Справа № 131/351/16-ц
Провадження № 22-ц/772/44/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шелюховський М. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 рокуСправа № 131/351/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Міхасішина І.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: позивача ОСОБА_3 і її представника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням та залиттям квартири,

Рішення ухвалив суддя Шелюховський М.В.

Рішення ухвалено о 16.49 год. в м. Іллінці Вінницької області

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2017 року,

Встановив:

В лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням та залиттям квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_2, де проживає разом з чоловіком та трьома дітьми.

Відповідач ОСОБА_5 разом зі своєю сім'єю проживає поверхом вище у квартирі № 5 зазначеного будинку, власником якої є її дід - відповідач ОСОБА_6

Навесні 2015 року ОСОБА_5 внаслідок недбалого користування системою водопостачання та відмови в проведенні за власні кошти капітального ремонту в своїй квартирі застарілої системи водопостачання, неодноразово заливала її квартиру, в результаті чого стеля кухні біля міжквартирної стіни наповнилась водою, стіни, які облицьовані керамічною плиткою вздулись від води; від постійного протікання води мокра стеля ванної кімнати; каналізаційні та водопровідні стояки постійно мокрі; відчувається підвищена вологість повітря в квартирі, що негативно впливає на здоров'я позивача та членів її сім'ї.

Відповідно до акту обстеження від 15 грудня 2015 року комісією в складі депутата Іллінецької міської ради ОСОБА_8, архітектора Іллінецької міської ради ОСОБА_9 та землевпорядника ОСОБА_10 було проведено обстеження квартири позивача на предмет підтоплення.

Вона неодноразово зверталась до ОСОБА_5 з вимогою усунути протікання води, що та обіцяла зробити, але до цього часу проблему не вирішила.

У результаті залиття квартири їй завдано матеріальну шкоду, оскільки зіпсовано стелю та кахельну плитку в кухні і ванній кімнаті; кухня та ванна кімната потребують капітального ремонту. Згідно із складеним кошторисом вартість ремонтних робіт складає 21 125 грн.

Відповідачі не бажають відшкодувати їй шкоду в добровільному порядку.

В зв'язку з чим просила стягнути з відповідачів завдану їй матеріальну шкоду в сумі 21 125 грн. та судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року відповідач ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (том 1 а. с. 84).

14 березня 2017 року позивач ОСОБА_3 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, якою просила стягнути з ОСОБА_5 завдану їй матеріальну шкоду в сумі 11 898 грн., витрати, пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 4 404 грн., судовий збір в сумі 551,20 грн., витрати на проведення оцінки ремонтних робіт в розмірі 100 грн. та витрати за надання юридичної допомоги в сумі 1500 грн.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2017 року відмовлено повністю в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням та залиттям квартири.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Зазначила, що рішення суду вважає незаконним і необґрунтованим через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 грудня 2017 року до участі у справі залучено ОСОБА_5 як правонаступника ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до пункту 3 абзацу 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Отже справа розглядається Апеляційним судом Вінницької області, який діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

В судовому засіданні позивач і її представник підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_4, що підтверджується копією паспорта позивача та довідкою виконавчого комітету Іллінецької міської ради від 27 січня 2016 року № 311 (том 1 а. с. 5, 6).

Із акту від 15 грудня 2015 року складеного комісією в складі: депутата міської ради ОСОБА_8, архітектора міської ради ОСОБА_9 та землевпорядника міської ради ОСОБА_10 вбачається, що комісія виходила на місце 15 грудня 2015 року відповідно до заяви ОСОБА_3 щодо проведення обстеження квартири на предмет підтоплення. Комісією встановлено, що зі слів заявника 14 грудня 2015 року відбулось підтоплення кухні та ванної кімнати із квартири № 5 поверхом вище; в результаті обстеження виявлено, що в кухні на стелі біля міжквартирної стіни мокрі плями, стіни облицьовані керамічною плиткою, спостерігаються мокрі шви темного кольору, у ванній кімнаті каналізаційний та водопровідний стояки у мокрому стані в обмеженому доступі; на стіні спостерігається здуття плитки; відчувається підвищена вологість (том 1 а. с. 9).

Відповідач ОСОБА_5 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_2, про що свідчить копія її паспорта та відповідь Іллінецької міської ради від 15 квітня 2016 року № 02.25-527 (том 2 а. с. 39, том 1 а. с. 215).

Із копії спадкової справи № 140/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті діда ОСОБА_6, який 16 грудня 2005 року залишив на її ім'я заповіт на належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 (том 2 а. с. 26-41).

Згідно висновку експерта від 5 вересня 2016 року № 1492/1493/16-21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, яку призначено ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 26 травня 2016 року за клопотанням позивача, при проведенні експертизи встановлено, що:

1. Станом на 15 грудня 2015 року могло статися залиття внаслідок протікання (підтоплення) рідиною стелі кухні та стелі ванної кімнати (сан. вузла) АДРЕСА_3.

2. Пошкодження стелі кухні та стелі ванної кімнати (сан. вузла) АДРЕСА_4 могли бути спричинені внаслідок дії вологи на їх поверхню через насиченою вологою окремої ділянки дерев'яного перекриття та задовільного технічного стану окремої ділянки внутрішніх інженерних мереж, а саме: каналізації та водопостачання між квартирами першого та другого поверху.

3. Пошкодження та вздуття керамічної плитки на стіні ванної кімнати (сан. вузла) АДРЕСА_3 могли бути спричинені внаслідок дії вологи на її поверхню через насиченою вологою окремої ділянки дерев'яного перекриття та задовільного технічного стану окремої ділянки внутрішніх інженерних мереж, а саме: каналізації між квартирами першого та другого поверху і можливо порушенням тепловологісного режиму приміщення.

