пр. № 2-о/759/305/18
ун. № 759/5139/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., ознайомившись із заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Святошинська района у м.Києві державна адміністрація, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з вищезазначеною заявою у якій просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим.

Відповідно до частини 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України,справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

При залишенні заяви без руху, суддя керується положеннями статей 10 ч. 9, 175, 177 ЦПК України, тобто застосовує аналогію закону, так як главами 1 та 2 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовано дії судді при подачі до суду заяви, яка не відповідає вимогам ЦПК.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до вимог статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісті, або обставини, що дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Частиною 1 ст. 307 ЦПК України передбачено, що суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Однак, заявником не зазначено ніяких даних щодо останнього місця роботи ОСОБА_4, щодо його близьких родичів та інших осіб, які б могли дати свідчення та підтвердити факт безвісної відсутності ОСОБА_4

У зв'язку з цим суд позбавлений можливості запитати відповідні організації про наявність відомостей щодо фізичної особи, місце перебування якої невідоме та встановити коло осіб (свідків), яких необхідно допитати з метою якісної підготовки розгляду справи, передбаченої ст.307 ЦПК України.

Для можливості розгляду справи свідків для виклику до суду не зазначено.

Крім того, відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зазначена вимога заявником не виконана, заява не містить вищевказаного підтвердження.

Окрім вищенаведених недоліків, заявником не виконано вимоги ч.2 ст.95 ЦПК України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас, надані із заявою в якості доказів документи не засвідчені належним чином та не містять дати їх засвідчення.

В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Таким чином, заява підлягає залишено без руху, оскільки заявнику необхідно зазначити: а саме, для якої мети необхідно оголосити його померлим; обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісті, або обставини, що дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку; для можливості розгляду справи зазначити свідків для виклику до суду; останнього місця роботи; підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав; докази, що підтверджують факт, який просить встановити заявник; додати докази, що підтверджують викладені в заяві обставини; заявик не засвідчив своїм підписом копії письмових доказів оригінали яких знаходяться у нього, та не зазначив про наявність у нього оригіналів таких доказів; не зазначив про надходження у інших осіб оригіналів доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 318 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Святошинська района у м.Києві державна адміністрація, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання фізичної особи померлою ,залишити без руху.

Запропоновувати заявнику усунути вищевказані недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Миколаєць