Номер провадження: 22-ц/785/5143/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного навчального закладу «Одеське вище професійне училище автомобільного транспорту» про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, стягнення заробітку у звязку з затримкою розрахунку при звільнені, моральної шкоди, за апеляційними скаргами представника Державного навчального закладу «Одеське вище професійне училище автомобільного транспорту» - ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду міста ОСОБА_4 від 11.04.2018 року та додаткове рішення Приморського районного суду міста ОСОБА_4 від 19.04.2018 року, ухвалених суддею Домусчі Л.В.,

встановив :

21.09.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом уточнивши який в процесі розгляду справи, просив визнати дії відповідача протиправними в частині порядку звільнення та скасувати наказ про звільнення №54 від 31.08.2017 року, поновити його на посаді майстра виробничого навчання водінню з 01.09.2017 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 43 358,67 грн. та грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку з 01.09.2017 року згідно ст.ст.75,82,83 КЗпП України у розмірі 7 368,14 грн., стягнути середній заробіток у звязку з затримкою розрахунку при звільнені з 31.08.2017 року по 29.09.2017 року згідно ст.117 КЗпП України у розмірі 5667,80 грн., моральну шкоду у розмірі 3200 грн. згідно ст.237-1 КЗпП України.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що він є професійним водієм транспорту зі стажем більше 38 років, працював на посаді майстра виробничого навчання водінню після закінчення курсів та атестації у ДНЗ «Одеське ВПТУ автомобільного транспорту» після закінчення курсів та атестації безперервно з 16.08.1982 року протягом 35 років. Між ним та відповідачем було укладено безстроковий трудовий договір. Наказом №54 від 31.08.2017 року позивача було звільнено у звязку зі скороченням чисельності штату. Проте, з таким наказом відповідача позивач не згоден, вважає його звільнення незаконним. Вважав, що посилання відповідача на «неотримання акредитації» як підставу для звільнення, є незаконним та не передбачене чинним законодавством та зазначав, що спірний наказ було видано у звязку з його відмовою звільнятися за власним бажанням. ОСОБА_2 зазначав, що у порушення вимог діючого законодавства, відповідач за 2 місяці до звільнення не попередив його про можливе звільнення; іншу роботу у закладі не пропонував; до державної служби зайнятості про наступне звільнення відомості не надав, спірний наказ було видано без отримання згоди профспілкового органу. Позивач вважав, що вказані факти свідчать про порушення його трудових прав, тому звернувся до суду з дійсним позовом. Також вказував на те, що його незаконним звільненням з роботи у закладі, якому він віддав усе своє життя 38 років, завдало йому моральні страждання, внаслідок незаконного звільнення його родина опинилась в скрутному матеріальному становищі. Завданні моральні страждання позивач оцінив у розмірі 3200 грн.

Рішенням Приморського районного суду міста ОСОБА_4 від 11.04.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дії Державного навчального закладу «Одеське Вище професійне училище автомобільного транспорту» при звільненні 31.08.2017 року ОСОБА_2 з посади майстра виробничого навчання водінню по ст.40 п.1 КЗпП України протизаконними. Наказ Державного навчального закладу «Одеське Вище професійне училище автомобільного транспорту» №54 від 31.08.2017 року скасовано в частині звільнення з 31.08.2017 року ОСОБА_2 та поновлено його на посаді майстра виробничого навчання водінню з 31.08.2017 року. Стягнуто з Державного навчального закладу «Одеське Вище професійне училище автомобільного транспорту» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.08.2017 року по 11.04.2018 року у розмірі 49 309,86 грн. за вирахуванням податків та інших обов'язкових платежів та моральну шкоду у розмірі 3 200 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Приморського районного суду міста ОСОБА_4 від 19.04.2018 року допущено негайне виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року в частині поновлення позивача на посаді майстра виробничого навчання водінню з 31.08.2017 року та стягнення з Державного навчального закладу «Одеське Вище професійне училище автомобільного транспорту» на користь ОСОБА_2 середньомісячного заробітку в розмірі 1 місяця.

Не погоджуючись з рішенням суду та додатковим рішенням суду, апеляційні скарги подав представник Державного навчального закладу «Одеське вище професійне училище автомобільного транспорту» ОСОБА_3, в яких з посиланням на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені заявлених ОСОБА_2 позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали справи не містять звернення суду першої інстанції до профспілкової організації щодо запитання згоди на звільнення ОСОБА_3

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно ст. 252 КЗпП України та ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).

Оскільки згідно матеріалів справи ОСОБА_3 є керівником первинної профспілкової організації, то відповідно зазначених норм необхідно отримати згоду на його звільнення як виборного органу, членами якого він є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки.

Оскільки Главою 8 ЦПК України така підстава для зупинення не передбачена, але в постанові №9 від 16.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум Верховного Суду України (п.5 ч.15) розяснив, що встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зупиняє провадження по справі.

У звязку з постановленням ухвали за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою постановлення ухвали є дата складення повного судового рішення.

Керуючись п.5 ч.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 16.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.ст. 259, 381, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Запитати згоду первинної профспілкової організації «Профком професійно-технічного училища №27» та Одеської обласної організації профспілки працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів України на звільнення ОСОБА_2 з Державного навчального закладу «Одеське вище професійне училище автомобільного транспорту» по п.1 ст. 40 КЗпП України.

Зупинити провадження у справі до вирішення вказаного питання.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття проте може бути оскаржена в частині зупинення провадження по справі у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.06.2018 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_4