АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/3376/2018 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві про стягнення коштів.

В обґрунтування позову вказувала, що 23.04.2010 р. відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень напівпідвалу загальною площею 511,50 кв.м. та цокольного поверху, загальною площею 503,10 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Переможцем зазначених торгів стала позивачка, що підтверджується протоколом №1010021/1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належало АТ фірмі «Укргазбуд». 03.06.2010 р. позивачці було видано Свідоцтво про право власності на вказані нежилі приміщення. До проведення прилюдних торгів нею було сплачено гарантійний внесок у розмірі 534 309,63 грн., після оголошення її переможцем ОСОБА_1 сплатила залишок суми у розмірі 3 151 011 грн. 87 коп. Зазначала, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2014 р. зазначені прилюдні торги визнано недійсними. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012 р. скасовано державну реєстрацію права власності позивачки на зазначене нерухоме майно. Визнання прилюдних торгів недійсними та скасування права власності на майно є втратою ОСОБА_1 не тільки власності, а й грошових коштів, які були сплачені за придбання майна на прилюдних торгах, а тому позивачка вважає, що сплачені кошти мають бути повернуті їй Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві. З урахуванням викладеного, просила стягнути з відповідача на її користь кошти у сумі 3 684 894 грн. 00 коп. в порядку застосування реституції, перерахувавши їх на рахунок позивачки.

Ухвалою суду від 08.08.2017 р., занесеною до журналу судового засідання, замінено відповідача - Головне управління юстиції у м. Києві на належного відповідача Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, в якості третьої особи залучено Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 р. в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивачки підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як видно зі справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві перебувало зведене виконавче провадження №69/4 щодо виконання рішень судів, рішень комісії по трудових спорах про стягнення заборгованості на користь юридичних осіб та заборгованості по заробітній платі з АТФ «Укргазбуд» на користь фізичних осіб на загальну суму 51 817 979,91 грн.

В ході здійснення заходів примусового виконання по зведеному виконавчому провадженню державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно АТФ «Укргазбуд». До підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м.Києві Акціонерним товариством фірми «Укргазбуд» подано заяву разом із копіями правовстановлюючих документів, якою запропоновано в порядку статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернути стягнення на майно боржника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а саме: частину жилого будинку - підвал, цокольний поверх та перший поверх даної будівлі.

Державним виконавцем у відповідності з вимогами п.1.6. наказу Міністерства юстиції України від 08.05.2003р. № 42/5 «Про внесення змін та доповнень до Інструкції про проведення виконавчих дій» та наказу Міністерства юстиції України від 13.06.2003р. №527/7 «Про порядок погодження документів щодо передачі на реалізацію арештованого державними виконавцями майна», було підготовлено та передано на реалізацію вказаний об'єкт нерухомості, який належить АТФ «Укргазбуд».

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999р. та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.11.1999р. за № 745/4038, відповідно до якого прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу, сторонами якого є переможець торгів і, залежно від змісту укладеного між ними договору, відділ ДВС або спеціалізована організація як організатор торгів.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 23.04.2010 р. були проведені прилюдні торги з приводу реалізації нерухомого майна - нежитлового приміщення напівпідвального поверху, загальною площею 511,50 кв.м. та цокольного поверху, загальною площею 503,10 кв.м. багатоповерхового будинку № 9/11, по вул. Колонтаїївській, в м.Одеса.

Реалізацію зазначеного майна проводила ПП «НИВА-В.Ш.» на підставі договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна №1010021 від 25 лютого 2010 року, укладеного між Головним управлінням юстиції у м.Києві та ПП «НИВА-В.Ш.» (т.1, а.с.13-15).

За результатами проведення прилюдних торгів 23.04.2010р. ПП «НИВА-В.Ш.» затверджено Протокол №1010021/1, в якому зазначено, що переможцем торгів стала позивачка ОСОБА_1 (т.1, а.с.12).

03 червня 2010 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, позивачці ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно: нежитлове приміщення напівпідвального поверху, загальною площею 511,50 кв.м., та цокольного поверху, загальною площею 503,10 кв.м. багатоповерхового будинку АДРЕСА_2.( т.1, а.с.9).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012 року у справі №2а/1570/1424/11 визнано протиправним та скасовано рішення реєстратора КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» ОСОБА_4 від 15.06.2010р., реєстраційний номер 30686789 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно; зобов'язано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» скасувати запис №1351 в книзі 97 неж-60 у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 30686789 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 в частині нежитлового приміщення напівпідвалу, розташованого за адресою: по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.53-57).

Також, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2014 р. у справі №2/1522/8535/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14.04.2015 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.07.2015 р., визнано недійсними прилюдні торги, проведені ПП «НИВА-В.Ш.», від 23.04.2010 р. з реалізації нерухомого майна; визнано недійсним та скасовано Свідоцтво, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 03.06.2010р., зареєстроване в реєстрі за №729; визнано недійсним та скасовано протокол №1010021/1 та протокол №109048/1 від 23.04.2010р. проведення прилюдних торгів по реалізації майна; визнано недійсним та скасовано акт старшого державного виконавця Григорян О.Г. про продаж на прилюдних торгах від 23.04.2010 р. нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення напівпідвального поверху, загальною площею 511,50 кв.м. та цокольного поверху, загальною площею 503,10 кв.м. багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 (а.с.58-64,65-69,70-73).

Таким чином, на теперішній час, проведені прилюдні торги з реалізації арештованого майна боржника та складені спеціалізованою організацією на їх підставі протоколи визнані судом недійсними; визнано недійсним та скасовано акт державного виконавця про продаж на прилюдних торгах нерухомого майна; видане нотаріусом переможцю торгів Свідоцтво про право власності також визнано судом недійсним та скасовано.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України ( в редакції 2004 року), частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Звертаючись з позовом до суду, позивачка зазначає, що саме відповідач має повернути сплачену нею грошову суму в порядку реституції, оскільки визнання результатів прилюдних торгів недійсними є повернення сторін договору купівлі-продажу (продавця і покупця ) до первісного стану.

Однак, з такими доводами погодитись на можна, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, надання послуг, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише у разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Як встановлено судом, що за результатами проведення прилюдних торгів 23.04.2010р. ПП «НИВА-В.Ш.» затверджено Протокол №1010021/1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить Акціонерному товариству фірмі «Укргазбуд», в якому зазначено, що переможцем торгів стала позивачка ОСОБА_1 Ціна продажу реалізованого майна становить 3 151 011 грн. 87 коп.

Відповідно до виписки з депозитного рахунку, кошти від реалізації нерухомого майна надійшли на депозитний рахунок Головного Управління юстиції у м. Києві 05 травня 2010 року.

18 травня 2010 року підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, з метою подальшого оформлення переможцем торгів права власності на придбане на прилюдних торгах майно, видано акт про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах.

Розподіл отриманих від продажу вказаного майна коштів проведено виконавчою службою у відповідності до ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у порядку календарного надходження на виконання виконавчих документів про стягнення з АТФ «Укргазбуд» на користь фізичних осіб заборгованості по заробітній платі. Кошти, отримані від реалізації зазначеного нерухомого майна, перераховано стягувачам по зведеному виконавчому провадженні в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі та на користь держави в рахунок погашення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді Протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов'язальних відносин.

Відповідно до пункту 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення протоколу проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно ч. 2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ( в редакції, чинній на час проведення торгів), реалізацію арештованого майна покладено на спеціалізовані організації, визначені на тендерній (конкурсній) основі, основними завданнями яких є забезпечення належного зберігання вилученого державним виконавцем майна, організація і проведення його реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах та на аукціонах.

Також ч.1.2. вказаного Положення визначено, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-1884цс15 від 18 листопада 2015 року, яку суд має враховувати при виборі і застосуванні права до спірних правовідносин, наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов'язальних відносин.

Згідно з пунктом 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору.

Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором необхідно виходити з умов договору, що укладається між ДВС та спеціалізованою організацією.

У випадку, якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу ДВС, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є ДВС. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом ДВС договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація.

З матеріалів справи слідує, що між Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві та ПП «НИВА-В.Ш.» 25.02.2010 р. було укладено Договір №1010021 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Управління передає Спеціалізованій організації нерухоме майно, арештоване державним виконавцем, а Спеціалізована організація надає послуги з організації та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Водночас, згідно з п. 2.4.4. Договору, спеціалізована організація взяла на себе зобов'язання відшкодувати збитки, пов'язані з неналежним виконанням своїх обов'язків.

В свою чергу, відповідно до п. 1.2. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №42/5 від 15.07.1999р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №480/3773 19.07.1999 р. (який був чинний на час проведення прилюдних торгів), реалізація арештованого майна здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на комісійних і інших договірних началах та шляхом продажу на аукціоні.

Відповідно до вимог ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

В справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що ПП «Нива-В.Ш.» діяло як представник Відділу ДВС з організації і проведенню цих торгів.

Отже, зі змісту укладеного між ПП «НИВА-В.Ш.» та відповідачем Договору, на підставі якого ПП «Нива-В.Ш.» проводило прилюдні торги з продажу нерухомого майна, слідує, що за правовою природою він є договором комісії.

Таким чином, стороною у договорі купівлі-продажу є ПП «НИВА-В.Ш.», яке підписало Протокол про результати торгів, а тому обов'язок повернення коштів має бути покладений саме на цю юридичну особу, в той час як вимогу про повернення коштів, сплачених за недійсним договором позивачка пред'явила до Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про те, що оскільки Головне територіальне управління юстиції у м. Києві не є стороною недійсного правочину, заявлена до нього позивачкою вимога про повернення коштів є безпідставною, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасовано з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Посилання представника позивачки ОСОБА_1 на підтвердження правової позиції на судову практику про стягнення коштів із виконавчої служби в порядку застосування реституції, не можуть бути підставою для скасування законного судового рішення, оскільки вказана судова практика свідчить про різні обставини спорів та не одинакові умови укладених між виконавчої службою та спеціалізованою організацією договорів.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний зміст постанови складено 18 червня 2018 р.

Головуючий:

Судді: