Справа № 2-1271/10
Провадження 4-с/522/77/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Приморський районний суд містаОдеси у складі:

Головуючогосудді ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі матеріали справи за скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на рішення, дії або бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересована особа боржник ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2017 року ПАТ «Банк Фамільний» звернувся до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 30.12.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Заявник просить скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 46752433 від 30.12.2016 року та зобовязати головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження № 46752433.

Мотивує вимоги тим, що Приморським районним судом м. Одеси 09.04.2012 року видано виконавчий лист по справі № 2-1271/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості в розмірі 80289,03 грн.

30 грудня 2016 року головним державним виконавцем Приморського районного відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 46752433 на тій підставі, що в результаті вжитих заходів неможливо з?ясувати місцезнаходження боржника, а також майна, яке належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення. Заявник зазначає, що постанова грубо порушує норми ст.. 10, ч. 1 ст.18, ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та є такою, що має бути скасована судом, а виконавче провадження поновленим.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.

Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

З наданих суду матеріалів справи встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси 09.04.2012 року видано виконавчий лист по справі № 2-1271/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості в розмірі 80289,03 грн.

30 грудня 2016 року головним державним виконавцем Приморського районного відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 46752433 на тій підставі, що в результаті вжитих заходів неможливо з?ясувати місцезнаходження боржника, а також майна, яке належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення.

15 липня 2017 року копія зазначеної постанови надійшла на адресу ПАТ «Банк Фамільний», про що свідчать дані матеріалів справи.

Відповідно до ст.. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону

Суд встановив, що підстави для закінчення виконавчого провадження, викладені державним виконавцем у спірній постанові, зводяться до того, що у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити місце проживання, перебування боржника, а також відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення за виконавчим документом.

При цьому суду не надані жодні докази того, що державним виконавцем не було вжито передбачених законом заходів примусового виконання рішення суду, зокрема щодо перевірки майнового стану боржника.

Крім того, судом встановлено, що винесення оскаржуваної постанови не позбавляє права стягувача повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом встановленихстроків.

З огляду на це, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» так як оскаржувана постанова державного виконавця винесена відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, а право заявника не було порушено, а тому постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги на постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 30.12.2016 року ВП № 46752433 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені скарги публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на рішення, дії або бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересована особа боржник ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали складений на підписаний 22 червня 2018 року.

Суддя Л.М.Чернявська