Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 761/5236/17

провадження № 61-14946св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - THE JEWISH AGENCY FOR ISRAEL (JAFI, Єврейське Агенство для Ізраїлю) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації Громадського об'єднання (із статусом юридичної особи) філії «Сохнут-Україна»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Пащенком Олександром Олександровичем, на постанову Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Пукіль А. А., Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О. від 23 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Варічев М. Я., який діє в інтересах THE JEWISH AGENCY FOR ISRAEL (JAFI, Єврейське Агентство для Ізраїлю) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації Громадського об'єднання (із статусом юридичної особи) філії «Сохнут-Україна» звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до THE JEWISH AGENCY FOR ISRAEL (JAFI, Єврейське Агентство для Ізраїлю) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації ГО Філії «Сохнут-Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, матеріальної та моральної шкоди.

Заяву мотивовано тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, які стали підставою для ухвалення рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 23 січня 2018 року заяву Варічева М. Я. в інтересах THE JEWISH AGENCY FOR ISRAEL (JAFI, Єврейське Агентство для Ізраїлю) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації Громадського об'єднання Філії «Сохнут-Україна» задоволено. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року скасовано, апеляційну скаргу задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017, скасування вказаного рішення та відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, якими було встановлено факт порушення трудових прав ОСОБА_1 (невидача трудової книжки в момент звільнення), були скасовані судом касаційної інстанції, а тому враховуючи відсутність підстав заявленого позову (порушення відповідачем трудового законодавства у зв'язку невидачею трудової книжки ОСОБА_1 в момент його звільнення), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

У березні 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пащенко О. О. подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову Апеляційного суду м. Києва від 23 січня 2018 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції розглянув справу з порушенням правил визначення складу суду відповідно до частини 13 статті 33 ЦПК України.

У травні 2018 року Варічев М. Я. подав відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що сам по собі перегляд судового рішення іншим складом суду не може беззаперечно свідчити про порушення судом вимог частини 13 статті 33 ЦПК України та не може вказувати на неповажність цього складу суду. Крім того заявник зазначав, що розподіл справи було здійснено 08 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності частини 13 статті 33 ЦПК України, на яку посилався представник ОСОБА_1 - адвокат Пащенко О. О.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною 1 статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою указаної статті визначено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до роз'яснень пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Судом установлено, що у лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до THE JEWISH AGENCY FOR ISRAEL (JAFI, Єврейське Агентство для Ізраїлю) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації ГО Філії «Сохнут-Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, матеріальної та моральної шкоди, на обґрунтування позову посилаючись на наявність зобов'язання відповідача сплатити на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, яке встановлене заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з THE JEWISH AGENCY FOR ISRAEL (JAFI, Єврейське Агентство для Ізраїлю) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації Громадського об'єднання Філії «Сохнут-Україна» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 160 593 грн 92 коп., моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 08 листопада 2017 року, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року змінено, зменшено розмір стягнутого з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 160 593 грн 92 коп. до 75 520 грн, який визначений без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 суд вважав встановленою рішенням Шевченківського районного суду від 31 березня 2016 року обставину невиконання THE JEWISH AGENCY FOR ISRAEL (JAFI, Єврейське Агентство для Ізраїлю) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації Громадського об'єднання Філії «Сохнут-Україна» вимог чинного трудового законодавства щодо видачі останньому трудової книжки при звільненні.

Разом з тим, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року у справі №761/5233/16-ц скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, ураховуючи, що заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року (якими було встановлено факт порушення трудових прав ОСОБА_1, що мав преюдиційне значення та не доказувався при ухваленні оскаржуваного рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року) були скасовані судом касаційної інстанції, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви представника THE JEWISH AGENCY FOR ISRAEL (JAFI, Єврейське Агентство для Ізраїлю) в особі відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації Громадського об'єднання Філії «Сохнут-Україна» про перегляд за нововиявленими обставинами, скасування рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року та відмову у позові.

Доводи касаційної скарги щодо розгляду справи судом апеляційної інстанції з порушенням правил визначення складу суду відповідно до частини тринадцятої статті 33 ЦПК України є безпідставними та необґрунтованими, оскільки склад суду для розгляду заяви ВарічеваМ. Я. визначений у порядку, встановленому ЦПК України 2004 року, тобто у редакції, чинній на час подання даної заяви та її надходження до суду (06 грудня 2017 року).

Частиною першою статті 410 ЦПК України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Пащенком Олександром Олександровичем, залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду м. Києва від 23 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило