АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/15494/16-ц

Провадження № 22-ц/787/743/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів: Боймистука С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ПАТ «Рівнеобленерго»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2018 року, ухваленого в складі судді Тимощука О.Я., повний текст якого складено 12 лютого 2018 року, у справі №569/15494/16-ц,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернув з позовом до Публічного Акціонерного товариства «Рівнеобленерго» про визнання недійсним рішення комісії Публічного Акціонерного товариства «Рівнеобленерго» по розгляду Акта №R06816 від 28 березня 2016 року про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом №83 від 28 липня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що акт про порушення ПКЕЕН № R006816 від 28 березня 2016 року всупереч вимогам п. 53 Правил користування електричною енергію для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357 (далі - ПКЕЕН) складався без виявлення правопорушення, поза межами помешкання споживача, в інший проміжок часу, та без участі споживача чи його представника. Вказує, що зазначений Акт ні йому, ні членам його сім»ї для ознайомлення та підпису не надавався, а тому відомості про те, що він та його дружина відмовилися від підпису є сфальсифікованим.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства «Рівнеобленерго» про визнання недійсним рішення комісії Публічного Акціонерного товариства «Рівнеобленерго» по розгляду Акта №R06816 від 28 березня 2016 року про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом №83 від 28 липня 2016 року, відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач не спростував факт виявленого та зафіксованого Актом № R006816 від 28.03.2016 року порушення ПКЕЕН, не надав доказів порушення процедури розгляду такого порушення чи невірності обрахунку та визначення розміру вартості необлікованої електроенергії, а тому підстав для звільнення його від відповідальності, яку накладено оскаржуваним ним рішенням (протокол № 83 від 28 липня 2016 року засідання комісії) немає, тому відповідач правомірно та належним чином застосував Методику.

У апеляційній скарзі, позивач посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не звернув увагу на те, що в Акті №R06816 від 28 березня 2016 року, яким було зафіксовано самовільне підключення електропроводки у ввідному кабелі до розподільчої групи в квартирі позивача, міститься підпис ОСОБА_3, однак останній підтвердив той факт, що участі під час такого огляду та складання акту не приймав, підписів не ставив. Крім того, зазначає, що ввідний кабель проходить по зовнішній стороні будинку, а тому він не міг ніяким чином завадити працівникам відповідача складати будь-які акти. Суд не врахував того, що якби було виявлено факт самовільного поза облікового підключення, то перешкод ОСОБА_4 зафіксувати такий факт на відео (місце виявлення чи вилучення зразка проводу позаоблівкого споживання) не було. Зазначає, що акт про порушення №R06816 від 28 березня 2016 року всупереч вимогам ч. 1 п. 6.41 та п. 53 ПКЕЕН складався без виявлення правопорушення, поза межами помешкання споживача та без його участі та без участі всіх присутніх представників відповідача. Посилається на те, що схема, яка замальована у Акті не відповідає фактичній схемі. Суд не звернув увагу на те, що Акт про порушення правил розглянутий лише 28 травня 2016 року, тобто поза межами 50-денного строку встановленого ч. 8 п. 53 ПКЕЕН, тому він вважається недійсним і підлягає скасуванню. Вказує на те, що комісія відповідача не мала права здійснювати нарахування по Акту, оскільки Методика застосовується лише при умові, що виявлено місце (точка) підключення до відповідних мереж та про це зазначено в акті про порушення та позначається на схемі, однак такі відомості щодо нього були відсутні. Суд залишив поза увагою, що відсутність поза облікового споживання підтверджене стоп-кадром відео (від 23 березня 2016 року), з якого вбачається, що на розподільчу групу приєднано лише два проводи, які йдуть від чотирьох запобіжників, а замальований на уявній схемі в Акті № R006816 від 28 березня 2016 року позаобліковий провід відсутній. Посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки неодноразові клопотання про залучення до участі у справі спеціалістів залишалися судом без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Рівнеобленерго» вказує, що 28.03.2016 року працівниками ПАТ «Рівнеобленерго» було виявлено у Позивача порушення, яке полягало у самовільному підключенні до електромережі поза приладом обліку. Даний факт був зафіксований у відповідності до п.53 ПКЕЕН актом № R006816 від 28 березня 2016 року, який було складено в присутності позивача. Оскільки останній відмовився його підписати, тому такий акт було підписано трьома представниками відповідача. Зазначає, що залучення Держенергонагляду в Рівненські області в якості третьої особи не було, оскільки заява про залучення підписана не керівником а юристом установи, який в подальшому її не підтримав. Залучення спеціалісті не було доцільності, оскільки дана ситуація була розглянута спеціалістами на комісії Інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Рівнеобленерго», які визнали факт порушення. Зазначає, що Акт було складено 23 серпня 206 року, а тому до спірних відносин чинне на той час законодавство не встановлює термінів розгляду Актів про порушення. Вказує, що порушення порядку допиту свідків судом не було, оскільки свідки допитувались двічі в звязку зі збоями в роботі звукозаписувальної техніки, однак свідчення свідків не відрізнялися.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Перед початком судового засідання ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки його адвокат зайнятий в іншому судовому процесі. Заслухавши думку учасників справи, апеляційний суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки будь-яких доказів про поважні причини неявки в судове засідання адвоката ОСОБА_5 позивачем не подано.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов'язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи таку поведінку апелянта та його представника, а саме повторне клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів розцінює як зловживанням процесуальним правом, а також з метою недопущення порушення розумних строків розгляду справи колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 28 березня 2016 року працівниками ПАТ «Рівнеобленерго» було складено акт про порушення №R006816 згідно з яким за адресою: АДРЕСА_1, при обстеженні схеми обліку виявлено порушення ПКЕЕН, а саме самовільне підключення електропроводки від розриву у ввідному кабелі до розподільчої групи, яка знаходиться в середині помешкання позивача, поза приладом обліку.

Зазначений акт підписаний трьома представниками відповідача ОСОБА_4 О,В., ОСОБА_6, ОСОБА_3. Споживачі від підпису відмовився про що в акті зроблена відмітка.

Також, в Акті №R006816 про порушення міститься відмітка про те, що Споживач (Позивач) не допустив працівників ПАТ «Рівнеобленерго» до детального обстеження траси прокладання кабелю.

Під час проведення перевірки та виявлення порушення контролерами велась відео зйомка та було вилучено зразок проводу, яким здійснювалось самовільне підключення.

Згідно з Протоколом № 83 від 28.07.2016 року за результатами розгляду акта від 28 березня 2016 року №R006816 комісією прийнято рішення, що мало місце порушення, яке відноситься до підпункту 6 пункту 3.1 Методики.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами прави користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416.

За змістом частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» та пункту 48 ПКЕЕН, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Пунктом 37 ПКЕЕН передбачено, що енергопостачальник має право, зокрема перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією; тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил.

Згідно з пунктом 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та Методики.

Виходячи із пункту 3.1 Методики, вона застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вбачається, що факт самовільного підключення електропроводки до електричної мережі власника мереж (ввідного кабелю) поза приладом обліку підтверджується Актом про порушення № R006816.

Не відображення в акті точки підключення до відповідних мереж не спростовує факту самовільного підключення до електричних мереж поза засобом обліку прихованим способом у будинку споживача, а не допуск працівників електропостачальної організації з метою виявлення точки та місця самовільного підключення не звільняє позивача від відповідальності.

Складений працівниками електропостачальної організації Акт про порушення ПКЕЕН та процедура його складання не містять таких порушень, які спростовували б його дійсність, достовірність та законність, в акті про порушення міститься достатньо необхідних даних для встановлення суті правопорушення та визначення обсягу не облікованої електричної енергії.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не спростовано факту виявленого та зафіксованого Актом № R006816 від 28.03.2016 року порушення ПКЕЕН, не надано доказів порушення процедури розгляду такого порушення чи невірності обрахунку та визначення розміру вартості необлікованої електроенергії.

Доводи апеляційної скарги проте, що акт про порушення складався без виявлення правопорушення, поза межами помешкання споживача, без його участі та у відсутності електромонтера ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки будь-якими достатніми та допустимими доказами це не стверджуються.

Крім того, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що відеозапис змонтований.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт про порушення від 28 березня 2016 № R006816 не містить підтвердження вчинення ним порушень ПКЕЕН, є безпідставними, оскільки в акті вказано, що ОСОБА_1 порушив ПКЕЕН щодо заборони розкрадання електроенергії, а саме, самовільне підключення електропроводки від розриву у ввідному кабелі до розподільчої групи, яка находиться в середині квартири, поза приладом обліку.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що, акт про порушення розглянутий комісією відповідача із порушенням строків.

Так, акт про порушення ПКЕЕН складено 28 березня 2016 року, а рішення за результатами його розгляду відповідачем прийнято 28 липня 2016 року.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 591 пункт 53 ПКЕЕН доповнено абзацом восьмим, згідно з яким акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Набрання чинності актами Кабінету Міністрів України врегульовано статтею 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», згідно з положеннями якої, постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Отже, постанова Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 591 набрала чинності з дня її офіційного опублікування, а саме з 20 вересня 2016 року, тобто, ПКЕЕН в новій редакції починають діяти з 20 вересня 2016 року.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, зміни до ПКЕЕН, які були внесені згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 591, набрали чинності 20 вересня 2016 року, тобто після складання акта про порушення ПКЕЕН який було складено 28 березня 2016 року, що виключає можливість застосування внесених змін до спірних правовідносин.

Інші докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, посилання позивача на те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджені матеріали справи, що призвело до прийняття необґрунтованих висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду, не знайшли свого підтвердження, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права..

Керуючись ст.ст. 367, ст. 375, ст. 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 червня 2018 року.

Головуючий :

Судді :