Ухвала

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 334/11005/14-ц

провадження № 61-42756ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 12 грудня 2014 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» (далі - ПАТ «КБ «Південкомбанк») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути солідарно із поручителів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2013 року, укладеним між банком і товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕК-НК», у сумі 127 927 грн 08 коп., посилаючись на неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 12 грудня 2014 року у складі судді Лисенко Л. І., залишеним без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року у складі колегії суддів: Крилової О. В., Кухаря С. В., Онищенка Е. А., позов ПАТ «КБ «Південкомбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Південкомбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 124 927 грн 08 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1., у якій він, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, заявник порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, зазначаючи, що касаційна скарга подана з пропуском строку (18 серпня 2018 року) у зв'язку з тим, що він отримав копію постанови апеляційного суду лише 20 липня 2018 року.

Оскільки вказані причини пропуску процесуального строку є поважними, клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 * 1 762 грн = 176 200 грн).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Предметом позову у даній справі є стягнення коштів у сумі 124 927 грн 08 коп., що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Враховуючи те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 12 грудня 2014 року та постанови апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 12 грудня 2014 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель