Справа № 603/438/18
Провадження №2/603/235/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2018 р. м.Монастириська Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого - судді Іванчука В. М.

за участі секретаря судового засідання - Сандалюка О.В.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області до Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,44 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2;

- земельну ділянку площею 1,42 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його баба - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна.

Позивач вважає, що саме він повинен успадковувати за померлою спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом п'ятої черги, як внук спадкодавця, вказану спадщину прийняла оскільки проживав на час смерті із померлою.

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилось, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Крім того існують розбіжності в актових записах, а саме у Свідоцтві про смерть його баба записана як ОСОБА_2, а у свідоцтві про народження його батька вона вказана як ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з'явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просять їх задовольнити.

Відповідач - представник Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в підготовче засідання не з'явився, суду подав відзив на позовну заяву по суті справи про визнання позову з підстав зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних у справі доказів та приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 років в с.Підлісне Монастириського району Тернопільської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого, актовий запис №5.

Ще за життя померлій належали:

- земельна ділянка площею 0,44 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, що підтверджується інформацією наданою Відділом у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.04.2018 року №235/111-18;

- земельна ділянка площею 1,42 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, що підтверджується інформацією наданою Відділом у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.04.2018 року №235/111-18.

Разом з тим, з позовної заяви та доданих до матеріалів справи документів убачається, що у свідоцтві про народження ОСОБА_4, серії НОМЕР_4 виданого Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повторно 14.04.2018 року його мати записана як ОСОБА_2, а у свідоцтві про смерть, як ОСОБА_2.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту родинних відносин суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для прийняття спадщини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз'яснень, викладених в інформаційному листі Верховного Суду України від 19.06.2013 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в графі «Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК в старій редакції) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Таким чином, факт, що просить встановити позивач має юридичне значення.

Окрім цього судом виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право.

Родинні відносини між ОСОБА_2. та ОСОБА_1 підтверджуються наявною в матеріалах справи довідкою виданою виконкомом Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №96 від 12.03.2018 року згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_2, якій на праві особистої приватної власності належала земельна ділянка площею 1,86 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 виданого на ім'я ОСОБА_2.

З аналізу вищевказаних документів та наданою Підліснянською сільською радою Монастириського району Тернопільської області довідкою вбачається, що ОСОБА_2 є мамою ОСОБА_4 - батька ОСОБА_1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 30.10.1983 року і відповідно бабою позивача.

Отже, факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що позивач ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_2, то заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин, підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що ОСОБА_1, згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, як спадкоємець за законом п'ятої черги з боку батька - ОСОБА_4 і як спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №96 від 12.03.2018 року.

Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - Державного акту ОСОБА_1, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується відмовою державної нотаріальної контори №218/01-16 від 02.04.2018 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту був втрачений про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністров'я» №19 (7251) від 11.05.2018 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно даного повідомлення вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серій НОМЕР_2 виданий Підліснянською сільською радою 25.11.2002 року ОСОБА_2, загублений.

На даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку може лише її власник.

Окрім цього, з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а тому Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягають обов'язковій державній реєстрації.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку згідно закону після смерті ОСОБА_2 в нотаріальній конторі.

Як вже було встановлено з матеріалів справи, позивач перебуває в родинних відносинах з померлою ОСОБА_2, а саме, є її внуком.

А тому, беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, як внук померлої та спадкоємець п'ятої черги.

Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку доведена матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а отже, він, як спадкоємець за законом має право на спадкове майно.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред'явлено, а ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, тому є підстави визнати за ним право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являються земельні ділянки.

В зв'язку з наведеним та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд приходить до висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1265, 1268 ЦК України, 81 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт серії НОМЕР_7, ІПН НОМЕР_1), проживаючого за адресою АДРЕСА_1 до Підліснянської сільської ради (), юридична адреса місцезнаходження: с.Підлісне Монастириського району Тернопільської області, про визнання права власності та встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме, на:

- земельну ділянку площею 0,44 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2;

- земельну ділянку площею 1,42 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, що належали - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. М. Іванчук