РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018

м.Харків

Справа № 639/3849/18

провадження 2/639/1653/18

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Тущенко Т.В.

Учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відстрочку та розстрочку заборгованості по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,що стягуються з нього за рішенням Балаклійського районного суду м.Харкова на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частини до 1/8 частини з усіх видів заробітної плати ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відстрочення стягнення заборгованості по аліментам до 05.10.2019 р. та просив стягувати заборгованість у сумі 64 784,22 грн. протягом трьох років щомісячно рівними частками, починаючи з 05.10.2019 р., відкликавши виконавчий лист. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що він залишив колишній дружині все спільно придбане майно, меблі, побутову техніку, була також досягнута домовленість про відсутність з його сторони претензій щодо поділу майна, у тому числі частини житлового будинку у м.Балаклія.Після розлучення, з 2013 р., як вказує позивач, він надавав синові матеріальну допомогу, перераховував грошові кошти на банківську картку відповідача, що підтверджується копіями квитанцій, частина яких зберіглася. Про рішення суду про стягнення аліментів дізнався після того, як до військовій частині, де він почав служити за контрактом у лютому 2018 , надійшов виконавчий лист. Стверджує, що з його грошового забезпечення утримують ј частину аліментів, а ј частину стягується на погашення боргу , проте на теперішній час він має іншу сім`ю, у 2016 р. нього народився син, він також виховує сина дружини від першого шлюбу, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, з ними також проживає її батько, який визнаний інвалідом і потребує лікування. Розмір аліментів, що стягується, як зазначає позивач, приводить його сім`ю у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивач, зважаючи на зміну матеріального та сімейного стану, підтримав свої вимоги і просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно, належним чином, направила суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю через виїзд за межі України та надала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1 та посилається на те, що дійсно після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишив меблі, які складаються з одного дивана, а газова плита знаходиться в квартирі позивача. Позивач також забрав оригінали всіх документів на житловий будинок та не повертає. За час, що минув після постановлення рішення суду про стягнення аліментів у 2013 р., ОСОБА_1 перерахував гроші лише три рази у 2013 р. в загальній сумі 1500 грн. , два рази у 2015 р. на суму 1510 грн. та один раз у 2016 р. на суму 1010 грн. , більше ніякої матеріальної допомоги дитині не здійснював, тому у нього немає квитанцій. Посилання на те, що він нібито знаходився за кордоном на час розгляду справи по стягненню аліментів, не відповідають дійсності та суперечать даним закордонного паспорту, який наданий позивачем з датами перетину кордону. Повістки про явку в суд приходили своєчасно, як позивачу, так і ОСОБА_4 . Відповідач, не погоджуючись з аргументами позивача щодо його скрутного матеріального становища зазначила та надала відповідні підтвердження того, що в соціальній мережі Інстаграм дружина позивача веде блог, з якого вбачається, що вона має два постійних заробітку, своє торгівельне місце на ринку, працює на теперішній час менеджером по продажу в інтернетмагазині, може дозволити собі відвідування салонів, ресторану японської кухні, придбання подарунків для чоловіка. Між тим, позивач має велику заборгованість по аліментам та ущемляє права дитини ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської обл. Від 17.10.2012 р. шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 10.01.2014 р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 і стягнуто з ОСОБА_1 , який не працює, на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 офіційно не працював, аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, розмір якої станом на 1 травня 2018 р. складає 64 784,22 грн.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 , наданої ОСОБА_1 , він є військовослужбовцем військової частини, контракт з ним укладено з 15.02.2018 р. по 15.02.2023 р. Постановою головного державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.05.2018 р. звернуто стягнення на доходи боржника шляхом здійснення відрахувань із доходів у відповідності до чинного законодавства, починаючи з 01.05.2018 р., та після відрахування податків проводиться утримання у розмірі 50%, з яких 25% на поточні аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , 25% на погашення боргу, який становить 64 784,22 грн. Зі звіту військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2018 р. № 189 вбачається, що за період з 01.06.2018 р. по 31.07.2018 р. із заробітної плати боржника ОСОБА_1 у червні і липні 2018 р. утримано 50% заробітної плати.
Суд не приймає доводи позивача про те, що він постійно перераховував гроші на банківську картку ОСОБА_2 . З наданих ним квитанцій вбачається, що з банківської картки ОСОБА_8 перераховувались ОСОБА_2 по 500 грн. тричі 15.05.2013 р., 20.06.2013 р. , 12.07.2013 р. на дитину, також поповнювалась картка 21.05.2015 р., 15.12.2015 р. Документів, що підтверджують перерахування ОСОБА_1 за період з 2013 р. аліментів на дитину на користь ОСОБА_2 позивачем не надано.
Аргументуючи свій позов, ОСОБА_1 посилався на зміну його майнового та сімейного стану, допомога дитині дружини від першого шлюбу, батькові дружини, утримання дитини, яка народилася у 2016 р., дружини через тимчасову непрацездатність.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 31.01.2014 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 зареєстровано шлюб. У даному шлюбі народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З наданої відповідачем письмової інформації випливає, що дружина позивача активно працює, має основну роботу, додаткову, невеликий бізнес.

Зважаючи на зазначене, сімейний стан позивача змінився, на його утриманні перебуває також син ОСОБА_11 . Посилання позивача на те, що він матеріально допомагає сину дружини від першого шлюбу, її батькові, який проживає з ними і потребує через хворобу матеріальної допомоги , відповідними доказами не доведені. Позивач зобов`язаний утримувати своїх дітей до повноліття і такий обов`язок є безумовним.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чиє в них кошти, достатні для надання утримання. Обов`язок з утримання дітей покладається законом рівною мірою на обох батьків.

Те, що на час розгляду справи з позивача тимчасово, до погашення заборгованості з аліментів, стягується по 50 відсотків його доходу, є наслідком тривалого, з 2013 р. по 2018 р., невиконання ним обов`язку по сплаті аліментів.

Зміна сімейного стану позивача, знаходження у нього на утриманні ще одної дитини є правовою підставою для зменшення розміру аліментів, проте не є правовою підставою для порушення гарантованих державою прав дітей (сина ОСОБА_6 , 2009 р. народження і сина ОСОБА_12 , 2016 р. народження) на гідний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.За таких обставин суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь ОСОБА_2 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимоги ст. 435 ЦПК України передбачають, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виконавчий документ про стягнення аліментів видано Балаклійським районним судом Харківської області. В судовому засіданні позивачем не представлено доказів істотного ускладення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 3 Конвенція ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач: ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 ). Відповідач: ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_3 ).

Повне судове рішення складено 24.09.2018.

СУДДЯ -