Справа №463/5365/18
Провадження №2/463/1821/18
УХВАЛА

про забезпечення позову

18 вересня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрепка Н.Л.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_5, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання недійним договору купівлі-продажу будинку р.№5860 від 12 жовтня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, відповідно до якого ОСОБА_3 придбав будинок №6а на вул. О.Теліги у м. Львові; визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку р.№1163 від 2 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, за яким відчужено будинок №6а на вул. О.Теліги у м. Львові; визнання недійсним договору купівлі-продажу частини будинку р.№3148 від 26 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8, за яким ОСОБА_9 відчужив ? частину будинку №6а на вул. О.Теліги у м. Львові ОСОБА_4; визнання недійсним договору купівлі-продажу частини будинку р.№3155 від 27 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8, за яким ОСОБА_9 відчужив ? частину будинку №6а на вул. О.Теліги у м. Львові ОСОБА_4

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом скеровано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

Разом з позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на будинок №6а на вул. О.Теліги у м. Львові (в тому числі на ? частину будинку №6а, що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу частини будинку №3148 від 26 грудня 2014 року та на ? частину будинку №6а, що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу частини будинку р.№3155 від 27 грудня 2014 року) до ухвалення судом рішення.

Дану заяву мотивує тим, що будинок №6а на вул. О.Теліги у м. Львові перейшов від першого власника ОСОБА_10 до нового власника ОСОБА_4 за я за пятьма договорами купівлі-продажу, а тому такий може бути проданий новому власнику до закінчення розгляду справи. У випадку відчуження спірного будинку новий власник буде добросовісним набувачем, про недійсність договору з попереднім власником ОСОБА_4 може не повідомити, що призведе до необхідності подання нового позову. Відтак, оскільки існує реальна загроза того, що доки у суді триватиме розгляд справи, відповідач ОСОБА_4 зможе відчужити належний їй будинок за адресою: м. Львів, вул. О.Теліги, 6а, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказаний будинок.

Оглянувши матеріали позову та заяви про забезпечення позову, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_11 проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є визнання недійсними договорів купівлі-продажу будинку №6а на вул. О.Теліги у м. Львові.

Як вбачається із матеріалів заяви, позивач просить накласти арешт на будинок №6а на вул. О.Теліги у м. Львові, який належить ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу, дійсність яких оспорюється позивачем в суді.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та в забезпечення позову до вирішення судового спору накласти арешт на будинок №6а на вул. О.Теліги у м. Львові (в тому числі на ? частину будинку №6а, що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу частини будинку №3148 від 26 грудня 2014 року та на ? частину будинку №6а, що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу частини будинку р.№3155 від 27 грудня 2014 року), який належить на праві власності ОСОБА_4, оскільки такий вид забезпечення позову буде розумним, співмірним та відповідатиме обставинам справи.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на будинок №6а на вул. О.Теліги у м. Львові (в тому числі на ? частину будинку №6а, що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу частини будинку №3148 від 26 грудня 2014 року та на ? частину будинку №6а, що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу частини будинку р.№3155 від 27 грудня 2014 року), який належить на праві власності ОСОБА_4.

Дані стягувача: ОСОБА_2, місце проживання: 79017, м. Львів, вул. О.Теліги, 6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Дані боржника: ОСОБА_4, місце проживання: 79034, м. Львів, пр. Червоної Калини, 1/23, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, тобто 18 вересня 2018 року, та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Виконання ухвали суду покласти на Личаківський відділ державної виконавчої служби м. Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області (адреса: 79058, м. Львів, пр. В. Чорновола, 39).

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання до Апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала складена 18 вересня 2018 року.

Суддя: Стрепко Н.Л.