Справа № 367/1330/17
Провадження №2/367/264/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

за участі секретаря Шубчик В,

позивача ОСОБА_1М

представників позивача ОСОБА_2Г,

ОСОБА_3С

відповідача ОСОБА_4І

представників відповідача ОСОБА_5В

ОСОБА_6М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 12 червня 2015р. ОСОБА_4 видала йому , ОСОБА_1 власноручну розписку про одержання від нього в борг грошових коштів в сумі 30000 доларів США, що у відповідності до середньокомерційного курсу гривні к долару США станом на день одержання цих грошових коштів складає еквівалент у сумі 744330 гривень.

Позичальник ОСОБА_4 зобов'язалася повернути на його користь суму позики у розмірі 30000 доларів США в строк до 30 грудня 2016 року.

За час користування сумою позики, а також за весь період прострочки повернення суми позики ОСОБА_4 зобов'язалася щомісячно сплачувати на його користь проценти із розрахунку 0.5% річних.

Видана ОСОБА_4 розписка від 12 червня 2015 р. має реальний характер та підтверджує як факт укладення між ними письмового договору позики, так і факт передачі ним, ОСОБА_1, на її користь грошової суми у розмірі 30000 доларів США, з зобовязанням позичальника повернути суму позики в строк до 30 грудня 2016р. та щомісячно за весь час користування сумою позики сплачувати на його користь проценти у розмірі 0.5 % річних.

Відповідач ОСОБА_4 у строк до 30 грудня 2016р. своє зобовязання за договором позики від 12 червня 2015р. не виконала та на його користь суму позики у розмірі 30000 доларів США не повернула.

Станом на дату предявлення позову відповідачем сума позики не повернута.

Не були сплачені цим позичальником на його користь і відсотки в розмірі 0.5 % річних за час користування сумою позики.

За його розрахунком за період користування сумою позики у розмірі 30000 доларів США позичальник ОСОБА_4 була зобовязана сплатити на його користь відсотки за період з 13 червня 2015р. по 24 лютого 2017р. на загальну суму 256 доларів США 04 центи, що за офіційним курсом Національного банку України у 2690 гривні за 100 доларів США, встановленим на день платежу, еквівалентно 6887 гривень 47 копійок.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на мою користь суму позики в розмірі 30000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України у 2690 гривень за 100 доларів США, встановленим на дату предявлення позову, еквівалентно 807000гривень;256 доларів США 04 центи - процентів за весь час користування сумою позики , за період з 13 червня 2015р. по 24 лютого 2017р., що за офіційним курсом Національного банку України у 2690 гривень за 100 доларів США, встановленим на дату пред'явлення позову, еквівалентно 6887 гривень 47 копійок.

У послідуючому позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог,відповідно до якої просить стягнути із відповідачки на його користь заборгованість за договором позики в суммі 30000 долларів США,що згідно курсу долара НБУ станом на час пред»явлення позову становить 814 911 гр 42 коп,256 долларів США - відсотки за користування сумою позики,що згідно курсу НБУ на час пред»явлення позову становить 6 954гр 99 коп,всього стягнути 30 256 долларів США,що еквівалентно згідно курсу долара НБУ станом на час пред»явлення позову 821 866гр 41 коп,а також відшкодувати судові витрати.

Позивач та його представники ОСОБА_2Г та ОСОБА_3С у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила,що грошові кошти у суммі 30000 долларів США вона від позивача не отримувала .Розписку про отримання грошей в суммі 30000 долларів США вона написала на прохання свого бувшого чоловіка ОСОБА_7та під тиском позивача.Вказана розписка була написана 21 липня 2016р.Поскільки розписка була безгрошова,то вважає вона не має ніякого юридичного значення.

Представники відповідачки ОСОБА_5В та ОСОБА_6М у судовому засіданні заперечували проти позову,просили у позові відмовити,поскільки відповідачка ОСОБА_4 О ніяких грошей від позивача не отримувала,боргова розписка відповідачкою була написана у 2016р,а не у 2015р.Дана розписка є безгрошовою,поскільки у момент написання розписки у 2016р гроші відповідачці не передавались,доказів тих обставин,що позивач частинами передавав гроші відповідачу,позивачем надано не було.У період з 01.06.2015р по 12.06.2015р,на який посилається позивач,відповідачка була відсутня у в м.Києві чи в м.Ірпені,тому у вказаний період позивач не міг передати гроші відповідачці.Крім того,зазначили,що спірна розписка відповідачкою була написана як додаткова компенсація грошових коштів за позику 2014р.

Суд,заслухавши пояснення сторін по справі,покази свідка ОСОБА_7 А,дослідивши письмові докази по справі,оглянувши оригінал розписки,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що 12.06.2015р між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір позики,відповідно до якого позивач передав,а відповідачка прийняла грошові кошти у суммі 30000 долларів США.Відповідно до зазначеного договору позики,відповідачка зобов»язалась повернути суму позики позивачу не пізніше 30.12.2016р.За користування грошима відповідачка зобов»язалась щомісячно сплачувати позивачу проценти у розмірі 0,5% річних.На підтвердження укладення зазначеного договору позики відповідач написала позивачу письмову розписку.Наведені обставини справи підтверджується копією розписки,оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні (а.с.7).

Також,у судовому засіданні встановлено,що у строк,зазначений у розписці,відповідач не повернула позивачу грошові кошти та не сплатила проценти за користування грошима.

За статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.. 611 ЦК України «У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання,якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості".

Відповідно до ст. 1049 ЦК України " Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором .Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

3. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.".

Згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-79цс14, згідно з якою: «Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».

Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року № 6-50 цс16, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. ОСОБА_8 позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Заперечуючи проти позову відповідач та її представники у судовому засіданні посилались на ті обставини,що спірна розписка була написана не у 2015р,а у 2016р,дана розписка є безгрошовою,будь-які кошти згідно вказаної розписки відповідачці не передавались,а була написана дана розписка як додаткова компенсація грошових коштів за позику 2014р.

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що 19.06.2014р між ОСОБА_1М та ОСОБА_4І було укладено договір позики,згідно якого позивач передав відповідачці грошові кошти у суммі 840000гр,що еквівалентно 70000 долларам ОСОБА_8 позики був нотаріально посвідчений,що підтверджується копією зазначеного договору (а.с.219).Для забезпечення даного договору позики,19.06.2014р було укладено договір іпотеки,відповідно до якого ОСОБА_4І передала ОСОБА_1М у іпотеку житловий будинок №114-Є по вул..Радянській в м.Ірпені та земельну ділянку за даною адресою,що підтверджується копією договору (а.с.164-168).

У судовому засіданні із пояснень сторін встановлено,що у зв»язку із невиконанням відповідачкою умов договору позики від 19.06.2014р,на зазначене у договорі іпотеки майно було звернуто стягнення.

Відповідач та її представники,заперечуючи проти позову посилались на ті обставини,що розписка про отримання 30000 долларів США є безгрошовою,що дана розписка відповідачкою була написана як додаткова компенсація грошових коштів за позику 2014р.Однак з даного приводу суду не було надано належних та допустимих доказів.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_7М,який показав,що спірну розписку про отримання грошей у суммі 30000 долларів США ОСОБА_4І написала на його прохання та під тиском позивача.Дана розписка була написана 21.07.2016р.При написанні вказаної розписки будь-які грошові кошти позивач відповідачці не передавав.Зазначена сума 30000 долларів США це нараховані позивачем відсотки за позику 2014 року.Він вмовив відповідачку написати дану розписку,пообіцявши повернути позивачу весь борг.

При вирішенні спору по суті суд не приймає до уваги покази даного свідка,поскільки суду не було надано доказів тих обставин,що розписка (а.с.7) є безгрошовою,що зазначена у розписці сума 30000 долларів США є відсотки за позику 2014 року.Крім того,у судовому засіданні встановлено,що у липні 2016р позивач відповідачу грошові кошти не передавав,згідно пояснень позивача зазначені грошові кошти були передані відповідачу у період з 01.06 по 12.06.2015р.

У судовому засіданні встановлено,що спірну розписку відповідачка написала власноручно,що не заперечується самою відповідачкою.Доказів тих обставин,що дана розписка нею була написана під тиском чи погрозами,до суду надано не було.У судовому засіданні встановлено,що до правоохоронних органів відповідачка з приводу написання нею даної розписки звернулась лише 12.05.2017р,тобто після звернення позивача до суду із даним позовом (а.с.78-82).З червня 2016р по травень 2017р відповідач не зверталась до правоохоронних органів щодо неправомірності дій відповідача чи інших осіб з приводу написання вказаної розписки.

