Справа № 482/670/18
Номер провадження 2-о/482/25/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 р. м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання - Андрусенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт належності серифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник позбавлений можливості оформити спадкові права після смерті дядька - ОСОБА_4, він є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті дядька, так як у вказаному правовстановлюючому документі допущено розбіжності, закреслення та виправлення у написанні прізвища та імені спадкодавця, а саме: зазначено «ОСОБА_3», при цьому закреслено та виправлено на «ОСОБА_4».

На даний час внесення виправлень до правовстановлюючого документу іншим способом виявилося неможливим, тому заявник змушений звернулася до суду.

В судове засідання заявник не з'явився, подавши заяву, якою свої вимоги підтримує повністю та просить суд розглядатти справу у його відсутності.

В судове засідання заінтересована особа - ОСОБА_2 не з'явився, подав до суду заяву, відповідно якою проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечував, просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши заяву, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Новоодеської РДА від 24.06.1996 року № 135, 28.06 1996 року, Новоодеською районною державною адміністрацією Миколаївської області на ім'я ОСОБА_3 (потім прізвище та ім'я закреслено, заново записано прізвище ОСОБА_4 та проставлено печатку на написано «вірно»), було видано Сертифікат на право на земельну часку (пай) серії НОМЕР_2, про право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Калініна в розмірі 9,59 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї часки в натурі (за місцевості).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно наданої заявнику відповіді приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу ОСОБА_5, у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, який виданий на ім'я ОСОБА_3, містяться виправлення на ОСОБА_4. Згідно отриманої нотаріусом відповіді з Відділу у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, відповідно до шнурованої книги видачі сертифікатів, зазначений сертифікат було видано на ім'я ОСОБА_3. Тобто, доказ того, що правовстановлюючий документ на земельну часку (пай) дійсно належав спадкодавцю - у заявника відсутній.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, який виданий на ім'я ОСОБА_3, допущено виправлення у написанні прізвища та імені спадкодавця, що виникло внаслідок неосвіченості відповідальної посадової особи під час переводу прізвища спадкодавця з російської на українську мову і інформація про це виправлення своєчасно не була надана до державної установи для зміни особистих даних ОСОБА_4, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Факт належності правовстановлючого документу ОСОБА_4, підверджуєься іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Встановлення факту належності вказаного документу ОСОБА_4 має для заявника юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє його можливості прийняти спадщину, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 259, 264, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 28.06.1996 року Новоодеською районною державною адміністрацією Миколаївської області про право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Калініна в розмірі 9,59 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (за місцевості), який виданий на ім'я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: В.О. Баранкевич