АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року місто Київ.

Справа № 759/13464/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/7673/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Іванченка М.М., Рубан С.М.,

секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року, судді Величко Т.О.

в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, треті особи: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій протиправними (інформація про час ухвалення рішення та дату складання повного тексту рішення відсутня) ,-

ВСТАНОВИВ:

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, треті особи: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій протиправними.

В обґрунтування поданої позовної заяви посилався на те,що 02.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки №60299. Відповідно до п. п. 1.1. цього Договору Позивач передає в іпотеку нерухоме майно, а саме : квартиру, загальною площею -83,60 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане Ленінградською районною Радою народних депутатів м. Києва від 04.01.2000 p., згідно з розпорядженням 04.01.2000 року № 59, право власності на майно зареєстроване у Київському міському БТІ у реєстровій книзі під реєстровим № 8074 від 19.01.2000 року. Відповідно до п. п. 1.2. цього Договору іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань Позивача за Кредитним договором № 0 від 02.08.2007 року та Кредитним договором № 0 від 02.08.2007 року.

Позивач зазначив, що 14.10.2015 року, Приватним Нотаріусом КМНО КобелєвоюА. М. було здійснено неправомірні дії (запис про право власності № 11594297), а саме: здійснено реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно перехід права власності на квартиру загальною площею 83,60 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1- за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», яка належала Позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло. Позивач проживає в даній квартирі зі своєю родиною. Також в спірній квартирі зареєстровані та постійно мешкають неповнолітні діти, а саме: ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджує довідка форми№3.

Позивач зазначив, що в даній спірній квартирі проживає та постійно мешкають неповнолітні особи і будь - які дії, щодо відчуження майна Позивача, повинні відбуватись виключно з наданням на це згоди Органу опіки та піклування, більш того враховуючи ту обставину, що спірне майно, яке незаконно було переоформлено на Відповідача-1 є єдиним майном та місцем проживання позивача. Також при здійсненні переоформлення Відповідач-2 не отримував на цю дію дозволу органу опіки та піклування. Також при здійсненні переоформлення спірного майна були порушенні наступні положення чинного законодавства України.

Здійснюючи державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, позивач вказував, що Відповідач-2 діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-І « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: направлення повідомлення про перехід права власності Позивачу, застосування застереження про добровільну передачу предмета іпотеки. Укладання окремого договору між Позивачем та Відповідачем-1. Відсутності виконавчого напису на договорі іпотеки. Наявності у реєстрі запису про обтяження заборон відчуження нерухомого майна є перешкодою для переоформлення іпотеки на нового іпотекодержателя. Відповідач - 1 не погоджував з Позивачем ринкову ціну предмета застави, за яку Відповідач-1 забирає майно собі у власність, Відповідач 2 не направляв Позивачу жодних повідомлень та не ставив Позивача до відома стосовно проведення переоформлення та не отримував відповідної письмової згоди на такі дії з боку Позивача.

Крім того, Позивач зазначив, що всі перереєстрації які здійснювалися приватними нотаріусами до 01.01.2016 року, могли вчинятись лише на підставі нотаріальної дії тобто приватні нотаріуси не мали права державних реєстраторів. В даному випадку Відповідач-2 на підставі письмового звернення Відповідача-1 здійснив дії з перереєстрації спірного майна на Відповідача-1, виключно як державний реєстратор без вчинення жодних нотаріальних дій, перелік яких чітко визначений Інструкцією про вчинення нотаріальних дій.

Перереєстрація за Кредитним договором та договором Іпотеки відбувається на підставі наявності боргу та необхідності його погашення, отже істотною умовою такого переходу є визначення вартості об'єкта нерухомості та загальний розрахунок заборгованості, відповідно чого після реалізації заставного майна, може відбутись повне, часткове чи ізбитне погашення боргу, після реалізації предмета застави, відповідно до чого вартість об'єкта нерухомості при будь-якій формі реалізації заставного майна повинна бути погоджена з Іпотекодавцем та відповідати середній ринковій ціні.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої АллиМихайлівни, треті особи: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дій протиправними задоволено частково.

Визнано протиправними дії та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелевої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на користь ТОВ &q?. ;КЕЙ-КОЛЛЕКТ&q?єс;,індексний номер 25271188 від 14.10.2015 року.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності запис про право власності 11594297 про реєстрацію за ТОВ &q?ст;КЕЙ-КОЛЛЕКТ&q?во; () право власності на житлову квартиру, житловою площею 51,8 кв.м,загальною площею 83,6 кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_1, що здійснений 14.10.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелевої А.М.

