Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 236/311/17

провадження № 61-14900 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5,

відповідач - обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго»,

треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області у складі судді

ОСОБА_9 від 27 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Донецької області у складі колегії суддів: Хейло Я. В., Мірути О. А.,

ОСОБА_10, від 08 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2017 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (далі - ОКП «Донецьктеплокомуненерго»), треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, щоїї чоловік ОСОБА_11 перебував у трудових відносинах із відповідачем. 30 червня 2016 року, під час виконання трудових обов'язків, у результаті нещасного випадку

ОСОБА_11 загинув. Останній був батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який внаслідок смерті рідної людини став розгубленим, втратив інтерес до навчання у школі, тривалий час знаходився у замкнутому стані, не хотів спілкуватися з родиною та друзями, тяжко переживав смерть батька, так як це для нього втрата рідної людини, яку неможливо відновити. Стан здоров'я дитини погіршувався, у зв'язку з чим, мати була змушена звернутися до психіатра, яким встановлено діагноз - розлад адаптації пролонгована депресивна реакція. Зазначала, що загибеллю батька дитині спричинена моральна шкода, яку вона оцінює

у 900 тис. грн. та яку повинен відшкодувати відповідач, оскільки загибель чоловіка сталася саме внаслідок грубого порушення норм техніки безпеки на виробництві відповідача.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області

від 27 червня 2017 року позов ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_5 у рахунок відшкодування моральної шкоди

200 тис. грн. Стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 999 грн 80 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_11, який перебував у трудових відносинах з відповідачем, загинув в результаті нещасного випадку на виробництві. Враховуючи зазначене, а також істотність вимушених змін у житті дитини померлого, її переживань та страждань, пов'язаних із втратою батька, з урахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності наявні підстави для відшкодування моральної шкоди його сину з відповідача у розмірі

200 тис. грн..

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 08 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору змінено, стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що внаслідок смерті на виробництві батька, сину позивача завдано моральну шкоду, яка полягає тому, що дитина втратила рідну людину, на все життя залишилася без батьківської підтримки, це призвело до порушення особистих, життєвих і соціальних зв'язків, вимагає додаткових зусиль для організації життя. Суд апеляційної інстанції вважав обґрунтованим визначений місцевим судом розмір моральної шкоди, однак не погодився із розміром судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 просить змінити судові рішення та збільшити розмір відшкодування моральної шкоди до 900 тис. грн, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір, не врахували у повній мірі глибину та тяжкість моральних страждань її сина завданих втратою батька, вважає, що визначений нею розмір цілком відповідає тим моральним стражданням, які були завдані дитині та відповідач має можливість сплатити таку суму.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» просить скасувати судові рішення із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована відсутністю вини підприємства у смерті батька ОСОБА_5 Суди помилково вважали, що смерть батька останнього трапилася під час виконання загиблим своїх трудових обов'язків, у зв'язку із чим безпідставно поклали на роботодавця обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди.

У вересні 2017 року від ОКП «Донецьктеплокомуненерго» надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4, в якому підприємство посилалося не необґрунтованість доводів скарги із посиланням на обставини, зазначені у його касаційній скарзі.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій установлено, щоОСОБА_11 перебував з підприємством відповідача у трудових відносинах, був прийнятий на роботу слюсарем аварійно - відновлювальних робіт виробничої одиниці ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство».

30 червня 2016 року під час виконання трудових обов'язків у результаті нещасного випадку ОСОБА_11 загинув.

За результатами спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_11 30 листопада 2016 року були складені акти форми Н-1 та Н-5, які були без заперечень підписані посадовими особами

ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Визначені посадові особи відповідача, які допустили порушення законодавства про охорону праці, внаслідок яких загинув ОСОБА_11 (треті особи у справі).

Загиблий ОСОБА_11 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач ОСОБА_4 є матір'ю дитини.

Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місті в кожному структурному підрозділу умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до частини першої статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (статті 57, 212 ЦПК України 2004 року), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували роз'яснення, викладені у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня

1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», конкретні обставини нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, внаслідок якого настала смерть батька ОСОБА_5, ступінь вини відповідача, який не забезпечив належних безпечних умов праці та контролю за їх дотриманням, характер, глибину і тривалість моральних страждань дитини та з урахуванням вимог розумності і справедливості дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 тис. грн.

Докази та обставини, на які посилаються заявники в касаційних скаргах, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, є безпідставними посилання в касаційній скарзі

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на відсутність доказів про те, що нещасний випадок трапився під час виконання загиблим трудових обов'язків, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи актами форми Н-1 та Н-5 від 30 листопада 2016 року (а. с. 12-24 т. 1). Вказані акти відповідно до пункту 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 30 листопада 2011 року № 1232, складаються тільки тоді, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший

статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, залишити без задоволення, а рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року в незміненній частині судом апеляційної інстанції та рішення Апеляційного суду Донецької області від 08 серпня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С.Ф. Хопта