АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5504/2018 Головуючий у 1 інстанції - Катющенко В.П.
Унікальний номер справи № 755/1619/17 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузнєцова (Маковецька) Ольга Адамівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору довічного утримання та договору дарування садового будинку та земельної ділянки, визнання недійсним договору відчуження садового будинку та земельної ділянки та повернення сторін за такими договорами у попередній стан, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузнєцова (Маковецька) О.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Л.С., Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору довічного утримання та договору дарування садового будинку та земельної ділянки, визнання недійсним договору відчуження садового будинку та земельної ділянки та повернення сторін за такими договорами у попередній стан, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузнєцова (Маковецька) Ольга Адамівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору довічного утримання та договору дарування садового будинку та земельної ділянки, визнання недійсним договору відчуження садового будинку та земельної ділянки та повернення сторін за такими договорами у попередній стан, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 - Козуб Д.О. подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Вказують, що в матеріалах справи відсутні зворотні повідомлення про направлення на адресу позивача судових повісток про розгляд справи, призначеної на 16.05.2018 року. Судові повістки надійшли поштою лише 18.05.2018 року. Окрім того, 19.04.2018 року у судовому засіданні був присутній ОСОБА_3., який також є апелянтом, третьою особою по справі та який також є представником позивача за довіреністю, оформленою у відповідності до ч. 2 ст. 42 ЦПК України (у редакції Закону 2004 року).

Зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_3. надав суду для ознайомлення оригінал виписки про стаціонарне лікування позивача та довідку з поліклініки про те, що позивач не здатна самостійно пересуватись. Також надав до суду виписку про стаціонарне лікування ОСОБА_3. - представника позивача, де вказано, що в зв'язку з перенесеним оперативним втручанням вона перебувала на лікарняному до 24.04.2018 року.

Апелянти в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Відповідачі та 3-і особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в судові засідання від 19 квітня 2018 року та 16 травня 2018 року позивач вдруге поспіль не з'явився та не забезпечив явку свого представника, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавав.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 п.3 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом в січні 2017 року.

Як вбачається із матеріалів справи, неодноразово справа призначалася до розгляду в судові засідання.

Так, останні судові засідання були призначені на 19 квітня 2018 року та 16 травня 2018 року. Позивач не була належним чином повідомлена про судове засідання, призначене на 19 квітня 2018 року, про що свідчить відсутність розписки в матеріалах справи.

В судовому засіданні, призначеному на 19 квітня 2018 року, ОСОБА_3., який відповідно до довіреності, також є представником позивача, і відповідно до журналу судового засідання від 19.04.2018 року був присутній в судовому засіданні ( а.с.134) надав до суду виписку та медичний висновок ОСОБА_2, про те, що позивач не здатна до самообслуговування та потребує постійного догляду (а.с. 127-130).

19 квітня 2018 року суд ухвалив оголосити по справі перерву до 16 травня 2018 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач не була належним чином повідомлена про судове засідання, призначене на 16 травня 2018 року, оскільки в матеріалах справи відсутня розписка про отримання нею судової повістки.

Таким чином, відсутня повторна неявка позивача, оскільки 19 квітня 2018 року в судовому засіданні був присутній ОСОБА_3., який окрім того, що він 3-я ос оба по справі, є ще й представником позивача, а 16 травня 2018 року сторона позивача не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд першої інстанції не мав підстав залишати позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції повинна бути скасована, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст.. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, колегіясуддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: