Справа № 755/9489/18
"07" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді Яровенко Н. О.,
при секретарі Грінкевич А.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовної провадження цивільну справу за позовом Національного банку України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків,
У червні 2018 року позивач Національний банк України звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, відповідно до наказу № 8048-к від 31 грудня 2015 року був переведений на посаду водія автотранспортних засобів відділу рухомого складу транспортного управління Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України з 01 січня 2016 року. Розпорядженням від 26 квітня 2016 року № 11/16 «Про закріплення транспоротого засобу за водієм транспортного управління», за ОСОБА_2 був закріплений автомобіль «Тойота Камрі», д/н НОМЕР_1. Норма витрат палива на вищевказаному автомобілі з урахуванням коригуючого коефіцієнта становить 12,88 л./100 км. У зв'язку з виявленням нестачі палива, придбаного з використанням сім-карти № 276352903, виданої відповідачу для своєчасного заправлення експлуатаційними рідинами вказаного автомобіля, 07 листопада 2017 року було проведено службове розслідування, про що було складено Акт, затверджений начальником транспортного управління Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України. Комісією встановлено нестача палива на автомобілі відбулася в період з 22 вересня 2017 року по 07 листопада 2017 року, оскільки на ранок 22 вересня 2017 року залишок палива в баку був в нормі. Встановлено, що нестача палива станом на 07 листопада 2017 року на зазначеному становить 97,24 л. За результатами розслідування, ОСОБА_2 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що виявилося у несумлінному виконання своїх обов'язків та призвело до перевитрат палива понад затверджені норми. Зазначили, що при професійно-стриманій манері керування автомобілем норма витрат пального, що встановлена на рівні 12,88 л. на 100 км. відповідає дійсності та не являється заниженою, а тому перевитрати пального виникли виключно з вини відповідача, який не виявив належної турботливості щодо збереження майна позивача та свідомо допустив перевитрату пального в зв'язку зі здійсненням керування автомобілем у агресивному стані.
Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав (а.с. 158, 169).
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 07 вересня 2018 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника управління Департаменту персоналу від 31 грудня 2015 року за № 8048-к «Про переведення ОСОБА_2.», ОСОБА_2, водія автотранспортних засобів легковий автомобіль &?т;1,8 до 3,5л.) відділу експлуатації автотранспорту автомобільного підприємства Головного господарського управління Національного банку, за його згодою переведено водієм автотранспортних засобів відділу рухомого складу транспортного управління Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України з 01 січня 2016 року (а.с. 15).
Наказом директора Департаменту персоналу від 22 листопада 2016 року № 2150-н «Про затвердження Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Національного банку України» з метою покрашення регулювання трудових відносин у Національному банку України, підвищення ефективності та якості роботи, зміцнення трудової дисципліни, раціонального використання робочого часу затверджено Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Національного банку України (а.с. 19-25).
Крім того, начальником транспортного управління Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України від 05 грудня 2016 року затверджена робоча інструкція водія автотранспортних засобів відділу рухомого складу транспортного управління департаменту забезпечення діяльності Національного банку України (а.с. 26-30).
Розпорядженням начальника транспортного управління Департаменту забезпечення діяльності винесено розпорядження № 11/16 від 26 квітня 2016 року «Про закріплення транспортного засобу за водієм транспортного управління», а саме автомобіль «Тойота Камрі», д/н НОМЕР_1 закріплено за водієм автотранспортних засобів транспортного управління Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України ОСОБА_2 з 26 квітня 2016 року (а.с. 31).
Згідно ч.ч. 1-3 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
За змістом ст. 131 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.
За нормами ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
07 грудня 2017 року в.о. голови Національного банку України винесено наказ № 3917-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 (а.с. 32-33).
17 серпня 2016 року головою Національного банку України винесено наказ № 1443-н «Про створення постійно діючих комісій для проведення інвентаризації паливно-мастильних матеріалів у між інвентаризаційний період (а.с. 34-36).
Актом, складеним комісією у складі голови комісії - заступника начальника відділу - начальника колони рухомого складу транспортного управління Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України ОСОБА_3 та членів комісії - головного спеціаліста відділу планування та аналізу транспортного управління Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України ОСОБА_4 та диспетчера колони № 2 транспортного управління Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України ОСОБА_5 та затвердженим начальником транспортного управління Департаменту забезпечення діяльності Національного банку ОСОБА_6 22 вересня 2017 року, проведено інвентаризацію залишків пального в баках рухомого складу при виїзді на ранок 22 вересня 2017 року (а.с. 37-38).
07 листопада 2017 року ОСОБА_2 подав пояснювальну записку в якій вказав, що витрати палива були збільшені ним в зв'язку з необхідністю здійснення експлуатації транспортного засобу в інтенсивному режимі (а.с. 40).
Відповідно до висновку ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» №1/2339-7 від 18 січня 2008 року, тимчасова базова лінійна норма витрати палива для автомобіля «Тойота Кемрі» з двигуном моделі 2GR-FE, Робочим об'ємом 3456 куб.см., потужністю 204 кВт, 6-ступінчатою автоматичною коробкою передач, спорядженою масою 1540 кг. становить 11,2 л. бензину на 100 км. (а.с. 89).
Згідно акту проведення вимірів експлуатаційних витрат палива від 09 листопада 2017 року в процесі перевірки витрат палива на автомобілі «Тойота Кемрі» було встановлено, що базова лінійна норма витрат палива, надана ДП «ДержавтотрансНДІпроект» «Висновок» від 18 січня 2008 року № 1/2339-7 з використанням коригуючи коефіцієнтів відповідає реальним витратам, які були встановлені під час вимірів. Також зазначено, що манера керування головного спеціаліста відділу планування та аналізу ОСОБА_4 при замірах витрат палива технічно-справним автомобілем була професійно стриманою, задля недопущення перевитрат паливно-мастильних матеріалів при замірах вищезазначеного автомобіля.
Згідно з ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.
Як зазначається у ч.1 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Згідно ст.135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29 грудня 1992р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», у відповідності зі ст.130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Виходячи з вимог ст. 15 ЦПК суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 2 787,87 грн.
Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.
Керуючись ст. ст. 130-132, 134, 135-1, 139 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 131, 208, 209, 212- 215, 218, 224-233 ЦПК України, суд,
Позов Національного банку України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 07 вересня 2018 року.
Суддя Н.О.Яровенко