Справа № 242/2307/18
Провадження № 2/242/993/18
17 вересня 2018 р. м.Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі
- головуючого судді Черкова В.Г.
- при секретарі Кідрон О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовомОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Служба у справах дітей по Кальміуському району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою.
В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_3 помер. ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, матеріально її не забезпечує. На протязі десяти місяців дитина мешкає у родині позивача.
Просила позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суд і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 21.06.2018 р. провадження по даній справі відкрито. У строк, встановлений судом, відповідач відзив не надав.
Позивач у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином.
Третя особа - Орган опіки та піклування Служба у справах дітей по Кальміуському району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради - у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника.
З урахуванням ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.
Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов'язки батьків щодо виховання дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9,27-29).
Батько дитини - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. (а.с.19, 31-34).
Мати дитини вихованням та забезпеченням дитини не займається.
Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Служба у справах дітей по Кальміуському району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 відмовилася від дитини у лікарні. З 2017 р. по теперішній час дитина проживає та знаходиться на повному утриманні та забезпечені ОСОБА_5, а тому вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.66-67).
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків свідомо не виконує свої батьківські обов'язки.
Враховуючи те, що відповідач мешкає на тимчасово окупованій території, а тому застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування не вбачається можливим виконати, оскільки органи державної влади на даній території не здійснюють свої повноваження.
Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.
Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.
Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком).
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач не забрала дитину з пологового будинку та протягом тривалого часу не займається її вихованням та утриманням, про що дбають рідна бабця малолітньої дитини ОСОБА_5, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідач не піклується про свого малолітнього сина, ухиляється від своїх обов'язків по його вихованню, а тому підлягає позбавленню батьківських прав та з неї слід стягнути аліменти на утримання дитини.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4-13,76-89,258-273, 280 ЦПК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 15.05.2018 р., і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в доход держави в сумі 704 (сімсот чотири) грн.. 80 коп.
Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Роз'яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Суддя