Номер провадження: 22-ц/785/2555/18
Номер справи місцевого суду: 522/3762/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 року м. Одеса

Справа №522/3762/17

Провадження №22-ц/785/2555/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Таварткіладзе О.М.,Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Шенцевої О.П. 06 вересня 2017 року в м. Одеса,

встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, яка була затоплена з вини відповідача. Дані обставини підтверджуються актами про затоплення.

Згідно з проведеним кошторисом сума матеріальної шкоди складає 5750 гривень.

Крім того, позивачка посилалася на те, що у наслідок затоплення вона отримала моральні страждання. Суму моральної шкоди вона оцінює у розмірі 10 000 гривень.

Позивачка просила суд стягнути з відповідачки на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок затоплення квартири у сумі 5750 гривень та моральну шкоду у сумі 10 000 гривень, а також судові витрати.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 5 750 гривень, моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень, витрати по сплаті судового збору у сумі 1280 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

05 жовтня 2017 року представник ОСОБА_4. діюча в інтересах ОСОБА_3, подала до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення.

12 грудня 2017 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, діюча в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано того факту, що після затоплення, квартира позивачки не була оглянута, а матеріали справи не містять наявності причинного звязку між залиттям квартири позивачки з вини відповідачки.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що представниками ЖКС була оглянута її квартира після залиття та складено акт. Також встановлено причину залиття, а саме через прогниття труби в кухні відповідачки.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_3, підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції посилався на доведеність спричинення з вини відповідачки матеріальної та моральної шкоди позивачці.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрована та проживає в цій квартирі / а.с.9-10, 61-62/.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3, яка знаходиться над квартирою ОСОБА_2 поверхом вище / а.с.49-50/.

Згідно актів від 03.10.2016 року, 06.02.2017 року, складених КП «ЖКС Фонтанський», зафіксовано залиття квартири АДРЕСА_4, де мешкає ОСОБА_2. Причиною затоплення квартири позивача є несправність труб холодного водопостачання та сантехнічних комунікацій в квартирі № №46 цього будинку/а.с. 33-36/.

В складених актах зазначені пошкодження квартири № 42, які спричинені в результаті залиття, на їх підтвердження зроблено фотофіксацію цих пошкоджень, які додані до актів.

Згідно кошторису, проведеного ФОП ОСОБА_5 вартість ремонтних робіт щодо усунення наслідків затоплення квартири АДРЕСА_2, складає 5750 гривень / а.с. 27/.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки актами від 03.10.2016 року та від 06.02.2017 року, складеними та затвердженими КП ЖКС «Фонтанський», встановлена причина затоплення квартири АДРЕСА_5, а саме затоплення сталося в звязку з несправним станом труб холодного водопостачання та з несправним станом сантехнічних комунікацій в квартирі № 46 цього будинку, то посилання апеляційної скарги на відсутність причинного звязку між затопленням квартири позивачки та діями відповідачки є безпідставними.

Після актів від 03.10.2016 року та від 06.02.2017 року ОСОБА_3 були проведені роботи по заміні труб в своїй квартирі.

Крім того, вже актом майстра КП ЖКС «Фонтанський» від 13.11.2017 року встановлено, що на момент огляду, тобто на 13.11.2017 року, несправностей сантехнічних комунікацій в квартирі № 46, що приводило до неодноразових скарг ОСОБА_2, не виявлено, та з березня по жовтень 2017 року ОСОБА_2 з заявами про залиття її квартири не зверталася / а.с. 100/.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 року „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 року (п.3) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.5 цієї Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння ії заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У частині вимог про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди, позивачами не були належним чином обґрунтовані, тому у цій частині вимог суд має їм відмовити.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її завдала.

При розгляді справи суд правомірно стягнув з відповідачки на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 2000 грн. з урахуванням характеру душевних та психічних страждань, яких зазнала позивачка внаслідок затоплення її квартири, враховуючи постійні хвилювання, її вік 82 роки, виходячи з принципів розумності та справедливості.

Позивач погодилася з визначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди і в цій частині рішення позивачем не оскаржено.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що квартира відповідача при встановленні причин залиття квартири позивача не була оглянута не заслуговують на увагу, оскільки причина залиття зазначена в актах від 03.10.2016 року та 06.02.2017 року , відповідачем не надані ,а матеріали справи не містять докази у спростування причин залиття та відсутності вини відповідача у залитті квартири позивача.

Інших доводів, які спростовують законність і обґрунтованість рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_3 , підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23.06.2018 року

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8