Справа № 357/5420/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення додаткових витрат на дитину -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом 17.05.2018 року мотивуючи тим, що вона спільно проживала без реєстрації шлюбу з відповідачем в м. Києві разом із його батьками, від спільного проживання вони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімені відносини та сімені обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Під час спільного проживання їх дочка ОСОБА_4 захворіла і їй було встановлено діагноз: атопічний дерматит, стадія загострення. Гострий двосторонній зовнішній дифузний отит. Так як відповідач був вкрай байдужим до відновлення фізичного стану дочки, коштів на лікування та утримання дитини не надавав, вона повністю розірвала з ним стосунки. Лікування дочки вкрай дороге, а батько дитини хоч і працює, однак коштів на утримання, розвиток та лікування дитини не надає. В майбутньому відвідування дитиною школи стоїть під великим питанням, адже велика ймовірність, що ОСОБА_3 буде ізольована від звичайного укладу життя школяра, оскільки хвороба потягла за собою вкрай тяжкі наслідки, які зумовлюють індивідуальний план навчання дитини, що тягне за собою великі витрати. Дитина потребує постійного вкрай дорогого лікування, лікарських препаратів, особливого догляду та сторонньої допомоги. Їй, як матері, вкрай важко забезпечувати дитину усім необхідним, оскільки на мінімальну заробітну плату навіть одній важко жити враховуючи економічну ситуацію в України. Також, вона з усіх сил намагається розвивати певні здібності дитини, щоб ОСОБА_3 не відрізнялась від інших дітей в розвитку. Загалом за чотири роки вона витратила на лікування та розвиток дитини 39799,87 грн., не враховуючи тих платежів, які нажаль у неї не збереглись. В добровільному порядку відповідач додаткову матеріальну допомогу не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 19899, 93 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, від представника, за довіреністю у справі, ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяви про розгляд справи без його участі до суду не подав.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.10).

Встановлено, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає разом з матір'ю, позивачем у справі, за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач у справі зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 5,6,9, 14, 43).

В підтвердження позовних вимог позивачем надано докази ( а.с. 12-38), з яких вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20.01.2015 року по 02.02.2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні у ТМО «Дерматовенерологія» м. Києва з діагнозом: Атопічний дерматит, стадія загострення. Гострий двосторонній зовнішній дифузний отит. 30.10.2017 року Консультативно - Діагностичною клінікою Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» видано висновок спеціаліста проте, що у дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має місце виражене харчове не сприйняття, вірогідна харчова алергія, важкий атопічний дерматит, тяжка респіраторна алергія з вираженим ринітом та послідуючим розвитком бронхоабструкції. Рекомендовано : «Д» нагляд у дерматолога, окремі рекомендації по догляду за шкірою, гіпоалергенна дієта, контроль ЗАК та консультації педіатра. Згідно із квитанціями позивачем сплачено кошти на придбання ліків, продуктів харчування, засобів догляду за шкірою та індивідуальні засоби гігієни для дитини: 23.03.2018 року - 13655,00 грн., 27.03.2018 року - 1736,00 грн. та 5000,00 грн.,29.02.2016 року - 42,50 грн., 30.03.2018 року - 5600,00 грн., 18.12.2017 року - 10,03 грн., 41,40 грн., 09.04.2018 року - 40,35 грн., 21.09.2015 року - 128,30 грн., 12.01.2018 року - 200,00 грн., 14.01.2018 року - 241,85 грн. та 461,00 грн., 18.02.2018 року - 342,41 грн., 27.01.2018 року - 117,00 грн., 07.02.2018 року - 241,85 грн., 03.02.2016 року - 68,17 грн., 10.01.2018 року - 590,00 грн., 24.03.2018 року - 447,00 грн., 23.03.2018 року - 574,85 грн., 21.03.2018 року - 337,04 грн., 23.03.2018 року - 23,50 грн., 26.03.2018 року - 591,40 грн. та 30,53, 00 грн., 21.07.2015 року - 355,00 грн., 21.07.2015 року - 240,00 грн., 12.02.2015 року - 165,00 грн., 20.01.2016 року - 302,12 грн., 20.03.2016 року - 22,23 грн., 10.02.2016 року - 70, 56 грн., 23.03.2016 року - 18,00 грн., 29.02.2016 року - 58,69 грн., 23.04.2016 року - 26,84 грн., 02.09.2015 року - 8,82 грн., 07.10.2015 року - 19,66 грн., 28.09.2015 року - 499,38 грн., 10.09.2015 року - 15,46 грн., 28.08.2015 року - 8,82 грн., 04.12.2015 року - 10,00 грн., 29.08.2015 року - 19,60 грн., 25.08.2015 року - 13,70 грн., 31.08.2015 року - 27,35 грн., 12.07.2015 року - 14,08 грн., 17.07.2015 року - 13,50 грн., 12.07.2015 року - 26,55 грн., 16.07.2015 року - 10,00 грн. 15.07.2015 року - 10,62 грн., 20.07.2015 року - 10,10 грн., 11.07.2015 року - 4,20 грн., 31.07.2015 року - 5, 76 грн., 10.06.2015 року - 97,25 грн. 09.06.2015 року - 8,20 грн., 19.06.2015 року - 5,31 грн., 10.06.2015 року - 363,60 грн., 27.06.2015 року - 15,60 грн., 30.06.2015 року - 40,36 грн., 10.06.2015 року - 157,90 грн., 28.06.2015 року - 13,80 грн., 21.06.2015 року - 21,24 грн., 11.07.2015 року - 18,15 грн., 29.06.2015 року - 12,42 грн., 17.10.2017 року - 1175,00 грн. 07.11.2017 року - 229,50 грн., 11.05.2017 року - 1103,00 грн., 11.12.2017 року - 127,94 грн. , 19.12.2017 року - 550,00 грн., 06.11.2017 року - 127,00 грн., 11.09.2017 року - 330,00 грн., 17.10.2017 року - 170,00 грн., 16.08.2016 року - 660,00 грн., 09.12.2015 року - 310,00 грн., 08.12.2015 року - 1255,00 грн., 31.07.2017 року - 520,00 грн., всього на суму - 39799,87 грн.

У відповідності до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (ухвала Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 року № 6-20478св09).

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідач не надав до суду відзив із запереченнями проти позову та належних і допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому стягує з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 19899, 93 грн. ( 1/2 частина понесених позивачем витрат згідно вказаних вище доказів).

Згідно ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільна від сплати судового за подання до суду вказаного позову, з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 141, 180, 182, 185 СК України, ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 19899, 93 грн. ( дев'ятнадцять тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять гривень 93 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Суддя:О. В. Бондаренко