Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1258/17
Провадження № 2/542/211/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року смт. Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Янко Л.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл», третя особа: Головне Управління Держгеокадастру у Полтавської області про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок неодержання доходів за час невикористання земельних ділянок, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 23.08.2017 року звернувся до суду з позовом ТОВ «Сокіл» Новосанжарського району про відшкодування збитків, зазначаючи, що він після смерті матері успадкував належну їй земельну ділянку площею 4,1205 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, передану в оренду відповідачу строком на 10 років відповідно до умов укладеного 15.04.2005 року договору оренди.

Строк дії договору оренди землі закінчився 15.04.2015 року. Проте, ТОВ «Сокіл» продовжувало безпідставно використовувати належну йому земельну ділянку протягом 2015-2016 років.

Посилається на те, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03.08.2016 року, яке набрало законної сили 29.09.2016 року, його позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» про зобовязання звільнити та повернути земельну ділянку задоволено, зобовязано ТОВ «Сокіл» звільнити земельну ділянку площею 4,1205 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району, та повернути її власнику ОСОБА_1

Мотивуючи тим, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки продовжував нею користуватися протягом 2015-2016 років, чим завдав йому збитків у вигляді неотриманого доходу у вигляді орендної плати, просив суд в рахунок відшкодування завданих йому збитків стягнути з ТОВ «Сокіл» 17932,41 грн.

При цьому позивач виходив з того, що середній розмір орендної плати за земельну ділянку (пай) за 1 га, що орендується сільгостоваровиробниками на тероторії Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району, за даними відділу агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів, складає 2176 грн.

Так, 2176 грн. х 4,1205 га х 2 роки = 17932,41 грн.

Крім того, позивач зазначив, що йому на праві власності належить ще одна земельна ділянка площею 4,74 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, передану в оренду відповідачу строком на 10 років відповідно до умов укладеного 15.04.2005 року договору оренди.

Строк дії договору оренди землі закінчився 15.04.2015 року. Проте, ТОВ «Сокіл» продовжувало безпідставно використовувати належну йому земельну ділянку протягом 2015 року.

Посилається на те, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.01.2016 року, яке набрало законної сили 24.03.2016 року, його позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» про зобовязання звільнити та повернути земельну ділянку задоволено, зобовязано ТОВ «Сокіл» звільнити земельну ділянку площею 4,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району, та повернути її власнику ОСОБА_1

Мотивуючи тим, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки продовжував нею користуватися протягом 2015 року, чим завдав йому збитків у вигляді неотриманого доходу у вигляді орендної плати, просив суд в рахунок відшкодування завданих йому збитків стягнути з ТОВ «Сокіл» 10314,24 грн.

При цьому позивач виходив з того, що середній розмір орендної плати за земельну ділянку (пай) за 1 га, що орендується сільгостоваровиробниками на тероторії Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району, за даними відділу агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів, складає 2176 грн.

Так, 2176 грн. х 4,74 га = 10314,24 грн.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року було замінено третю особу відділ Держгеокадастру у Новосанжарського районі Полтавської області на Головне Управління Держгеокадастру у Полтавської області.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримували заявлені вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову, пояснивши, що товариство правомірно використовувало земельні ділянки позивача протягом 2015-2016 років, та здійснило виплату орендної плати ОСОБА_4 за 2015 рік в розмірі 6438 грн. та 6276 грн. та за 2016 рік в розмірі 3603 грн. та 3604 грн.

Представник третьої особи Головне Управління Держгеокадастру у Полтавської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши позивача, представників сторін, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,1205 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.08.2015 року, після смерті його матері ОСОБА_5 (а.с. 7).

15.04.2005 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Сокіл» було укладено договір на вказану земельну ділянку строком на 10 років (а.с. 105-110).

А також позивач є власником земельної ділянки площею 4,74 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 003306, виданого Соколово-Балківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 12.08.2002 року (а.с. 11, 12).

В 2005 році ОСОБА_4 уклав з ТОВ «Сокіл» договір оренди землі площею 4,74 га, що розташована на території Соколово-Балківської сільської ради, яка належить йому на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 12 серпня 2002 року, строком на 10 років, зареєстрований у Новосанжарському ВО ПРФ «Центр державного земельного кадастру» (а.с. 100-104).

З приводу строку дії вказаних договорів оренди землі між сторонами виник спір, який був вирішений в судовому порядку.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03.08.2016 року, яке набрало законної сили 29.09.2016 року, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» про зобовязання звільнити та повернути земельну ділянку було задоволено частково, зобовязано ТОВ «Сокіл» звільнити земельну ділянку площею 4,1205 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району, та повернути її власнику ОСОБА_1 (а.с. 82-86).

