Постанова

Іменем України

20 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 336/4366/17-ц

провадження № 61-560 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_4, ОСОБА_5,
відповідач-Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс»,
третя особа-ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у складі судді Зарютіна П. В. від 10 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Онищенко Е. А., Воробйової І. А. від 07 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс», третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (далі - ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс»), третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовна заява мотивована тим, що 09 жовтня 2014 року близько 21-00 години по вул. Іванова в Шевченківському районі м. Запоріжжя, з боку вулиці Магістральної в напрямку вулиці 8-го Березня рухався трамвай Т-3, інвентарний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6, який під час руху, в районі зупинки «Стадіон «Стріла», скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 Внаслідок наїзду пішоходу спричинені тілесні ушкодження, від яких вона померла на місці пригоди.

10 жовтня 2014 року слідчим відділом ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України). Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області від 26 листопада 2014 року кримінальне провадження закрито у зв'язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України.

В результаті вказаного зіткнення та наслідків від нього, близьким померлої, а саме: її батькам завдано матеріальну та моральну шкоду. На спорудження надгробного пам'ятника родичами померлого витрачено 25 000,00 грн. Зазначає, що внаслідок загибелі доньки, позивачам було завдано значну моральну шкоду, яка виразилась у тому, що вони втратили молоду доньку, яка завжди була разом із ними, розділяла їх радість та підтримувала їх у тяжкі моменти. З урахуванням тих душевних страждань, яких зазнали родичі померлої у зв'язку із втратою найріднішої людини, розмір моральної шкоди на кожного позивача оцінюється у 300 000,00 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 25 000,00 грн матеріальної шкоди та 300 000,00 грн моральної шкоди, стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_5 300 000,00 грн моральної шкоди, та стягнути 4 800,00 грн судових витрат пов'язаних з оплатою позивачами правової допомоги.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2017 року позов задоволено частково; стягнуто із ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди - 2 700,00 грн, а на відшкодування моральної шкоди - 150 000,00 грн; стягнуто із ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди - 150 000,00 грн; у задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог - відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції на предмет доведеності та обґрунтованості позову є правильними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року до Верховного Суду, ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині стягнення з підприємства моральної шкоди та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову та зменшення розміру моральної шкоди.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій при розгляді справи дійшли односторонніх та передчасних висновків про стягнення моральної шкоди саме у такому розмірі, оскільки судами порушено норми матеріального права та неправильно застосовано норми процесуального права, та при обчисленні розміру моральної шкоди порушено принцип добросовісності, розумності та справедливості, що призвело до неправильного нарахування моральної шкоди.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 березня 2018 року вказану справу передано на розгляд Верховного Суду.

У відзиві на касаційну скаргу поданому у квітні 2018 року до Верховного Суду позивачі просять касаційну скаргу ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, доводи касаційної скарги не підтверджують неправильного застосування судами при розгляді справи норм матеріального права, порушення норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності

У частині 2 статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення.

Судами установлено, що 09 жовтня 2014 року близько 21-00 години по вул. Іванова в м. Запоріжжі з боку вулиці Магістральної в напрямку вулиці 8-го Березня рухався трамвай Т-3, інвентарний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6, який під час руху, в районі зупинки «Стадіон «Стріла», скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7, внаслідок наїзду пішоходу спричинені тілесні ушкодження, від яких вона померла на місці пригоди. 10 жовтня 2014 року слідчим відділом ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті286 КК України. Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області від 26 листопада 2014 року кримінальне провадження закрито у зв'язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України. Трамваєм Т-3, інвентарний номер НОМЕР_1 у момент дорожньо-транспортної пригоди керував працівник відповідача ОСОБА_6, виконуючи свої трудові (службові) обов'язки.

Встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), що сталася, усі позивачі втратили рідну для себе людину, яка була їх донькою та внаслідок чого порушено нормальнийспосіб їх життя.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову, оскільки внаслідок ДТП позивачі втратили рідну доньку, що спричинило їм тяжкі моральні страждання та порушення звичного способу життя.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

У касаційній скарзі ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» посилається на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про стягнення моральної шкоди саме у такому розмірі, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зазначає, що судами порушено принцип розумності та добросовісності, що призвело до стягнення завищеної суми моральної шкоди. Крім того, вказує, що суди безпідставно не використали при обрахунку моральної шкоди Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік». Слід зазначити, що суди попередніх інстанцій надали належну правову оцінку вказаним доводам та обґрунтовано дійшли висновку про стягнення моральної шкоди у розмірі 150 000,00 грн на кожного, виходячи з принципів розумності та добросовісності та керуючись при цьому нормами цивільного законодавства.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено положеннями статті 400 ЦПК України, яким судами надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Підстави для скасування судових рішень відсутні, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Враховуючи наведене, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судами попередніх інстанцій. Судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на особу, яка подала касаційну скаргу. Учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 336/4366/17-ц зупинено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням того, що касаційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржувані рішення без змін, на підставі частини третьої статті 436 ЦПК України колегія поновлює виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2017 року.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

Касаційну скаргу Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2017 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги покласти на Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс».

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська