Справа № 133/1191/18
Провадження № 22-ц/772/1823/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 рокуСправа № 133/1191/18м. Вінниця

головуючого судді: Оніщука В.В.,

суддів: Медвецького К.С., Шемети Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 червня 2018 року за матеріалами позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, постановлену під головуванням судді Сєчка Л.В. в приміщенні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, повний текст ухвали складено 20 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 червня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості повернуто позивачу.

Повертаючи заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України і у визначений термін її недоліки не усунуто.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати через порушення судом норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява була залишена без руху за відсутності для цього підстав і крім того, позивачем було усунуто недоліки позовної заяви шляхом подання позовної заяви в новій редакції з обґрунтуванням позовних вимог, а також надано довідку про зміну умов кредитування карти та виписку по особовому рахунку відповідача.

У визначений судом термін відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на підставі ч.2 ст.369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд у складі судової колегії, розглядаючи справу за наявними у справі матеріалами, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 червня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишено без руху, у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. 175 ЦПК України та надано позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 червня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» повернуто позивачу з тих підстав, що повторно не було наведено обгрунтований розрахунок сум заборгованості, а відтак позивачем не було виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без розгляду.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

На виконання вказаної ухвали суду 08 червня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено через засоби поштового зв'язку заяву в новій редакції з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, виписку по особовому рахунку відповідача, тобто подана позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Питання про характер правовідносин, належність та допустимість доказів суд повинен вирішувати у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України.

Крім того, згідно роз'яснень, викладених в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції" подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Відповідно до ст.1 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

В силу ст.13 розділу І "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» порушивши права позивача на доступ до правосуддя, оскільки згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов'язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви направленню в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"- задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонногосуду Вінницької області від 20 червня 2018 року скасувати, матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості направити до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та відповідно до вимог ч. 3 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Оніщук