Не погодившись з таким рішенням суду, ТОВ «Кей-Колект» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та винести нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

В скарзі вказували на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначали, що судом не враховано, що в даній справі спору щодо нерухомого майна між учасниками справи не існує , а отже такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що призвело до того, що суд розглянув позов з порушенням предметної, суб'єктної та територіальної підсудності.

Крім того, посилалися на те, що доказом вручення вимоги про усунення порушень іпотекодавцю є свідоцтво, яке посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Ярославом Володимировичем 09.10.2015 року , зі змісту, якого вбачається, що заява ТОВ «Кей-Колект» про розмір заборгованості та з вимогою дострокового погашення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки передана нотаріусом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3. Зазначив, що вказана заява була передана цінним рекомендованим листом із зворотнім повідомленням через ДП «Укрпошта» та повернута за закінченням терміну зберігання.

06 вересня 2018 року до Апеляційного суду міста Києва надійшов відзив на апеляційну скаргу від адвоката ОСОБА_13 в інтересах позивача ОСОБА_1 .

У відзиві представником позивача заявлено про розгляд апеляційної скарги без участі позивача чи його представника, проти задоволення апеляційної скарги повністю заперечував та просив суд залишити в силі рішення першої інстанції. Зокрема, посилався на те, що позивач разом із своєю сім'єю, до складу якої входять в тому числі неповнолітні діти, постійно проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 Крім того, зазначив, що при здійсненні переоформлення права власності на вказану квартиру, Відповідач-2 не отримував на цю дію дозволу органу опіки і піклування. Також, нотаріусом було порушено пункт 61(57) Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 щодо обов'язкової наявності копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та документу, що підтверджує наявність факту завершення 30-ти денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі. Вказав на те, що в свідоцтві, яке посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Ярославом Володимировичем 09.10.2015 року, зазначено, що заяву подано представником ТОВ «Кей-Колект» Жерновою ЄлизаветоюВолодимирівною 25 травня 2015 року проте довіреність, на підставі якої вона діяла видана 13 липня 2015 року. Крім того, вказав на те, що погодження розміру заборгованості позичальника та визнання розміру заборгованості позивачами не відбувалось, що є порушенням п.57(53) Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127. Щодо судової юрисдикції представник позивача вказав на те, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватись судом за правилами ЦПК.

В судове засідання апеляційного суду представники відповідачів не з'явились, про розгляд справи повідомлені.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що спосіб захисту права запропонований позивачем: скасування рішення про державну реєстрацію визначений як ефективний, що узгоджується з правовою позицією постанови Верховного Суду України від 12.06.2012р. по справі № 6-32цс13: «Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.»

При перереєстрації права власності на нерухоме майно, Відповідач зобов'язаний був керуватися вимогами затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(далі - Порядок).

Пунктом 46 вказаного вище «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30- денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Судом встановлено, що для перереєстрації права власності ТОВ &qu=M;Кей-Колект&qu='; надали приватному нотаріусу КМНО Кобелєвій А.М. виключно документи ( а.с.63-92), а саме: заява ТОВ &q?ле;Кей-Колект&q?ер; від 14.10.2015 року про перереєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2.; витяг з Реєстру речових проав на нерухоме майно про реєстрацію права від 14.10.2015 року; квитанції про сплату адмінзбору;заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень встановленого зразку; Свідоцтво про передачу приватним нотаріусом КМНО Петренко Я.В. гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заяви відповідного змісту, щодо заборгованості станом на 25.05.2015 року; Договір іпотеки нерухомого майна 60299; Договір про надання споживчого кредиту №00 та Додаткова угода №1 від 02.08.2007 року; Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки з Випискою з Додатку №1; Договор факторингу №1 з Випискою з Додатку №1; Довіреність ТОВ &qu№1;Кей-Колект&qu7 ; від 27.08.2015 року; копія паспорта представника ОСОБА_15;висновок про вартість об&q?во;єкта незаледної оцінки від 11.08.2015 року, інші докази відповідачем ТОВ &qut;;Кей-Колект&qu5 ; не подавались.

Відповідно до п. 46 Порядку, ТОВ &ququ; Кей-Колект&quuo; був зобов'язаний надати, а Державний реєстратор-приватний нотаріус КМНО Кобєлєва А.М, який мав повноваження провести перереєстрацію права власності на спірне майно, тільки у разі наявності доказів отримання позивачем вимоги про усунення порушень, а також за наявності доказів того, що з моменту отримання ними цієї вимоги сплило 30 днів провести перереєстрацію права власності спірного майна. Ця вимога закону була порушена.

