Справа № 504/1895/18
У Х В А Л А

05.06.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Вінської Н.В.,

при секретарі - Білаш А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доброслав цивільну справу за заявою головного державного виконавця Лиманського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2018 року Головний державний виконавець Лиманського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, посилаючись на наступні обставини.

На виконанні Лиманського ВДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №1512/3427/2012, виданого 11.02.2013 року Київським районним судом м. Одеси, яким стягнено заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 391 346,21 грн, 12.07.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу, ВП№: 54287032.

В ході примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа було встановлено, що боржнику належить на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, ОСОБА_2 19.07.2007 р., зареєстрованого в реєстрі за №2871 земельна ділянка загальною площею 0,1011 га. цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер №:02:002:0747, що розташовані за адресою: Одеська обл, с. Фонтанка, вул. Дачна 97. Разом з цим, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна земельної ділянки, що розташована Одеська обл, с. Фонтанка, вул. Дачна 97, на праві приватної власності на підставі договору купівлі -продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, ОСОБА_2 19.07.2008 р., зареєстрованого в реєстрі за №2871.

Згідно наявної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 29.05.2018 року, вказана земельна ділянка й досі зареєстрована за ОСОБА_3, яка виступала продавцем за договором купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно до ч.11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши матеріали, додані до заяви, а також копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Розділом VII ЦПК України передбачено здійснення судового контролю за виконанням судового рішення.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Під час розгляду справи суд керується основними принципами ЦПК України, якими передбачається, що завданням суду є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи, відповідно до Конституції України та ЦПК України, а також повага честі та гідності усіх учасників цивільного процесу та здійснення правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Із копії виконавчого листа, виданого Київським районним судом м.Одеси по справі за №1512/3427/2012 слідує, що з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний №) та ОСОБА_5 (АДРЕСА_2 ІН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україназаборгованість за кредитним договором МL-501/087/2007 - 150580,56 дол.США (сто пятдесят тисяч пятсот вісімдесят дол..США), де заборгованість за тілом кредиту 115288,61 дол.США, борг за нарахованими відсотками за користування кредитом у сумі 35291,95 дол.США, та пеню за порушення умов договору - 4391346,21 грн (чотири мільйони триста девяносто одна тисяча триста сорок шість грн. 21 коп)..

Як вбачається з дослідженої судом постанови серії ВП №54287032 від 17 липня 2017 року головним державним виконавцем Лиманського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 відкрите виконавче провадження за вищевказаному виконавчому листу №1512/3427/2012 від 11 лютого 2012 року

Із копії договору купівлі-договору земельної ділянки від 19 липня 2007 року вбачається, що ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_7 продав ОСОБА_4 земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Фонтанської сільської ради, с. Фонтанка, вул. Дачна, 97. Договір посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №2873.

Із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 29 травня 2018 року слідує, що вищевказана земельна ділянка за ОСОБА_4 не значиться.

Отже, за боржником не зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку у встановленому законом порядку, проте в матеріалах виконавчого провадження є інформація, що підтверджує виникнення у боржника права власності на нерухоме майно, а саме: цивільно-правова угода, така як договір купівлі-продажу (ст. 657 ЦК України), яка зареєстрована в установленому законом порядку, проте право власності не оформлено належним чином.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок звернення стягнення на майно боржника передбачений у ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, а саме: у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до ч.4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

За змістом наведеного, державний виконавець під час здійснення виконавчих дій має право в судовому порядку вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику на законній правовій підставі, але за ним в установленому законом порядку не зареєстровано.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-1V (із змінами) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захист) державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно розмішене на території України, та обтяжень таких прав.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» одними із загальних засад державної реєстрації є обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав та публічність державної реєстрації прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

При цьому, судом враховуються вимоги статті1 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 ч.1 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, що підлягають примусовому виконанню на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип обов'язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому вони обов'язкові для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка має виконувати покладені на неї функції.

Тому, суд вважає, що заява головного державного виконавця Лиманського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 353, 354, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву головного державного виконавця Лиманського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно, яке не зареєстроване в установленому законом порядку та знаходиться в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а саме: земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0747, площею 0,111 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, с. Фонтанка, вул. Дачна, 97, що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №2873 при примусовому виконанні виконавчого листа за №1512/3427/2012 виданого Київським районним судом м. Одеси, яким стягнено заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 391 346,21 грн, 12.07.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу, ВП№: 54287032

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.В. Вінська