РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного(транспортного)страхового бюро України до ОСОБА_1,третя особа ОСОБА_2,про відшкодування в порядку регресу витрат,пов*язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом в якому зазначає, що 11.04.2017 року приблизно о 18.20. годині на вул. П. Магістраль в районі електроопори № 79 у м. Запоріжжі з вини водія ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем НОМЕР_1, який належав на праві власності ОСОБА_2.

На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП.

В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, який належав на праві власності ОСОБА_4

Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб відповідно до Звіту товарознавчої експертизи від 26.05.2017 р. № 1051/17 становить 17774 грн.36 коп.

Зазначена шкода відповідачем потерпілим особам не відшкодована. Власники пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернулися до позивача з відповідною заявою.

У зв*язку із настанням події позивачем було відшкодовано на користь потерпілої особи платіжним дорученням від 18.09.2017 № 1259690 в розмірі 17376 грн. 19 коп. Крім того, за послуги аварійного комісару позивачем перерахована сума 1300 грн.

Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не відшкодував витрати МТСБУ, просить суд стягнути з відповідача суму матеріальних збитків в сумі 18676 грн. 19 коп., судові витрати в сумі 1600 грн.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов, який не відповідає вимогам ч. 4 ст. 178 ЦПК України. За змістом відзиву позов визнав частково, з посиланням на те, що в порядку регресу може бути заявлена лише сума страхового відшкодування, а витрати пов*язані із залученням аварійного комісару, не можуть бути предметом розгляду відповідно до ст. 1191 ЦК України.

Третя особа ОСОБА_2 жодних пояснень суду із приводу позову не подавав.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що 11.04.2017 року в м. Запоріжжі по вул. П.Магістраль в районі електроопори № 79 сталося ДТП за участю автомобіля НОМЕР_3 та автомобіля НОМЕР_4, внаслідок чого автомобілі зазнали технічних ушкоджень.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП.

На час розгляду справи постанова в адміністративній справі відповідачем не оскаржена, відповідно до ст. 82 ЦПК України обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та нічим не спростована.

В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_5 отримав ряд механічних пошкоджень.

Згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_5, внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 17 376 грн.19 коп.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «ЗАЗ», д.н. НОМЕР_6 застрахована не була.

Позивач-Моторне (транспортне) страхове бюро України створене державою на підставі закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є єдиним об*єднанням страховиків, які здійснюють обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Як видно з матеріалів справи,позивачем було відшкодовано на користь потерпілої особи, завдану шкоду в розмірі 17 376 грн.19 коп., про що надано копію платіжного доручення про перерахування суми відшкодування завданої шкоди.

Згідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.п. а) 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов*язкове страхування цвільно-правовової відповідальності», позивачем за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовано шкоду та здійснено виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням від 18.09.2017 року № 1259690 в розмірі 17376 грн.19 коп.

Крім того, позивачем сплачено за послуги аварійного комісару згідно актів виконаних робіт в сумі 1300 грн., за платіжним дорученням № 1236495 від 28.08.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виплатив страхове відшкодування та на підставі ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» отримав право вимоги (регресу)до особи, відповідальної за збитки.

Відповідачем, в свою чергу, доказів про відшкодування збитків позивачу, не надано.

Посилання відповідача на те, що вимоги про стягнення витрат на послуги аварійного комісара не є виплаченим відшкодуванням в розумінні ч. 1 ст. 1191 ЦК України свого підтвердження не знайшли з огляду на наступне.

Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону, в межах фактичних затрат.

За таких обставин, суд встановив, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в сумі 1600 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають відшкодуванню при повному задоволенню позовних вимог по оплаті судового збору.

Керуючись ст. 3, 11, 15, 16, 22, 1191, 1194 ЦК України, ст. ст. 38,41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.12,13,76,81,141,258,259,263,265,279,280-281,353,355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_7, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Моторного(транспортного)страхового бюро України, ЕДРПОУ 21647131, в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17376 (сімнадцять тисяч триста сімдесят шість) грн. 19 коп., витрат пов*язаних із послугами аварійного комісара в сумі 1300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп., а всього 18676 (вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_7, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Моторного(транспортного)страхового бюро України, ЕДРПОУ 21647131,суму сплаченого судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко