Справа № 418/916/18
УХВАЛА

іменем України

15.06.2018 рокуМіловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді: Гуцола М.П.,

розглянувши заяву заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області, заінтересована особа головне управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) вартістю 318169 гривень 79 копійок відумерлою, -

встановиВ:

заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області звернувся з заявою до Міловського районного суду Луганської області про визнання спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) вартістю 318169 гривень 79 копійок відумерлою в якій зазначив, що 04.06.2008 року померла мешканка с. Шелестівка Міловського району Луганської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що здійснено актовий запис про смерть № 30 від 05.09.2017 року. З наданої інформації Морозівською сільською радою Міловського району Луганської області останнім місцем проживання ОСОБА_1 було с. Шелестівка Міловського району Луганської області, де вона і померла. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) КСП «Комунар» Морозівської сільської ради загальною площею 11,75 умовних кадастрових гектарів. Протягом більш ніж 9 років після відкриття спадщини будь-які спадкоємці із заявою про прийняття спадщини, що залишилися після смерті ОСОБА_1, до державної нотаріальної контори не звертались.

Морозівською сільською радою 13.12.2017 року розміщено оголошення в газеті «Слово хлібороба» щодо не витребуваних земельних ділянок (паїв) по Морозівській сільській раді Міловського району Луганської області. Заявник також зазначив, що до теперішнього часу Морозівська сільська рада Луганської області з заявою про визнання спадщини відумерлою до суду не зверталась, чим завдається шкода інтересам територіальної громади.

Суд перевіривши заяву на відповідність вимогам ЦПК України приходить до наступного.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому ч. 2 або 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Слід враховувати, що прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду із представництвом інтересів держави або громадянина, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Зазначені обставини повинні перевірятися судом при зверненні прокурора з відповідною заявою або скаргою до суду.

Приписами частини 3 статті 56 ЦПК України встановлено, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 ЦПК України. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами 2 або 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 185 ЦПК України.

Саме лише посилання у заяві прокурора на те, що Морозівська селищна рада Луганської області неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

У такому разі прокурор повинен надати відповідні докази відповідно до вимог ст.ст. 76, 77, 81ЦПК України (зокрема: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 КК України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків (ст. 14 Закону України "Про державну службу", який діяв до 01.05.2016; глава 2 чинного Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII тощо).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Менчинська проти Росії", пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мартіні проти Франції").

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Суд зазначає, що Морозівська сільська раді Луганської області в особі якої звернувся заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури з заявою до суду, має підстави і можливість для самостійного захисту своїх прав у зазначених правовідносинах.

Отже, у поданій до суду заяві прокурором не вказано обставин, у звязку з чим уповноважені органи неналежним чином здійснюють відповідні повноваження, а відповідно, не обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва, а також не подано належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст.ст. 76, 77, 81ЦПК України, які підтверджують наявність підстав для здійснення такого представництва.

З огляду на викладене суд вважає що заяву заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області слід повернути заявнику.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, зокрема, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 185 ЦПК України, суддя, -

ухвалиВ:

заяву заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області, заінтересована особа головне управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) вартістю 318169 гривень 79 копійок відумерлою - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Гуцол М.П.