Справа №463/1962/18
Провадження №2/463/1289/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Прошляк В.А.-П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадженнясправу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Свемон-Захід" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 1 червня 2015 року до 23 серпня 2016 року в сумі 49 045,78 гривень, а також середнього заробітку за період затримки розрахунку з 23 серпня 2016 року до 4 квітня 2018 року у розмірі 67 130, 14 гривень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2001 року працювала в ПАТ «Свемон-Захід» та була звільнена з посади провідного інженера з якості за угодою сторін 23 серпня 2016 року. За період роботи з 01.06.2015р. по 23.08.2016р. відповідач не виплатив їй заробітну плату в повному обсязі. На даному підприємстві постійно були недоплати та зарплата виплачувалась із запізненням і не в повному обсязі. Тому просить стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 1 червня 2015 року до 23 серпня 2016 року в сумі 49 045,78 гривень, а також середнього заробітку за період затримки розрахунку з 23 серпня 2016 року до 4 квітня 2018 року у розмірі 67 130, 14 гривень. У підтвердження вимог покликається на розрахунок заборгованості та інші документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позовних вимог. Зазначає, що наведені дії відповідача є незаконними, а тому вважає свої вимоги про стягнення заробітної плати підставними. Окрім цього, оскільки відповідачем тривалий час безпідставно затримується виплата заробітної плати вона має право на стягнення із відповідача середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати. А тому просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не зявилась, подала 20.06.2018 року заяву до суду, просить справу слухати у її відсутності і позов задоволити в повному обємі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судові засідання 02.05.2018 року, 24.05.2018 року та 20.06.2018 року, не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце їх проведення. Подав клопотання про відкладення від 20.06.2018 року у звязку з тим, що директор відповідача знаходиться у відрядженні з 14.06.2018 року по 21.06.2018 року і тому не зміг скористатись своїм правом на написання відзиву.

Ухвалою суду від 12.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов.

Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача ОСОБА_2 21.05.2018 року ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується розпискою у заяві про ознайомлення від 18.05.2018 року (а.с.20). В ухвалі суду від 12.04.2018 року встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання призначено на 20.06.2018 року, тобто надано достатній строк для підготовки стороною відповідача відзиву на позовну заяву. Проте, відповідач відзив не подав, а лише повторно заявив клопотання про відкладення судового засідання. У відповідності до ст.275 ЦПК України, з метою недопущення порушення розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на основі наявних доказів.

Позивач не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі . У відповідності до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що позивач дійсно перебувала у трудових відносинах з відповідачем та працювала на посаді провідного інженера з якості, що підтверджується долученою до справи копією трудової книжки (а.с.31-37).

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства або уповноважений ним орган зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю.

Як вбачається із індивідуальних відомостей про застраховану особу наданих Пенсійним фондом України, такими підтверджується факт нараховування ПАТ «Свемон Захід» () заробітної плати ОСОБА_1 (а.с.4-5).

Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.10-12) відповідачем за період з період з 1 червня 2015 року до 23 серпня 2016 року заробітної плати позивачу не виплачувалась, у зв'язку із чим на час її звільнення утворилася заборгованість в розмірі 49 045,78 гривень. Судом встановлено, що вказаний розрахунок позивач провела з врахуванням даних Пенсійного фонду України, щодо нарахованої їй заробітної плати.

Крім цього, судом встановлено, що вказану заборгованість по заробітній платі відповідачем не виплачена позивачу по даний час, у зв'язку із чим позивачем розраховано компенсацію втрати частини доходів, яка становить 67 130, 14 гривень.

Вказані обставини відповідач не заперечив, не надав суду довідку про розмір заробітної плати позивача, інших документів про нарахування та виплату заробітної плати, компенсаційних виплат. А тому, оскільки в порушення вимог ст. 12 ЦПК України відповідачем не представлено суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд приймає наведені позивачем обставини, як доведені.

У відповідності до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено обов'язок роботодавця регулярно виплачувати заробітну плату його працівникам відповідно до умов договору, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Також, ст. 34 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівникам проводиться компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

За таких обставин, оскільки відповідачем не виплачувалася позивачу заробітна плата протягом періоду її роботи у ПАТ «Свемон-Захід» з 1 червня 2015 року до 23 серпня 2016 року, і не було проведений із нею розрахунок ні на момент звільнення, ні на даний час, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі за відпрацьований період з 1 червня 2015 року до 23 серпня 2016 року в розмірі 49 045,78 гривень. А тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Крім цього суд враховує, що відповідно до положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи наведені правові положення чинного законодавства та беручи до уваги, що з момент звільнення і по даний час з позивачем розрахунок не проведено, заборгованість по заробітній платі не виплачена, суд вважає також підставними, та такими що підлягають до задоволення, вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, що згідно з представленим розрахунком становить 67 130, 14 гривень.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача податків з нарахованої заробітної плати слід відмовити, оскільки така вимога являється передчасною так як дані відрахування відповідач зобовязаний здійснювати підчас виплати заборгованості.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача судові витрати у справі в розмірі 1 161,75гривень судового збору.

Рішення суду в частині виплати середньої заробітної плати за один місяць, у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити до негайного виконання в сумі 4 298,53 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12,81,141,263-265, 275, 280,282-284,289,430 ЦПК України, ст.ст. 21, 96, 116, 117 КЗпП України, суд -

ухвалив:

позов - задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Свемон-Захід" (місцезнаходження: 79056, м. Львів, вул. Бескидська, 33, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 79067, м. Львів, вул. Тракт Глинянський, 139/66, і.н. НОМЕР_1) заборгованість по невиплаченій заробітній платі за період з 1 червня 2015 року до 23 серпня 2016 року в сумі 49 045,78 гривень ( сорок девять тисяч сорок пять гривень сімдесят вісім копійок), а також середнього заробітку за період затримки розрахунку з 23 серпня 2016 року до 4 квітня 2018 року у розмірі 67 130, 14 гривень (шістдесят сім тисяч сто тридцять гривень чотирнадцять копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Свемон-Захід" (місцезнаходження: 79056, м. Львів, вул. Бескидська, 33, ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 161,75гривень (одну тисячу двісті тридцять чотири гривні сімдесят чотири копійки).

Допустити негайне виконання рішення суду в розмірі середньомісячного платежу -4 298, 53 гривні (чотири тисячі двісті девяносто вісім гривень пятдесят три копійки).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області.

Дата складання рішення - 20.06.2018 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Жовнір Г. Б.