Справа 688/1915/18
№ 2/688/738/18
Рішення

Іменем України

21 вересня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гаврилової Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

12 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 28.03.2013 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалось через протилежні погляди на життя, права та обов'язки, які виникають із шлюбу, у зв'язку з чим у сім'ї виникали постійні конфлікти та сварки. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Зазначила, що за наданий судом строк примирення між ними не досягнуто, відповідач спричиняє їй тілесні ушкодження, а тому просила шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнав, проти розірвання шлюбу заперечив.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З'ясувавши думки сторін, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як встановлено в суді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 28 березня 2013 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 74. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданим 28 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Від спільного проживання у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_4 виданим 21.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності неповнолітньої дитини, можуть негативно відобразитись на її вихованні. Крім того, протягом наданого судом строку для примирення, сторони примирення не досягли.

З огляду на викладене вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 28 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 74 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Козачук