Справа №266/5460/18
Провадження№ 2/266/1121/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із заявою ОСОБА_2, який мешкає за адресою: 87510, проїзд Лікарняний, буд. 8 до ОСОБА_3, який мешкає за адресою: 87510, проїзд Лікарняний, буд. 8, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 втратившим право користування житловим приміщенням.

Одночасно в позовній заяві, позивач просив суд у звязку із важким матеріальним становищем, з урахуванням того, що він є пенсіонером за віком, з мінімальним розміром пенсії звільнити його від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 136 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно до п. 10 ОСОБА_4 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2012 року № 10-1386/0/4-12 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони, а обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

За таких обставин, враховуючи розмір судового бору, який необхідно сплатити позивачу, а також те, що до позову в якому позивач просить звільнити його від сплати судового збору на надано жодного доказу на підтвердження обставин, на які посилається позивач, а саме: інформації про офіційні доходи позивача, або банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка пенсійного фонду про отримання мінімального розміру пенсії, суд приходить до висновку про необґрунтованість такого клопотання.

Аналогічна правова позиція міститься у п. 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 17.10. 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах".

За таких обставин, судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 177 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, який відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подачу позову немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 гривень.

З урахуванням наведеного заява підлягає залишенню без руху, з наданням строку протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надання документу про сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 136,177,185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позову заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Пантелєєв Д. Г.