Провадження № 2о/522/486/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Фуцур Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану,- « про встановлення факту смерті»,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, по якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки хутора Хлистаново, Верховинського району Кіровської області, Російської Федерації, громадянки України, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Макіївка, Донецької області.

При цьому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2 в м. Макіївка, Донецької області.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Встановлення факту смерті необхідно для отримання документів про смерть, які матимуть юридичну силу.

Заявник в судове засідання не з'явилася, просив справу розглядати за його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

З викладених обставин суд вважає за можливе розглянути заявлені ОСОБА_1 вимоги за відсутності учасників у справі на підставі наявних доказів, та в зв'язку з таким висновком вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Родинний зв'язок між заявницею та померлою підтверджується наступними документами:

- Свідоцтвом про нароження видане відділом РАЦС міста Макіївка від 21 квітня 1993 року.

- Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, актовий запис № 4379. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1

Згідно лікарського свідоцтва № НОМЕР_2 від 27 грудня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народженняпомерлаІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Макіївка, Донецької області, Україна.

Заявницею, як доказ в обґрунтування своїх вимог, надано до суду копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2, серії НОМЕР_3 від 28.12.2017 року.

При наведених обставинах суд вважає заяву ОСОБА_1 підлягаючою задоволенню з таких підстав:

Згідно до ст. 316 ч.1 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Зокрема ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Заявниця ОСОБА_1 є громадянином України, її мати ОСОБА_2 також була громадянкою України та перебувала на тимчасово окупованій території України - в м. Макіївка, Донецької області, де померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що було видано органом державної влади ДНР лікарське свідоцтво про смерть № НОМЕР_2, засвідченого печаткою «Донецької Народної Республіки».

Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» таке свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2. Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявника.

Лікарське свідоцтво суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити їх для з'ясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами та відомими суду обставинами.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.263-265, 315, 317, 319, 354, 355 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану,- « про встановлення факту смерті»,-задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки хутора Хлистаново, Верховинського району Кіровської області, Російської Федерації, громадянки України, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Макіївка, Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р.Д. Абухін

19.06.18