Судом встановлено, що під час переоформлення права власності на майно представником відповідача в якості доказу того, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_4 отримували вимогу про усунення порушення надано свідоцтво про передачу приватним нотаріусом КМНО Петренко Я.В. гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заяву відповідного змісту, щодо заборгованості станом на 25.05.2015 року , в якому не вказано якого числа було вручена заява боржникам , відповідно неможливо встановити чи минуло з того часу 30 днів, які надавались для виконання вимоги, відсутні власноручні підписи боржників про отримання даного документу. Зі змісту свідоцтва вбачається, що заява представника ТОВ «Кей-Колект» Жерновою Єлизаветою Володимирівною датована 25 травня 2015 року проте довіреність, на підставі якої вона діяла видана 13 липня 2015 року.

В судовому засіданні достовірно не встановлено, що відповідачі отримали особисто вимогу про усунення порушень та дату її отримання, докази відповідачем ТОВ &qurm;Кей-Колект&qu-a; суду не надано. Свідоцтво ( а.с.68) від 09.10.2015 рок не містить беззаперечних доказів номеру по штрихкоду рекомендованого листа із зворотнім повідомленням, які повернуті за терміном зберігання та на яку адресу вони направлялися, отже реєстратору не було подано повного пакету необхідних документів для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки.

Право власності є непорушним (ст.41 Конституції України). Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (Ст.321 ЦК України). Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (Ст.387 ЦК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (Ст.15 ЦК України).

Відповідно до ч.2 п.4 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту прав та інтересів може бути - відновлення становища, яке існувало до порушення права». Цей спосіб пов'язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб'єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати цей позов необхідно, щоб суб'єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку про порушення прав позивача при оформленні державної реєстрації права власності, а саме здійснення 14.10.2015 року реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 83,60 кв. м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелевої А.М.

Виходячи з наявних та поданих суду першої інстанції доказів, досліджених апеляційним судом, вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи скарги з приводу невідповідності висновків суду обставинам справи, в частині недоведеності факту направлення та отримання боржниками вимоги про погашення заборгованості , колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Суд вірно встановив, що нотаріусом були порушені вимоги затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(далі - Порядок), пунктом 46, якого для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає, зокрема і завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30- денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги, документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі.

Суд правомірно дійшов висновку, що подане свідоцтво про направлення вимоги, відповідно до якого, остання повернулась без вручення не є достатнім доказом дотримання вимог, вищенаведеного порядку.

Посилання ТОВ &qu=M;КЕЙ-КОЛЛЕКТ&qu't; на те, що вимога знаходилась в нотаріальній справі того нотаріуса, який її відправляв, а також документи про її відправлення теж перебували в іншій нотаріальній справі, а суд їх не витребував, апеляційний суд не приймає, з огляду на те, що обов'язок доказування, відповідно до ст. 81 ЦПК України покладено на сторони.

Ні в суді першої інстанції, ні до апеляційного суду ТОВ &q?, ;КейКоллект&q?нт; не подавали клопотання про витребування таких доказів, також до апеляційної скарги відповідач мав можливість приєднати ці докази, проте жодних процесуальних дій не вчинив і до апеляційного суду свого представника не направив, а тому колегія суддів позбавлена можливості визнати наведені в апеляційній скарзі доводи про відправлення та отримання вимоги такими, що є доведеними, та позбавлена можливості без документів про відправлення встановити та перевірити дотримання строків передбачених законом, щодо переходу права власності на іпотечне майно в порядку звернення на нього стягнення в позасудовий спосіб.

Отже, матеріали справи не містять доказів направлення та вручення іпотекодавцю вимоги про усунення порушення зобов'язання та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що здійснюючи державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, Відповідач-2 діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-І « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи ТОВ &qung;КЕЙ КОЛЛЕКТ&qu-s; про те, що дана справа мала розглядатись в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів не приймає, оскільки зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом речового права на квартиру, яка належала йому до переходу на неї права власності до відповідача і оспорював законність такого переходу, при цьому з позовної заяви не вбачається, що спір який виник між сторонами має публічно-правовий характер.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом в Постанові від 25 квітня 2018 року в справі №760/287/16-ц.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вірно встановив, що позивачем доведено порушення відповідачами його прав, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повна постанова складена 20 вересня 2018 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді С.М. Рубан

М.М.Іванченко