Справа №443/439/18
Провадження №2/443/674/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

19 червня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований 29 січня 1997 року у Вільхівецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, за записом №2; після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_7».

В обґрунтування позовної заяви позивачка покликається на те, що 29 січня 1997 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: повнолітній син-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, неповнолітня дочка- ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3. Після укладення шлюбу із відповідачем вони тривалий час проживали разом сім'єю із його батьками, однак в 2014 році покинула відповідача. Причиною чому вона залишила відповідача стало систематичне вживання останнім алкогольних напоїв, внаслідок чого він став агресивним, поводився аморально, систематично ображав її, нецензурно висловлювався до неї. Позивачка неодноразово намагалась налагодити нормальні сімейні стосунки, проте її пропозиції та намагання змінити становище жодним чином ситуації не змінило. Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. В зв'язку з цим вона втратила до відповідача почуття поваги та любові, їхня сім'я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше подружнє життя з ОСОБА_2 неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо. Відтак, змушена звернутись до суду із даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав.

При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, тому відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 29 січня 1997 року, який зареєстровано в Вільхівецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, про що складено відповідний запис №2 та 29 січня 1997 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3

Згідно з ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо один від одного.

Також, судом встановлено, що від спільного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: повнолітній син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітня дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 відповідно, копії яких наявні в матеріалах справи. Як встановлено неповнолітня дочка проживає з матір'ю.

Відтак, суд приходить до переконливого висновку, що саме позивачка по справі ОСОБА_1, як мати, зможе забезпечити для дитини гармонійний розвиток, зростання у розумінні під належною опікою, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, оскільки як встановлено в судовому засіданні протягом останнього часу відповідально з цим справлялась.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають до задоволення, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, після розірвання шлюбу присвоїти позивачці дошлюбне прізвище «ОСОБА_7».

Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивачки слід стягнути сплачений останньою судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, ст. ст.104 ч.2, 105, 110, 112 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 29 січня 1997 року в Вільхівецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №2.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, присвоїти дошлюбне прізвище «ОСОБА_7».

Неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити на вихованні матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, сплачений нею судовий збір в сумі 704 /сімсот чотири/ гривні 80 копійок.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив на підставі заяви відповідача, яка відповідає вимогам, визначеним в ст.285 ЦПК України, поданої протягом 30 днів з моменту його проголошення чи в разі поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня моменту проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.І. Ціпивко