Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2018 Справа №607/15863/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В., заявника - ОСОБА_1, представника заявника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 15 серпня 2018 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому посвідчення про нагородження медаллю «За відвагу» за НОМЕР_2 від 25 липня 1980 року, виданого на ім'я «ОСОБА_1».

Обґрунтовує заяву тим, що він є учасником бойових дій та в період з березня 1980 року по травень 1981 року проходив службу в Афганістані, під час проходження якої був нагороджений нагрудними знаками «Гвардія», «Відмінник Радянської армії» та медаллю «За відвагу». В липні 2018 року звернувся із заявою щодо встановлення надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною, згідно посвідчення про нагородження медаллю «За відвагу», в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Проте, відповіддю за № 528/К-11 від 03 серпня 2018 року його повідомлено про те, що встановити надбавку згідно посвідчення про нагородження медаллю «За відвагу» немає можливості в зв'язку з тим, що відповідно до паспорта серії НОМЕР_3 він «ОСОБА_1», а надане посвідчення про нагородження медаллю на ім'я - «ОСОБА_1». Внаслідок такої помилки виникла невідповідність між документами, що посвідчують його особу та посвідченням про нагородження медаллю «За відвагу». Встановлення факту, що дане посвідчення належить йому необхідне для того, щоб оформити надбавку до пенсії за особливі заслуги перед Україною. З цих підстав просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді від 17 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до судового розгляду на 20 вересня 2018 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_2 заяву підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, заяви про відкладення справи не надходило.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 06 грудня 2005 року, дані про заявника вказано: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Бурканів Теребовлянського району Тернопільської області.

Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера видана 28 жовтня 1999 року Державною податковою інспекцією м. Тернополя на ОСОБА_1.

Із посвідчення № 1745 виданого 21 вересня 1998 року Управлінням МВС України в Тернопільській області слідує, що пенсію за вислугу років призначено ОСОБА_1.

Згідно дубліката посвідчення серії НОМЕР_4 від 19 березня 2013 року, виданого Управлінням МВС України в Тернопільській області, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Із трудової книжки серії НОМЕР_5 вбачається, що відомості про заявника зазначені - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається із військового квитка серії НОМЕР_6, інформація у якому заповнена російською мовою, дані про заявника вказані «ОСОБА_1».

Із посвідчення З НОМЕР_2 від 25 липня 1980 року, яке заповнене російською мовою, вбачається, що медаллю «За відвагу» Указом Президії Верховної Ради СССР від 01 липня 1980 року нагороджений ОСОБА_1.

Із відповіді за № 528/К-11 від 03 серпня 2018 року слідує, що встановити надбавку ОСОБА_1 згідно посвідчення про нагородження медаллю «За відвагу» немає можливості в зв'язку з тим, що відповідно до паспорта серії НОМЕР_3 він «ОСОБА_1», а надана орденська книжка про нагородження медаллю «За відвагу» ОСОБА_1.

Таким чином судом установлено невідповідність даних щодо зазначення по батькові заявника, вказаних посвідченні про нагородження медаллю «За відвагу» за НОМЕР_2 від 25 липня 1980 року, видане на ім'я «ОСОБА_1», тим даним, які зазначені в паспорті громадянина України, картці про присвоєння ідентифікаційного номера, пенсійному посвідченні, посвідченні учасника бойових дій, трудовій книжці, військовому квитку, де дані про особу зазначені «ОСОБА_1».

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як слідує з заяви ОСОБА_1, у зв'язку із наявністю вищевказаних розбіжностей у документах в нього виникають труднощі при реалізації його прав, зокрема, при оформленні надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, які встановлені на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, беручи до уваги, що у всіх документах, виданих на ім'я заявника ОСОБА_1 повністю збігаються з даними щодо прізвища та імені - ОСОБА_1, що зазначені упосвідченні про нагородження медалі «За відвагу», суд вважає, що запис по батькові «Євгенович» в даномупосвідченні вчинений помилково. Наявність помилки у записі по батькові заявника є очевидною.

За таких обставин, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа, а саме -посвідчення про нагородження медаллю «За відвагу» за НОМЕР_2 від 25 липня 1980 року, виданого на ім'я «ОСОБА_1», а необхідність його встановлення зумовлена вагомістю поновлення порушення прав заявника.

Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту належності заявнику правовстановлюючого документа, а саме - посвідчення про нагородження медаллю «За відвагу» за НОМЕР_2 від 25 липня 1980 року, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення шляхом встановлення факту належності ОСОБА_1 посвідчення про нагородження медаллю «За відвагу» за НОМЕР_2 від 25 липня 1980 року, виданого на ім'я «ОСОБА_1».

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 272, 273, 293, 294, 315-319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (м. Тернопіль, Майдан Волі, 3, код ЄДРПОУ - 14035769), про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 посвідчення про нагородження медаллю «За відвагу» за НОМЕР_2 від 25 липня 1980 року, виданого на ім'я «ОСОБА_1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення можу бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Позняк В.М.

Згідно з оригіналом

Суддя Тернопільського Згідно з оригіналом