РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої -судді Пікули Н.В.

за участю секретаря - Оніщук О.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно.

В своїй позовній заяві посилається на те, що 19.11.2001 року її мати ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, і на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження про те, що все належне їй майно з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповідає своїм дочкам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Світанок» с. Стенжаричі Володимир-Волинського району, розміром 3,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

Вказує, що її сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як спадкоємиці за заповітом подали нотаріально посвідчені заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 та не заперечили щодо оформлення спадщини ОСОБА_1

Вона фактично прийняла спадщину після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Світанок», розміром 3,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0267594в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 матвіївни, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року

В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, в підготовче судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, згідно якої заявлені позовні вимоги визнали у повному обсязі, просять суд слухати справу у їх відсутність.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону не порушує їх права, а також свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову.

З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 належала земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Світанок», розміром 3,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 19.11.2001 року та зареєстрованого в реєстрі № 63 ОСОБА_6 на випадок своєї смерті ОСОБА_4 зробила таке заповітне розпорядження, що все належне їй майно з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповідає своїм дочкам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Як стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4.

Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент.

У відповідності до ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

У відповідності до ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У відповідності до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно.

Згідно довідки Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району від 05.09.2011 року № 747 на день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 року залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними і господарськими спорудами в с. Стенжаричі, права на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії НОМЕР_2, грошові заощадження. Спадщину з дня смерті ОСОБА_4 прийняла її дочка ОСОБА_1, яка здійснювала догляд за будинком, одержала і має на руках сертифікат на земельну частку (пай) та ощадкнижки.

Згідно нотаріально посвідчених письмових заяв ОСОБА_2, ОСОБА_3, останні відмовились від прийняття ними спадщини після смерті їх матері ОСОБА_4

Згідно роз'яснення державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори вбачається, що через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку (пай) видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті ОСОБА_4 не залишилося правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Визнання позову відповідачами будь-чиїх прав та інтересів не порушує.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З досліджених у судовому засідання доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), через відсутність правовстановчих документів на зазначене майно.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення ним права на успадковане майно.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Керуючись т.ст.12, 13, 89, 141, 200, 206, 259, 265, 268, 273 Цивільно-процесуального кодексу України на підставі ст. 328 ЦК України, ст.ст. 524- 525, 534, 548, 549-550 ЦК УРСР (1963 року), суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер платника податків НОМЕР_1, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 право власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Світанок», розміром 3,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула