Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 248/6762/13-ц

провадження № 61-35670 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4;

представник заявника - ОСОБА_5;

суб'єкт оскарження - державний виконавець Харцизького міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області Тавєр Оксана Георгіївна;

заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області у складі судді Хандуріна В. В. від 15 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області у складі колегії суддів: Мірути О. А., Новосьолової Г. Г., Хейло Я. В., від 03 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - Харцизький ВДВС ГУЮ у Донецькій області) Тавєр О. Г., заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «РайффайзенБанк Аваль»).

Скарга мотивована тим, що 04 вересня 2015 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за заявою ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» було постановлено ухвалу про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. При розгляді вищевказаної заяви банку ОСОБА_4 участі не приймав та про існування цієї ухвали суду, а також відкриття щодо нього виконавчого провадження йому стало відомо лише 29 жовтня 2017 року під час затримання його автомобіля. У подальшому при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження він дізнався, що ще 26 липня 2016 року головним державним виконавцем Харцизького ВДВС ГУЮ у Донецькій області Тавєр О. Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 14 червня 2011 року Харцизьким міським судом Донецької області, проте вищевказана постанова у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» йому не надсилалась. Крім того, заявник вважав, що виконавче провадження було відкрито державним виконавцем за виконавчим листом, який не відповідав вимогам щодо його обов'язкових реквізитів, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5, просив суд визнати неправомірними та скасувати постанови головного державного виконавця Харцизького ВДВС ГУЮ у Донецькій області Тавєр О. Г., а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2016 року; постанову про розшук майна боржника від 28 вересня 2017 року; постанову про арешт майна боржника від 29 вересня 2016 року; постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11 жовтня 2017 року щодо доходів, отримуваних боржником у товаристві з обмеженою відповідальністю «Паливні ресурси»; постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11 жовтня 2017 року щодо доходів, отримуваних боржником у товаристві з обмеженою відповідальністю «Карбон-інвест».

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5, відмовлено.

Судове рішення районного суду мотивовано тим, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа були вчинені державним виконавцем відповідно до вимог закону та в межах його повноважень. Підстав для скасування цієї постанови заявником не доведено, а судом не встановлено. При цьому підстав для скасування інших постанов державного виконавця заявником взагалі не наведено.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 03 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5, залишено без задоволення. Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився із висновком районного суду, зазначивши також про те, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є законною, оскільки стосується виконання виконавчого документа, виданого на виконання рішення суду у справі № 2-522/2011, сума для стягнення у розмірі 1 652 529 грн 90 коп. відповідає рішенню суду. Строк для пред'явлення виконавчого документу № 2-522/2011, виданого 05липня 2011 року, поновлено, а тому висновки суду першої інстанції, що державний виконавець при виконанні рішення суду діяв у межах та у спосіб, встановлений Конституцією та законами України, є такими, що відповідають обставинам справи. Посилання на те, що районний суд постановив ухвалу від 04 вересня 2015 року без його повідомлення не стосується дій державного виконавця.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували доводів заявника про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2016 року є неправомірною, оскільки винесена на підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2015 року, яка була постановлена без його участі як боржника. Цією ухвалою суду було поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-522/2011, виданого Харцизьким міським судом Донецької області 05 липня 2011 року, тоді як оригінал виконавчого листа у справі за № 2-522/2011 було видано 30 вересня 2015 року, а строк його виконання закінчився 13 червня 2012 року. Також у постанові про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2016 року зазначено, що виконавчий лист № 2-522/2011, на підставі якого відкрито виконавче провадження, видано Харцизьким міським судом Донецької області 14 червня 2011 року, що не відповідає обставинам справи, оскільки стягувачем на виконання надано виконавчий лист № 2-522/2011, виданий 30 вересня 2015 року. Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2016 рокує незаконною та підлягає скасуванню, тому всі інші постанови, винесенні в межах виконавчого провадження, також автоматично підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що рішенням апеляційного суду Донецької області від 14 червня 2011 року з ОСОБА_4, як поручителя основного боржника - приватного підприємства «Хотей», стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 22 березня 2007 року у розмірі 6 516 275 грн 63 коп.

На виконання зазначеного рішення суду 05 липня 2011 року Харцизським міським судом Донецької області було видано виконавчий лист №2-522/2011.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Донецькій області від 23 липня 2013 року за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було відкрито виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_4 на підставі зазначеного виконавчого листа від 05 липня 2011 року.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26 травня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виконавчий лист № 2-522/2011, виданий 05 липня 2011 року Харцизським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 22 березня 2007 рокуу розмірі 6 516 275 грн 63 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню частково, а саме в сумі 4 863 745 грн 73 коп. (а. с. 68-72).

З цієї ухвали апеляційного суду вбачається, що ухвалою Харцизського міського суду Донецької області від 30 серпня 2013 року за заявою ОСОБА_4 вищевказаний виконавчий лист № 2-522/2011, який видано 05 липня 2011 року, було визнано таким, що не підлягає виконанню. У зв'язку із цим виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа було закрито.

Отже, річний строк пред'явлення виконавчого документа до виконання слід обчислювати з дня постановлення апеляційним судом Донецької області ухвали, тобто з 26 травня 2014 року, й відповідно закінченням річного строку є 27 травня 2015 року.

У липні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-522/2011, виданого Харцизьким міським судом Донецької області 05 липня 2011 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У пункті 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Згідно частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строкпред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку його пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року, яким територіальну підсудність цивільних справ, кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення змінено та визначено за Добропільським міськрайонним судом Донецької області.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2015 року за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» поновлено пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа № 2-522/2011, виданого 05 липня 2011 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

30 вересня 2015 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»було видано виконавчий лист № 2-522/2011 від 14 червня 2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 22 березня 2007 року на підставі ухвали апеляційного суду Донецької області від 26 травня 2014 року (а. с. 9, 134).

Постановою державного виконавця Харцизського ВДВС ВДВС ГУЮ у Донецькій області) Тавєр О. Г. від 26 липня 2016 року за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 1 652 529 грн 90 коп. з виконання виконавчого листа № 2-522/2011 року, виданого 14 червня 2011 року (а. с. 14), тоді як ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 4 вересня 2015 року поновлено пропущений строк для предявлення виконавчого документу № 2-522/2011, виданого 05 липня 2011 року, до виконання.

Таким чином, обидва виконавчих листа видані на виконання рішення апеляційного суду Донецької області від 14 червня 2011 року у справі № 2-522/2011, а сума стягнення у розмірі 1 652 529 грн 90 коп.зазначена в оскаржуваній постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження відповідає сумі, стягнутої рішенням апеляційного суду Донецької області від 14 червня 2011 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Донецької області від 26 травня 2014 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково.

З огляду на викладене, суди дійшли до правильного висновку про те, що державний виконавець, отримавши виконавчий документ, який відповідає вимогам закону щодо його форми та змісту і ухвали суду про поновлення пропущеного строку для пред'явлення цього виконавчого документу до виконання, діяв в межах та у спосіб, встановлений Конституцією та законами України.

Посилання касаційної скарги про те, що суди невірно застосували Закон України «Про виконавче провадження» щодо поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, безпідставні, так як цим доводам суди надали належну правову оцінку.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу та залишити судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 03 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк