Справа № 359/7196/17 Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/2232/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 13.06.2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Київ

справа № 359/7196/17

провадження № 22ц/780/2232/18

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі - Тимошевській С.І.

сторони :

позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5

відповідачі - Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року у складі судді Борця Є.О., про забезпечення позову,

встановила:

У жовтні 2017 року представник позивачів ОСОБА_7 подав до суду позов до відповідачів ОСОБА_6, Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Київській області, державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, акту державного виконавця про реалізацію квартири та свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2017 року у справі було відкрито провадження.

В березні 2018 року представник позивачів ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у даній справі мотивуючи тим, що відповідач погрожував його довірителям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирізати двері, виселити їх силою та вселити іншу особу. Ця обставина на його думку свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав позивачів, тому просив заборонити ОСОБА_6 та іншим уповноваженим ним особам зрізати вхідні двері та замки у вхідних дверях до спірної квартири АДРЕСА_1, вселятись в неї, примусово виселяти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з вказаної квартири, а також самовільно виносити їх майно.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року заяву задоволено.

Заборонено ОСОБА_6 та іншим уповноваженим ним особам зрізати вхідні двері та замки у вхідних дверях до квартири АДРЕСА_1, а також вселятись в цю квартиру.

Заборонено ОСОБА_6 та іншим уповноваженим ним особам примусово виселяти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, а також самовільно виносити їх майно з цієї квартири.

Не погоджуючись з такою ухвалою ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_8, подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що у липні 2017 року його довіритель приймав участь у електронних торгах, що проводило ДП «СЕТАМ», за результатами яких переможцем став ОСОБА_6 та після оплати визначеної вартості квартири, державний виконавець склав акт про реалізацію предмета іпотеки, і у серпні 2017 року Данилов оформив право власності на квартиру нотаріально, тобто він є єдиним власником спірної квартири. При цьому на даний час позивачка ОСОБА_9 здала квартиру в оренду сторонній особі. Крім того, відповідно до довідки ДП «ЖЕП «Агробудмеханізація» у ОСОБА_9 виникла заборгованість по сплаті комунальних послуг, орендну плату вона отримує, а комунальні послуги не сплачувала, тому заборгованість вже склала більше 26 тисяч грн. Тобто, апелянт вважає, що ОСОБА_9 з формальних підстав ініціювала судовий спір, для подальшого отримання прибутку, чим позбавляє законного власника квартири ОСОБА_6 користуватись своїм майном, у звязку з чим просив скасувати ухвалу суду, як незаконну та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 скаргу підтримав, посилаючись на те, що вид забезпечення позову не відповідає заявленим позовним вимогам, і суд не врахував, що вжиття таких заходів у даному випадку позбавляє законного власника квартири ОСОБА_6 користуватись своїм майном, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_10 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву представника позивачів про забезпечення позову шляхом заборони власнику майна вчиняти певні дії, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будуть вимушені додатково предявляти позов про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом їх вселення в неї та виселення з неї невстановленої особи.

Судова колегія не погоджується з таким висновком, оскільки в даному провадженні не вирішується спір про виселення та вселення.

Так, згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2017 року у Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_2.

Враховуючи вимоги позивачів, які просять визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів, акт державного виконавця про реалізацію квартири та свідоцтва про право власності на спірну квартиру, характер взаємовідносин сторін по справі, судова колегія вважає, що такий вид забезпечення позову не відповідає позовним вимогам у даній справі, при цьому порушує право власника на користування своїм майном, тому суд дійшов помилкового висновку про можливість задоволення такої заяви представника позивачів.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову, не перевірив чи відповідає така заява вимогам ст. 151 ЦПК України та чи є підстави задоволення заяви, чим порушив норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені заяви представника позивачів ОСОБА_7 про забезпечення позову з викладених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 389 ЦПК України, колегія судів, -

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволені заяви представника позивачів ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: І.В.Іванова

Судді:

ОСОБА_3

ОСОБА_2