01.2015 року по 31.07.2017 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «ФК «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» на користь держави судовий збір у розмірі 529,23 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, не встановлено характер правовідносин між сторонами. В обґрунтування своїх доводів вказує, що правовий статус сторін позивача як довірителя та відповідача - управителя за основним договором зберігається. Зазначає, що до даних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми законодавства, в яких не передбачена відповідальність ТОВ «ФК «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» встановлена в ст. 625 ЦК України.

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7786/2018
Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник заперечували проти апеляційної скарги та просили її залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

ТОВ «ФК «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» та ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» своїх представників в судове засідання не направили, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не сповістили.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов'язання щодо повернення позивачу грошових коштів за договором від 28.11.2014, а тому підлягає нарахуванню та стягненню інфляційне збільшення суми боргу та трьох відсотків річних з наступного дня після пред'явлення вимоги позивачем.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.11.2014 між ОСОБА_1 (кредитором), ТОВ «ФК «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» (первісний боржник) та ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» (новий боржник) укладено договір №3 про переведення боргу (а. с. 7-8).

Згідно умов даного Договору, на момент його укладання Первісний боржник не виконав на користь кредитора зобов'язання за Основним договором щодо повернення коштів у розмірі 200 000 грн. (п. 1.1). Сторони домовились про передачу Первісним боржником Новому боржнику частину суми боргу у розмірі 170 000 грн. (п. 1.2).

Крім того, за вказаним договором Первісний боржник зобов'язується повернути Кредитору залишок боргу за Основним договором в сумі 30 000,00 грн. без ПДВ. Вказана сума повинна була бути сплачена первісним боржником після виконання Новим боржником зобов'язання перед Кредитором протягом 60-ти календарних днів (п. 2.5). Основний договір - Договір №61 від 30.05.2008 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А житлового будинку за будівельною адресою: м. Житомир, проїзд І.Богуна, 5, укладений між первісним боржником та кредитором, договір про розірвання від 28.11.2014 договору №61 від 30.05.2008. Встановлено, що зобов'язання Новим боржником виконано в повному обсязі

26.01.2015 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» з вимогою про сплату коштів, яка отримана відповідачем 29.01.2015 (а. с. 10-13). У встановлений Договором строк, відповідач свої зобов'язання не виконав.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що сторона яка погодилася з умовами договору, повинна його добросовісно виконувати.

В даному випадку Первісний боржник, який добровільно погодився на умови Договору №3 про переведення боргу, повинен був сплатити позивачу суму у розмірі 30 000грн. в строки вказані у вищезгаданому договорі.

Разом з тим, як зазначалося вище, відповідач порушив свої зобов'язання.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

На підставі викладеного можливо дійти до висновку про те, що у разі невиконання грошового зобов'язання своєчасно, з боржника підлягає стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «ФК «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» (первісний боржник) відповідно до п. 2.5. Договору №3 про переведення боргузобов'язався повернути Кредитору залишок боргу за Основним договором в сумі 30 000,00 грн. без ПДВ, однак зазначеного не виконав.

За наведеного з ТОВ «ФК «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» підлягає стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Судом першої інстанції проведено розрахунок заборгованості відповідача за період з 30.01.2015 року по 31.07.2017 року, з урахуванням суми боргу у розмірі 30 000 грн., три відсотки річних складає 2 251,23 грн., а інфляційне збільшення суми боргу - 20 682 грн., який перевірений колегією суддів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про необхідність стягнення заборгованості з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних правильними.

Доводи апеляційної скарги про правовий статус сторін позивача, як довірителя та відповідача - управителя за основним договором зберігається, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, оскільки предметом даного спору не є Основний договір №61 від 30.05.2008 про участь у Фонді фінансування будівництва.

Посилання на те, що до даних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, враховуючи вищевикладене.

За наведеного, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, знайшло своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції порушення прав позивача.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конгрес Ріал Істейт Фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21.09.2018.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк