Ухвала

10 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 309/1856/15-ц

провадження № 61-30453св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду:

УсикаГ. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2016 року у складі суді Лук'янової О. В. та рішення Аеляційного суду Закарпатської області від 24 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Мацунича М. В., Кожух О. А., Собослоя Г. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22лютого

2016 року у задоволенні позову Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк») до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 24 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Ощадбанк» задоволено частково, рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2016 року скасовано в частині позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором

від 05 червня 2008 року, укладеного між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4, у розмірі 3 219 898, 52, яка складається з: 990 891, 06 грн - заборгованості за тілом кредиту; 144 670, 09 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

129 213, 47 грн - 3 відсотки річних; 578 188, 97 грн - інфляційні втрати;

727 147, 46 грн - заборгованість за відсоткам; 106 163, 53 грн - пеня за несвоєчасне погашення відсотків; 94 231, 37 грн - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення відсотків; 449 392, 57 грн - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків, - звернуто стягнення на предмет іпотеки: за договором іпотеки від 05 червня

2008 року, укладеного між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4, а саме - житловий будинок, загальною площею 317, 5 кв. м, житловою площею 109,5 кв. м, який розташований по АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на власність від 07 липня 2006 року, шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою іпотечною ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але в будь-якому разі не менше за вартість визначену в іпотечному договорі у розмірі

1 620 800, 00 грн; за договором іпотеки від 08 липня 2008 року, укладеного між

ВАТ «Ощадний Банк» та ОСОБА_4, а саме - земельну ділянку площею

0,0327 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої по

АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №448861 від 04 липня 2008 року, шляхом продажу предмета іпотеки із прилюдних торгів за початковою іпотечною ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але в будь-якому разі не менше за вартість визначену в іпотечному договорі у розмірі

46 047, 30 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у травні 2017 року, ПАТ «Ощадбанк» просило скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про виселення відповідачів, та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

24 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерноготовариства«Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2016 року та рішення Аеляційного суду Закарпатської області

від 24 квітня 2017 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п'яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В.О. Кузнєцов

А.С. Олійник