Відповідач та її представники в обгрунтування заперечень посилаються на ті обставини,що спірна розписка,яка датована 12.06.2015р,була написана відповідачкою 21.07.2016р.Дану обставину позивач не спростовував та зазначив,що грошові кошти у суммі 30000 долларів США передавались ним відповідачці з 01.06.2015р по 12.06.2015р трьома частинами.А у липні 2016р відповідачка передала йому розписку про отримання від нього 30000 долларів США.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості".

Відповідно до ст.. 1047 ЦК України «ОСОБА_8 позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

2. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.»

Тобто, за умовами ст.. 1047 ЦК УКраїни розписка сама по собі посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми і дата написання розписки не свідчить і не може свідчити про її безгрошовість.Крім того,виходячи із вимог ст.. 1046 ЦК України , дата написання розписки не є обов»язковими умовами укладання договору позики.

Як вбачається зі змісту розписки (а.с.7), вона містить основні умови договору позики,а саме підтвердження відповідача про те,що вона отримала від позивача грошові кошти у суммі 30000 долларів США,дату отримання грошей,зобов»язання та умови повернення позики.

Заперечуючи проти позову,представники відповідача посилались на ті обставини,що ОСОБА_4І у період з 01.06.2015р по 12.06.2015р не перебувала у м.Ірпені та Києві,а тому позивач не міг передавати їй кошти у вказаний період.На підтвердження даних заперечень до суду було надано скріншоти фотознімків, згідно яких відповідач у період з 29.05.2015р по 01.06.2015р перебувала у с.Голігради,Заліщицького р-ну,Тернопільської обл, надано лист №131 про те,що ОСОБА_4І у період з 01.06.2015р по 12.06.2015р з університетською командою перебували на завершальних тренінгових днях по підготовці до національних змагань в містах ОСОБА_5,Львів,Харків та Вінниця,а також надано лист,що ОСОБА_4І є керівником та основним консультантом проекту»Фенікс»,що вона у період з 01.06.по 12.06.2015р разом із командою приймала участь в обговоренні питань щодо підготовки команди до виступу на змаганнях.

При вирішенні спору по суті суд не може прийняти до уваги дані докази,поскільки вони є суперечливими,а саме засвідчують перебування відповідачки у один і той же день (01.06.2015р) у різних містах України (с.Голігради,Заліщицького р-ну,Тернопільської обл. згідно фотознімків і згідно листа № 131 в містах ОСОБА_5,Львів,Харків та Вінниця). Крім того,на підтвердження перебування відповідача у період з 01.06.2015р по 12.06.2015р на завершальних тренінгових днях по підготовці до національних змагань в містах ОСОБА_5,Львів,Харків та Вінниця,відповідачем не було надано інших доказів перебування в даний час у відрядженні чи відпустці,поскільки у судовому засіданні було встановлено,що у 2015р відповідач перебувала у трудових відносинах з Державним вищим навчальним закладом «Київський Національний економічний університет ім..ОСОБА_9».

Відповідно до ст.. 1050 ч 1 ЦК України «Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.»

Враховуючи викладене,поскільки відповідач не повернула грошові кошти позивачу у визначений згідно договору позики строк,суд стягує із відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в суммі 30000 долларів США,що згідно курсу долара НБУ станом на час пред»явлення позову становить 814 911 гр 42 коп.

Крім того,договором позики передбачена сплата відповідачем відсотків за користування позикою у розмірі 0,5% річних.Згідно розрахунку, відсотки за користування позикою складають256 долларів США,що згідно курсу НБУ на час пред»явлення позову становить 6 954гр 99 коп,які суд також стягує із відповідача на користь позивача.

Поскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі,то до відшкодування підлягають судові витрати,понесені позивачем на оплату судового збору у суммі 8320 грн.

На підставі ст.ст.525, 526,530,533,1046,1047,1049,1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити .

Стягнути із ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,проживаючої Київська обл,м.Ірпінь,вул..Лисенка 2/28 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2,проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість за договором позики в суммі 30000 долларів США,що згідно курсу долара НБУ станом на час пред»явлення позову становить 814 911 гр 42 коп,256 долларів США - відсотки за користування сумою позики,що згідно курсу НБУ на час пред»явлення позову становить 6 954гр 99 коп,всього стягнути 30 256 долларів США,що еквівалентно згідно курсу долара НБУ станом на час пред»явлення позову 821 866гр 41 коп( вісімсот двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят шість гр. 41 коп).

Стягнути із ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,проживаючої Київська обл,м.Ірпінь,вул..Лисенка 2/28 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2,проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати у суммі 8320 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс судового рішення буде складено 22.09.2018р.

Суддя: С.І. Оладько