АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3339/18 Справа № 199/6636/17 Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О. Г. Доповідач - Свистунова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Єлізаренко І.А., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

В порядку пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п.6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовна заява мотивована тим, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо утримання своєї дитини відповідач не виконує.

Ураховуючи викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 2 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Cтягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно починаючи стягнення з 26 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно починаючи стягнення з 26 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не доведені обставини, що мають значення для справи.

Також скаржник зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ураховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України.

При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п.п. 3, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України").

Судом першої інстанції установлено і це підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_4.

Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дитини, відповідач не виконує.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності. Колегія суддів не у повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції. Та погоджується з доводом апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував наявність на утриманні відповідача іншої дитини від попереднього шлюбу, а тому вважає, що є підстави для зміни рішення суду, оскільки відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд посилався на те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, однак, з висновком суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 500 грн., щомісячно, погодитися неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч.1 статті 184 СК України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач від попереднього шлюбу також має неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41). Наявність якої, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів, не було враховано.

В ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1 689 гривень, з 1 травня 2017 року - 1777 грн., з 1 грудня - 1 860 гривень. В ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1 860 гривень, з 1 липня 2017 року - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

З наданих матеріалів справи вбачається, дитині - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час ухвалення судового рішення та на теперішній час вже виповнилося 6 років (а.с.5).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану однієї з сторін, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них, а позивачка також не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача і додаткових витрат на дитину, якщо на те будуть наявні законні підстави.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, рішення суду в частині стягнення аліментів слід змінити, визначивши розмір аліментів на утримання дитини, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача - в розмірі 1000 грн., щомісяця, починаючи стягнення з 26 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати понесені сторонами в зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 147, п.3 розділом XII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року змінити в частині стягнутого розміру аліментів, зменшивши їх розмір з 1 500 грн. до 1 000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року у іншій частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.А. Єлізаренко

Т.П. Красвітна