АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 212/366/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк»

відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені та в інтересах, якого діє ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 березня 2018 року, яке ухвалене суддею Колочко О.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24 728,12 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_2 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 08.07.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач, підписавши заяву, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Банк за договором свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору і в межах встановленого ліміту.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором не надав своєчасно грошові кошти на погашення кредиту, в зв'язку з чим станом на 19.12.2017 року виникла заборгованість в розмірі 24728,12 грн., з яких 8813,50 грн. - тіло кредиту, 6898,33 грн. - відсотки за користування кредитом, 7362,57 грн. - пеня, а також штрафи 500 грн. (фіксована частина), 1153,72 грн. (процентна складова).

Банк просив стягнути з відповідача вище вказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 березня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенні частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість по кредитному договору № б/н від 08.07.2012 в розмірі 16997 (шістнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто сім) гривень 43 коп., судові витрати на оплату судового збору в сумі 1074 (одна тисяча сімдесят чотири) гривні 82 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представники відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначають, що судом першої інстанції у стягненні пені відмовлено, з чим вони погоджуються, в зв'язку з чим рішення в цій частині не оскаржують.

Зазначають, що істотні умови кредитного договору, такі як ціна, вид кредитування сторонами погоджено не було, підпис відповідача на Умовах та Правилах отримання кредиту відсутній. В матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують фактичне отримання відповідачем коштів на суму 8813,5 грн. Також предметом спору не охоплюються стягнуті судом першої інстанції штрафи.

Крім того, відповідач є військовослужбовцем, учасником бойових дій, починаючи з 04.11.2016 року по 08.02.2017 року та з 03.07.2017 року по 04.12.2017 року він перебував у складі Збройних Сил України в зоні АТО, в зв'язку з чим позивач не мав права нараховувати йому відсотки та штрафи за користування кредитними коштами,за вказаний період, даний факт судом першої інстанції не був взятий до уваги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Рішення суду в частині відмови позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення пені в апеляційному порядку не оскаржено, у зв'язку з чим колегією суддів не перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника відповідача ОСОБА_7, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 08.07.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Кредитний договір складають заява, підписана відповідачем, Умови надання і Правила банківських послуг, Пам'ятка клієнта та Тарифи Банку (а.с. 8-24).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві (а.с. 8 зворотній бік).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором станом на 19.12.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 24728,12 грн., з яких 8813,50 грн. - тіло кредиту, 6898,33 грн. - відсотки за користування кредитом, 7362,57 грн. - пеня, а також штрафи 500 грн. (фіксована частина), 1153,72 грн. (процентна складова).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконуються зобов'язання за кредитним договором, стягнув визначену Банком заборгованість, яка складалась з тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, а також штрафів, за виключенням пені, мотивуючи це недопущенням подвійного стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 заборгованості та часткового задоволення позовних вимог банку, однак не погоджується з розміром заборгованості, визначеним судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Між сторонами виникли правовідносини, стосовно виконання боржником зобов'язань по кредитному договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору, тобто у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Колегія судів вважає вірним, що дійсно між банком та відповідачем 08.07.2012 року укладався договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, проте усупереч умовам кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту належним чином не виконував, в результаті чого, станом на 19.12.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 24728,12 грн., з яких 8813,50 грн. - тіло кредиту, 6898,33 грн. - відсотки за користування кредитом, 7362,57 грн. - пеня, а також штрафи 500 грн. (фіксована частина), 1153,72 грн. (процентна складова).

При цьому, колегією суддів перевірено розрахунок наданий позивачем, та з'ясовано, що тіло кредиту визначено у відповідності із умовами кредитного договору, проте, перевіряючи визначений позивачем розмір заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, колегія суддів встановила наступне.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що банк відповідачу нараховував відсотки з 01 липня 2016 року по 31 липня 2017 року.

Згідно довідок від 15 лютого 2017 року та 08 грудня 2017 року про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України відповідач ОСОБА_2 в період з 04.11.2016 року по 08.02.2017 року та з 03.07.2017 року по 04.12.2017 року безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції.

Згідно ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістами та військовозобов'язаними - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для нарахування відсотків за користування кредитними коштами у період перебування відповідача в зоні проведення АТО є неправомірними, тому розмір заборгованості за відсотками за період з 04.11.2016 року по 08.02.2017 року та з 03.07.2017 року по 04.12.2017 рокупідлягає виключенню.

Також не підлягають стягненню штрафи, оскільки згідно ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістами та військовозобов'язаними - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Отже, заборгованість за відсотками в межах заявлених позовних вимог підлягає зменшенню з 6898,33 грн. до 4949,71 грн., відповідно загальна сума заборгованості у розмірі 16997,43 грн., яка складається з тіла кредиту 8813,50 грн., відсотків за користування кредитом - 6898,33 грн., а також штрафів : фіксована частина - 500 грн., процентна складова - 785,60 грн. підлягає зменшенню до 13763,21 грн., виходячи з наступного розрахунку ( 8813,50 грн. - тіло кредиту + 4949,71 грн. відсотки за користуванням кредитом, за виключенням періоду перебування відповідача в зоні проведення АТО, а саме з 04.11.2016 року по 08.02.2017 року та з 03.07.2017 року по 04.12.2017 року.)

В зв'язку з вищевикладеним, колегією суддів приймаються до уваги доводи апеляційної скарги відповідача, щодо неправомірного стягнення з нього штрафних санкцій та відсотків за користування кредитом в період його перебування в зоні АТО.

Посилання відповідача на те, що він не підписував Умови

Крім того, посилання відповідача на відсутність його підпису на Умовах і Правилах кредиту, не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи міститься копія анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, де зазначено що він згоден з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані йому для ознайомлення в письмовому огляді та засвідчено його підписом. Також посилання спростовуються заявою, яка міститься у матеріалах справи, де відповідач визнає частково позовні вимоги та просить не стягувати з нього штрафи та зменшити пеню, що свідчить про не оспорювання ним укладення кредитного договору.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не перевірено розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами, в зв'язку з перебуванням відповідача в зоні АТО в зв'язку з чим, рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом розміру заборгованості підлягає зміні, відповідно до положення п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦПК України та зменшенню розміру заборгованості за відсотками, що в свою чергу призведе до зменшення розміру загальної заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій ( а.с. 60) та відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 зі змінами, від сплати судового збору звільнений, судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині загального розміру стягнутої заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2, від імені та в інтересах, якого діє ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 березня 2018 року змінити в частині розміру заборгованості за договором кредиту, стягнутої з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», зменшивши цей розмір з 16997,43 грн. до 13763 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят три ) гривні 21 ( двадцять одна) копійки.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави

В іншій частини рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: