Справа № 314/1644/18
Провадження № 2/314/873/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №314/1644/18 за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 19.06.2015 року померла її мати ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС № 330993, виданим виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області 24.06.2015 року. Факт родинних відносин зі спадкодавицею, факт прийняття спадщини та факт того, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2, підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 на спадкове майно: житловий будинок № 20 по вул. Молодіжна в с. Вільноандріївка Вільнянського району Запорізької області.

Після смерті ОСОБА_2 залишилась ще спадщина у вигляді земельної ділянки під зазначеним будинком, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Однак після звернення до приватного нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку нотаріусом 01.03.2016 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду відзив, згідно з яким позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив слухати справу за його відсутності.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем у відповідності до вимог ч.5 ст.200 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19.06.2015 року померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС № 330993, виданим виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області 24.06.2015 року. Факт родинних відносин зі спадкодавицею, факт прийняття спадщини та факт того, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 на спадкове майно: житловий будинок № 20 по вул. Молодіжна в с. Вільноандріївка Вільнянського району Запорізької області (а. с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась ще спадщина у вигляді земельної ділянки під цим будинком площею 0,07 га за адресою: вул. Молодіжна, буд. 20, с. Вільноандріївка, Вільнянський район, Запорізька область. Зазначена земельна ділянка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 09.07.2004 року, № 1424 (а. с. 8), укладеного між нею та ОСОБА_5, якій зазначена земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 001238, виданого на підставі рішення Михайлівської сільської ради народних депутатів від 14.02.1997 року № 1, землю передано для присадибної ділянки, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1227. (а. с. 9).

Після звернення до приватного нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, позивачу було надано постанову про відмову в вчиненні нотаріальної дії від 01.03.2016 року, у якій зазначено що свідоцтво про право на спадщину на майно не може бути видане з таких підстав: нотаріусу для оформлення спадщини на нерухоме майно необхідно подати правовстановлюючий документ, який залишається у спадковій справі; договір купівлі-продажу землі не пройшов державну реєстрацію в земельному кадастрі, тому правовстановлюючий документ відсутній і виявити власника землі на теперішній час та зробити перереєстрацію власника з наданих документів нотаріус не може (а. с. 11).

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

З таких підстав, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка дійсно належала померлій ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, а ОСОБА_1 є спадкоємицею померлої.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80грн. із Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16, 328, 1216, 1218 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: 69000 м.Запоріжжя, вул.Полякова, буд. 13-а, РНОКПП НОМЕР_1, до Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, місцезнаходження: Запорізька область, Вільнянський район, с.Михайлівка, вул.Слободчикова, буд. 17, , про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,07га, розташовану за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с.Вільноандріївка, вул. Молодіжна, буд.20, землю передано для присадибної ділянки.

Стягнути з Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, місцезнаходження: Запорізька область, Вільнянський район, с.Михайлівка, вул.Слободчикова, буд. 17, , на користь ОСОБА_1, місце проживання: 69000 м.Запоріжжя, вул.Полякова, буд. 13-а, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 21.06.2018 .

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

21.06.2018