Справа № 643/4452/18
Провадження № 2/643/3619/18
14.06.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання Стальмакової В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
Взяті на себе зобов'язання по договору № HAFQRX65161112 від 02.12.2012 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит.
У порушення зазначених умов договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за договором № HAFQRX65161112 від 02.12.2012 року належним чином не виконала.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст.611, ч.1 ст.612 ЦК України.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Керуючись положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки, яку позивач просить стягнути з боржника, виходячи з наступного.
Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Приймаючи до уваги, що розмір неустойки (пені) в сумі 8237,07 грн. значно перевищує розмір збитків, які становлять 1120,40 грн., з врахуванням вимог ч.3 ст.551 ЦК України суд рахує можливим зменшити розмір неустойки (пені) до 1120,40 грн.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховним Судом України № 6-100цс14 від 3 вересня 2014 року.
Крім того, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором протирічить положенням, закріпленим у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те ж саме порушення, то вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача, штрафу, а саме: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 678,16 грн. штраф (процентна складова), що зазначені у розрахунку як складові заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.
За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу, - 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 678,16 грн. штраф (процентна складова), відсутні, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині слід відмовити.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № HAFQRX65161112 від 02.12.2012 в розмірі 6 446 грн. 58 коп., яка складається із: тіла кредиту 1117,38 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3,02 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 4205,78, заборгованості по пені 1120,40 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Т.М.Довготько