Номер провадження: 22-ц/785/264/18
Номер справи місцевого суду: 501/2494/16-ц
Головуючий у першій інстанції Максимович Г. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Гірняк Л.А.,

Суддів: Кононенко Н.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря: Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 березня 2017 рокупо справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПРОЦЕДУРА:

26 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернулась з вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 25.10.2013 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики в сумі 10 000,00 (десять тисяч) грн., а відповідач прийняла вказану грошову суму та зобов'язувалася повернути ці кошти у строк до 25.10.2014 року, однак взятті на себе зобов'язання відповідач не виконав, в зв'язку з чим просила суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 10 000,0 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 інфляційні втрати у розмірі 6 100,0 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 три відсотки річних у розмірі 595,07 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню у розмірі 8 422,7 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 15 000,0 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14 березня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 10 000,0 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 інфляційні втрати у розмірі 6 100,0 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 три відсотки річних у розмірі 595,07 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню у розмірі 8 422,7 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 березня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, щодо стягнення пені та штрафних санкцій за прострочення погашення боргу - частково, обмежуючись останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду із застосуванням строків позовної давності.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце сповіщені належним чином. Тому у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка належним чином сповіщених сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та у доступі до суду апеляційної інстанції.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що нею 15.02.2017 року було подано відгук на позовну заяву, в якому вона просила застосувати спеціальний строк позовної давності в один рік щодо стягнення штрафних санкцій та пені.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2, а рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 березня 2017 року залишити без змін з посиланням на те, що заявляючи про застосування строку позовної давності відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань та уникає від відповідальності за їх невиконання.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до розписки, яка була складена 25.10.2013 року ОСОБА_2 взяла у борг 10 000,00 (десять тисяч) грн. у строк до 25.10.2014 року (а.с.6).

15.02.2017 року ОСОБА_3 у відгуку просила застосувати спеціальний строк позовної давності в один рік щодо стягнення штрафних санкцій та пені.

ОЦІНКА СУДУ

Стягуючи пеню в розмірі 8 422,70 грн. суд першої інстанції виходив з подвійної облікової ставки НБУ за період з 26.10.2014 року по 18.10.2016 року.

Інфляційні витрати в сумі 6 100 грн. та 3% річних в розмірі 595,07 районний суд стягнув з підстав ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 367 ч. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч. 3 ст. 263 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Формами неустойки є штраф та пеня.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки, а до вимог про стягнення неустойки (штрафу та пені) застосовується в один рік.

Відповідно до ст. 265 ЦК України, за зобов'язання з визначеним строком виконання, перебіг починається зі спливом виконання.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу .

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Виходячи з того, що індекс інфляції та 3 % річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу, річний строк не застосовується.

Матеріалами справи встановлено, що виконання боргового зобов'язання припадає на 25.10.2014р.

ОСОБА_3 звернулась до суду 26.10.2016 року.

Проте, судова колегія вважає, що суд не взяв до уваги заяву відповідача щодо застосування спеціального строку позовної давності в один рік, а тому пеня розраховується з 18.10.2015 року по 18.10.2016 року, що становить від суми 10 000,00 (десять тисяч) грн. - 3 859 грн. 72 коп. виходячи з подвійної ставки НБУ.

З врахуванням вищезазначеного судова колегія приходить до висновку, що в силу ст.376 ч.1 п.3,4 ЦПК України, рішення в частині стягнення пені підлягає зміні, зменшивши її розмір до 3 859 грн. 72 коп., з урахуванням річного строку, за період з 26.10.2015 року по 26.10.2016 року

В іншій частині рішення не переглядається у зв'язку з відсутністю доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що задоволенню вимоги підлягають у розмірі 51% то поверненню ОСОБА_3 підлягає 281 грн., що розраховується від суми сплаченого нею судового збору у розмірі 551,20 грн., а з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 297 грн. із сплаченої за апеляційну скаргу суми судового збору 606,32 грн. (а.с. 52).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 березня 2017 року в частині стягнення пені змінити, зменшивши її розмір до 3 859 грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 281 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 297 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено: 19.06.2018 року

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда