Справа № 496/339/18
Провадження № 2-о/496/46/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

при секретарі Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Біляївський відділ Головного управління Держгеокадастру Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що йому було видано державний акт на право власності на землю. Вважає, що на момент оформлення вказаного державного акту було допущено помилку в написанні його прізвища. У звязку з вказаним просить задовольнити заяву.

Заявник в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. (а.с. 17).

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. (а.с. 21,23).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявнику на підставі рішення Василівської сільської Ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 15.12.1996 року, було передано у власність земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована на території Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, про що 25.03.1997 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 063854. (а.с. 3).

Як вбачається із вказаного Державного акту, прізвище власника вказаної земельної ділянки зазначене як "Гордишевський", тоді як в його паспорті громадянина України прізвище зазначене як "Гордішевський". (а.с. 5-6).

Також факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 063854 заявника ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серії УІІ-УР № 0970549, виданим 01.06.1965 року Василівською сільською радою Біляївського района Одеської області, запис в книзі реєстрації актів про народження за № 45 від 1.06.1965 року, відповідно до якого заявнику присвоєно прізвище (російською мовою): "Гордишевский". (а.с. 4).

Заявник вважає, що в подальшому допущена помилка буде перешкоджати йому в реалізації свого права щодо цієї земельної ділянки.

З огляду на викладене, така невідповідність унеможливлює здійснення заявником свого права власності, як це передбачено ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення та від нього залежать майнові права на вказану земельну ділянку, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 315, 318, 319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: 67600, Одеська область, АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Біляївський відділ Головного управління Держгеокадастру Одеської області (місце знаходження: 67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Заводська, 34 ), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності Державного акту на право власнсоті на земельну ділянку серії І-ОД № 063854, виданного 25 березня 1997 року № 20, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КЕ 235246, виданий 22 квітня 1996 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.

08 червня 2018 року