4. Кран перекривання води на центральній трубі у приміщенні сан. вузла АДРЕСА_5 існує, що передбачає відсутність причинного зв'язку протікання, внаслідок відсутності крана для перекривання води на центральній трубі у АДРЕСА_5 до окремих приміщень (кухня, сан. вузол) АДРЕСА_6.

5. У квартирі АДРЕСА_7 були встановлені наступні пошкодження, які могли статися внаслідок протікання (підтоплення) рідини, від 15 грудня 2015 року:

- у приміщенні кухні на поверхні стелі в окремому місці спостерігаються характерні ознаки дії рідини - патьоки (плями) більш темного кольору, ніж колір стелі, що є характерними при походженні відповідних утворень (можливо грибкових або інших). На поверхні стін оздоблених керамічною плиткою в окремих місцях спостерігаються шви темного кольору;

- у приміщенні ванної кімнати (сан. вузла) на поверхні стелі в окремому місці спостерігаються характері ознаки дії рідини - патьоки (плями) більш темного кольору, ніж колір стелі, що є характерними при походженні відповідних утворень (можливо грибкових або інших). На поверхні стін, оздоблених керамічною плиткою, в окремих місцях спостерігаються ознаки її відставання від основи стіни. На поверхні окремих ділянок труб водопостачання та каналізації спостерігається дія вологи.

6. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень окремих приміщень (кухня, ванна (сан. вузол) АДРЕСА_3, станом на час проведення експертизи може складати 11 898 грн. (том 1 а. с. 60-72).

Згідно вимог ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особи зазначала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2).

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що позивач повинен довести сукупність юридичних фактів, а саме: наявність завданої шкоди, протиправність дії (бездіяльність) особи, яка завдала такої шкоди, наявність причинного зв'язку між протиправними діями (бездіяльністю) особи, яка завдала шкоди та наслідками, які настали.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що позивачем не надано жодного доказу та здобутими в ході розгляду справи доказами не доведено вини відповідача в залитті квартири позивача, а відповідно не надано доказів спричинення матеріальної шкоди саме відповідачем ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги позивача обґрунтовані тим, що суд першої інстанції позбавив її можливості довести свої позовні вимоги, а саме: вину відповідача у залитті квартири, оскільки безпідставно відмовив їй у призначенні додаткової судової будівельно-технічної експертизи незважаючи на те, що при проведенні судової будівельно-технічної експертизи експерт не міг дати стверджувальний висновок про те, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідача, оскільки при проведенні натурного обстеження 15 липня 2016 року об'єкта дослідження доступ до квартир № 2 та № 4 був відсутній, тому визначити остаточно квартирою № 4 чи квартирою № 5 спричинені пошкодження стелі кухні та стіни ванної кімнати у квартирі позивача не вбачається можливим. Крім того огляд квартири відповідача - № 5 відбувався поверхнево без надання судовому експерту доступу до водо-каналізаційної системи, оскільки вона була під вагонкою, а в судовому засіданні експерт пояснив, що без відкриття та вільного доступу зашитого стояка в квартирі відповідача не можливо дослідити чи відбувалося нею залиття квартири позивача.

Звернувшись до суду із апеляційною скаргою, позивач просила призначити у справі додаткову судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: «Чи були спричинені відповідачем ОСОБА_5 пошкодження стелі кухні, стіни ванної кімнати квартири позивача АДРЕСА_4 станом на 15 грудня 2015 року?» (том 1 а. с. 225-229).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 грудня 2017 року задоволено клопотання позивача про призначення повторної будівельно-технічної експертизи та призначено у справі повторну будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «Яка причина та джерело залиття квартири АДРЕСА_8».

На виконання цієї ухвали судовим експертом дано висновок № 65/17-21 від 21 травня 2018 року за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи про те, що причиною та джерелом залиття квартири № 1, розміщеної на першому поверсі житлового будинку № АДРЕСА_4, став ветхий технічний стан ділянки водовідведення, наявної у приміщенні суміщеного санвузла квартири № 5, розміщеної на другому поверсі зазначеного будинку, власницею якої є ОСОБА_5 (том 2 а. с. 62-69).

При цьому у вступній частині висновку експерта зазначено, що після ознайомлення із змістом питань, поставлених на вирішення первинної експертиза (арк. 60 том 1 матеріалів справи) та змістом питання, поставленого на вирішення даної експертизи (арк. 48 том ІІ матеріалів справи), експерт приходить до висновку, що дана експертиза не може розглядатись як повторна, в зв'язку із зміненим змістом питання; тому в подальшому експертиза проводилась як додаткова (том 1 а. с. 62).

За правилами ст. 77, 78, 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

В порушення зазначених норм процесуального закону судовий експерт, встановивши, що призначена судом експертиза не може розглядатись як повторна в зв'язку із зміненим змістом питання, а має бути проведена як додаткова, не подав до суду відповідного клопотання щодо уточнення змісту доручення, а самостійно зробив висновок за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, тоді як ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 грудня 2017 року у справі призначено повторну будівельно-технічну експертизу.

Враховуючи викладене висновок судового експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 21 травня 2018 року № 65/17-21 не є належним та допустимим доказом, визначеним статтями 77-79 ЦПК України, на підтвердження вини відповідача у завданні матеріальної шкоди позивачу.

Таким чином, довівши наявність завданої шкоди та розмір такої шкоди, позивач не довела належними та допустимими доказами, визначеними статтями 77-79 ЦПК України, вину відповідача у завданні цієї шкоди та наявність причинного зв'язку між протиправними діями (бездіяльністю) відповідача та наслідками, які настали.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:М.В. Матківська
Судді:В.С. Марчук
І.В. Міхасішин

Повне судове рішення складено 21 червня 2018 року.

Згідно з оригіналом

Суддя М.В. Матківська