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.01.2016 року, яке набрало законної сили 24.03.2016 року, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» про зобовязання звільнити та повернути земельну ділянку було задоволено, зобовязано ТОВ «Сокіл» звільнити земельну ділянку площею 4,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району, та повернути її власнику ОСОБА_1 (а.с.87-96).

Таким чином, відповідач протягом 2015-2016 р.р. використовава належні позивачу земельні ділянки без відповідного договору, й, за поясненнями сторін, повернув вказані земельні ділянки позивачу на початку 2017 року.

При цьму позивач просив відшкодувати йому збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час невикористання:

- земельної ділянки, площею 4,1205 га за 2015-2016 роки;

- земельної ділянки, площею 4,74 га за 2015 рік.

Отже, збитки у спірних правовідносинах завдані позивачеві внаслідок невиконання відповідачем обовязку щодо умов повернення орендованої земельної ділянки, тобто в результаті порушення зобовязання, тому їх відшкодування відбувається відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» та ст. 623 ЦК України.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обовязку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобовязаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Упущеною вигодою позивач вважає неодержаний дохід, який він міг би реально одержати, якби уклав договір оренди земельних ділянок з іншою особою в 2015-2016 роках.

При цьому, суд зазначає, що спірні земельні ділянки до і після набуття позивачем права власності на неї перебувала в оренді і реальним доходом від її використання була орендна плата.

Заперечуючи проти позову представник відповідача ТОВ «Сокіл» зазначено, що що товариство правомірно використовувало земельні ділянки позивача протягом 2015-2016 років, та здійснило виплату орендної плати ОСОБА_4 за 2015 рік в розмірі 6276 грн. та 6438 грн., що підтверджується копією відомостей на виплату грошей № 27 (а.с. 69- 70), за 2016 рік в розмірі 3603 грн. та 3604 грн., що підтверджується копією відомостей на виплату грошей № 26 (а.с. 68).

При цьому позивач не заперечував, що отримав вказані суми від ТОВ «Сокіл».

Так, в 2015 році відповідачем була виплачена позивачу орендна плата за 2015 рік за користування земельною ділянкою площею 4,1205 га в сумі 6276 грн. та земельною ділянкою площею 4,74 га в сумі 6438 га. При цьому, позивач, ставлючи свій підпис у відомостях на виплату грошей №27 (а.с.69-70) без будь-яких зауважень, та отримуючи вказані суми, погодився з ними й вважав їх платою за користування належними йому земельними ділянками.

Тому підстав для відшкодування збитків, заподіяних внаслідок неодержання доходів за час невикористання земельних ділянок за вказаний період немає. При тому, що позивачем й не було надано інших доказів щодо середнього розміру орендної плати за земельну ділянку за 2015 рік.

В той час, за 2016 рік позивачу відповідачем ТОВ «Сокіл» була виплачена оренда плата за користування земельною ділянкою площею 4,1205 га в сумі 3604 грн., тобто в меншому розмірі в якому обгрунтовано очікував отримати позивач, виходячи з розміру орендної плати, сплаченої за 2015 рік, про що свідчить зроблений ним запис в відомостях на виплату грошей про часткове отримання орендної плати. При цьому відповідачем не було надано доказів на обгрунтування визначення саме такого розміру орендної плати.

Суд, вважає, що відповідач не доплатив позивачу орендну плату в 2016 році за користування земельною ділянкою площею 4,1205 га, з належних 6276 грн. (як у попередньому 2015 році) сплатив 3604 грн., тому має доплатити різницю, яка становить 2672 грн.

Що стосується розміру орендної плати за земельну ділянку за 1 га, що орендується сільгоспвиробниками на території Соколово-Балківської сільської ради за 2017 рік в розмірі 2176 грн. та застосована позивачем, то суд не знаходить підстав для її застосування, оскільки орендна плата має обраховуватися саме за 2016 рік.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.ст. 22, 623 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про оренду землі», керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл», третя особа: Головне Управління Держгеокадастру у Полтавської області про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок неодержання доходів за час невикористання земельних ділянок - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» Новосанжарського району на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання належної йому земельної ділянки в розмірі 2672 (дві тисячі шістост сімдесят дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокіл», місцезнаходження: с. Соколова Балка, Новосанжарський район, Полтавська область;

третя особа: Головне Управління Держгеокадастру у Полтавської, місцезнаходження: вул. Уютна, 23, м. Полтава.

Повний текст рішення складений 21 червня 2018 року.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_6