Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/789/18

Номер провадження: 2/511/425/18

12 червня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представник третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ надання адміністративних послуг Апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням будинку №136-а по вул. Жовтневій в м. Роздільна Одеської області, належний йому на праві особистої приватної власності, так як вона не проживає в будинку без поважних причин більше року.

Свої вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку по вул. Жовтневій, 136-а м. Роздільна Одеської області на підставі договору дарування. З 2006 року по 2016 рік він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 В період перебування у шлюбі 18.12.2006 року він зареєстрував відповідача ОСОБА_2 (ОСОБА_1) у своєму будинку як дружину. Однак з січня 2016 року ОСОБА_2 в його будинку не проживає, а також не проживає вона в ньому і на даний час. Відповідач на теперішній час не є членом його сім"ї. Посилаючись на дані обставини, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком №136-а по вул. Жовтневій м. РоздільнаОдеської області, так як остання з січня 2016 року в будинку не проживає, припинила з ним подружні стосунки і з двома їх спільними дітьми від шлюбу проживає за іншою адресою.

Ухвалою суду від 15.05.2018 року було уточнено назву третьої особи - Відділ надання адміністративних послуг Апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що відповідач пішла з сім"ї в січні 2016 року, будинок для проживання не використовує, витрат по його утриманню не несе. Після припинення шлюбних відносин створила нову сім"ю, з нею проживають двоє їх дітей. Він в будинку проживає з їх старшим сином. Реєстрація відповідача за вказаною адресою створює йому перешкоди в користуванні житлом.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, в судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак має намір повернутися до будинку свого колишнього чоловіка і проживати в будинку по місцю реєстрації разом з дітьми, так як власного житла не має і з нею проживають неповнолітні діти.

Представник третьої особи - ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову ОСОБА_1

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по вул. Жовтневій, 136-а м. Роздільна Одеської області, що підтверджується нотаріально засвідченим договором дарування від 29.06.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №3227 (а.с.4).

Оскільки позивач є власником житлового будинку №136-а по вул. Жовтнева м. РоздільнаОдеської області, а тому має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2016 рік, що підтверджується рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.11.2016 року. (а.с.7)

Згідно домової книги наявної в матеріалах справи ОСОБА_4 (до одруження прізвище ОСОБА_2) з 18.12.2006 року зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.5-6)

Згідно свідоцтва про зміну імені ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис №19 від 07.12.2017 року. (а.с.11)

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5141-1 та адресної довідки наданої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована дійсно зареєстрована в житловому будинку №136-а по вул. Жовтнева м. РоздільнаОдеської області з 18.12.2006 року.(а.с.13,22)

З акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 30.03.2018 року судом встановлено, що в результаті обстеження житлового будинку №136-а по вул. Жовтнева в м. Роздільна Одеської області з пояснень сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було встановлено, що ОСОБА_4 (ОСОБА_2) у вказаному будинку не проживає з січня 2016 року, про що вони також надали відповідні заяви. (а.с.15)

Даний факт свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтвердили в суді, пояснивши, що ОСОБА_2 в будинку ОСОБА_1 не проживає з січня 2016 року, за цей час вони її за вказаною адресою взагалі не бачили.

Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідкам достовірно відомо, що відповідач ОСОБА_2 з січня 2016 року не проживає за адресою реєстрації, а також має інше місце проживання, де як вона вказувала забезпечена житлом і там можуть проживати її діти.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права

У ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72,116, 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Статтею156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 втратила право на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, так як не використовує будинок для проживання більше одного року без поважних причин, витрат по його утриманню не несе, а тому суд вважає, що право на користування будинком відповідач втратила з січня 2016 року, що встановлено судом під час судового розгляду.

Доказів створення відповідачу перешкод для проживання в будинку з боку позивача суду не надано. Спроб вселитися примусово до будинку через суд за два роки непроживання відповідач не робила.

В будинку позивач проживає з новою сім"єю і з ним проживає старший син від їх шлюбу з ОСОБА_2 Позивач самостійно утримує належний йому будинок, сімейних стосунків з відповідачем не підтримує.

Дане рішення суду є підставою для зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстрації за адресою вул. Жовтнева, 136-а м. Роздільна Одеської області, так як вона втратила право на користування житлом в звязку з не проживанням тривалий час за місцем реєстрації.

На підставі ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, ст.156 Житлового кодексу України, керуючись ст. 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим будинком №136-а по вул. Жовтневій м. РоздільнаОдеської області, який належить на праві власності ОСОБА_1, з січня 2016 року.

Вказане рішення є підставою для звернення до Відділу надання адміністративних послуг Апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету про визнання особи такою для вирішення питання щодо зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з реєстраційного обліку за адресою: вул. Жовтнева, 136-а м. РоздільнаОдеської області.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області на підставі п.15.5. Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук