15.06.2018431/2982/18/7690/2018
Справа 431/2982/18
Провадження № 2-о/431/986/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Ткач О.В.,

за участю секретаря Кустової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті фізичної особи, в якій посилається на те, що її мати ОСОБА_2 19.05.2018 року померла у м. Сорокине Луганської області, де з травня 2014 року проводиться антитерористична операція.

В обґрунтування заяви заявник ОСОБА_1 посилалася на те, що на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 було видано лікарське свідоцтво про смерть державною установо, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Оформити медичні документи та свідоцтво про смерть за місцем смерті немає можливості оскільки документи, видані органами влади на непідконтрольній українській владі території, є недійсними. Встановлення факту смерті матері для заявника має юридичне значення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, у своїй заяві просила розглянути справу у її відсутність та відсутність її представника ОСОБА_3

Представник заінтересованої особи Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду із задоволенням заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорта громадянина України (а.с. 10) ОСОБА_2 народилась 22 червня 1939 року, уродженка с. Ошья Ниробського району Пермської області, зареєстрована за адресом: кв. Лютикова, 14/4, м. Краснодон, Луганської області.

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 224 від 22.05.2018 р. (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 19.05.2018 року у м. Сорокине (м. Краснодон) Луганської області, причина смерті: геморагічний інсульт в лівій гемісфери.

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 13), копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 14) вбачається, що померла була матірю заявнику.

Згідно Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції", доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Луганської області, тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема на території м. Сорокине Луганської області.

За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи вказану ксерокопію лікарського свідоцтва про смерть, виданою установою на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації особистих немайнових та майнових прав заявника, суд вважає, що надана заявником ксерокопія лікарського свідоцтва про смерть (а.с. 11) є підтвердженням того, що дійсно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 19.05.2018 року у м. Сорокине (м. Краснодон) Луганської області, причина смерті: геморагічний інсульт в лівій гемісфери.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12-13, 259, 263-265, п.8 ч.1 ст. 315, 317, ч.2 ст. 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті фізичної особи - задовольнити.

Встановити факт смерті, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, уродженка с. Ошья Ниробського району Пермської області, зареєстрована за адресом: кв. Лютикова, 14/4, м. Краснодон, Луганської області, дійсно померла 19.05.2018 року у м. Сорокине (м. Краснодон) Луганської області, причина смерті: геморагічний інсульт в лівій гемісфери.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.В. Ткач