Провадження № 2-н/761/300/2018
У Х В А Л А

31 травня 2018 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги,

В С Т А Н О В И В:

29.05.2018 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги.

В свою чергу, положеннями ст. 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, згідно з положеннями п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року № 14, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України).

При цьому, в п.13 цієї ж постанови роз'яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того,заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Однак, як вбачається, заявником до заяви про видачу судового наказу не додано жодного документа, який би підтверджував наявність суб'єктивного права у заявника для пред'явлення вимоги боржнику.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що у прийнятті заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 161, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: