ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Суми

Справа №592/6540/17

Номер провадження 22-ц/788/904/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

у присутності:

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Котенко О.А. у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У червня 2017 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1, який уточнила в ході судового розгляду справи і остаточно свої вимоги мотивувала тим, що 19 липня 2016 року близько 00 год. 30 хв. в с. Лобкова Балка Хорольського району на автошляху Київ-Харків на 231 км відбулося зіткнення автомобіля марки Hyundai Elantra, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який належить на праві власності позивачці, з автомобілем марки МАН, реєстраційний номер AC9989BI під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок цієї ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1, автомобіль марки Hyundai Elantra зазнав пошкоджень. За висновком експерта Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса, складеним 15 грудня 2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Elantra становить 343 200 грн. 14 грудня 2016 року пошкоджений автомобіль позивачки продано за 40 000 грн.

Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з ОСОБА_1 303 200 грн. на відшкодування завданої майнової шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2018 року постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 303 200 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду або змінити рішення суду шляхом зменшення присудженої до стягнення з відповідача суми, оскільки експертом утилізаційна вартість автомобіля була визначена у розмірі 107140 грн. 00 коп., інша вартість у встановленому законом порядку не визначалась, позивач не пропонувала йому отримати пошкоджений автомобіль зазначеною вартістю, а тому розмір майнової шкоди повинен обраховуватися за відрахуванням утилізаційної вартості автомобіля, а не за відрахуванням 40000 грн. 00 коп. за яким відчужено автомобіль позивачкою.

Також вважає, що питання відшкодування майнової шкоди, завданої позивачці внаслідок ДТП має вирішуватися шляхом подання цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000411.

Колегія суддів заслухавши суддю доповідача, думку представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи та матеріали адміністративної справи № 592/10949/216-п, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом і убачається з матеріалів справи, 19 липня 2016 року о 00 год. 30 хв. на автошляху Київ-Харків на 231 км. в с.Лобкова Балка Хорольського району Полтавської області ОСОБА_1, керуючи на законних підставах автомобілем Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_2, який належав на праві власності ОСОБА_3, не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив виїзд на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем MAN н.з AC9989BI під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Дані обставини підтверджуються матеріалами адміністративної справи №592/10949/16-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та не заперечуються сторонами у справі.

В цей же день, у звязку з отриманням ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене кримінальне провадження №0000411 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України, в якому ОСОБА_3 визнана потерпілою.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 листопада 2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Цією ж постановою встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1, 11.3 Правил дорожнього руху та визнав свою вину у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП підтверджується і висновком автотехнічної експертизи, проведеної в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, якою встановлено що в діях водія Hyundai, р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 убачаються невідповідності вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з виникненням обставин даної пригоди (а.с. 100-103).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Hyundai Elantra зазнав наступних пошкоджень: пошкодження облицювання правої центральної консолі, облицювання важеля КПП та нижньої полички панелі приладів автомобіля, пошкодження лівої задньої боковини, лівої стойки вітрового скла та вітрового скла автомобіля, пошкодження А-стойки лівої, обшивки стойки, накладки порога та переднього щита автомобіля, пошкодження обшивки даху автомобіля, пошкодження порогу дверей передніх лівих, облицювання порога, пошкодження лівої опори двигуна та корпусу правої фари автомобіля, пошкодження бачка омивача, деформаційні пошкодження панелі даху, пошкодження панелі приладів автомобіля, пошкодження водяного коробу, кабелів моторного відсіку та амортизатора переднього.

За висновком автотоварознавчого дослідження № 1526, складеного експертом Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса ОСОБА_6 15 грудня 2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Hyundai Elantra, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкоджень після ДТП, що сталось 19 липня 2016 року станом на час проведення дослідження становить 343200 грн., утилізаційна вартість автомобіля складає 107140 грн.00 коп. (а.с. 16-29).

Порядок визначення шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, врегульовано Главою 82 ЦК України, крім того, відповідні розяснення надано у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, відповідно до яких при визначенні розміру шкоди враховується розмір майнової шкоди, спричиненої майну або особистим немайновим правам потерпілого.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведене, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частин 1, 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, згідно з вимогами ч.3 ст.386 ЦК України має власник.

Відповідачем усупереч ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих засобів доказування, які б підтверджували, що шкода позивачу у звязку з ушкодженням автомобіля, була завдана також з вини іншої особи, а не лише відповідача ОСОБА_1

Звідси, суд першої інстанції, вірно встановивши, що майнова шкода у вигляді механічного пошкодження автомобіля НОМЕР_3, належного ОСОБА_3, була заподіяна останній з вини відповідача внаслідок його неправомірних дій, порушень Правил дорожнього руху, які перебували у безпосередньому причинному звязку із наслідками ДТП, поклав обовязок по відшкодуванню завданої шкоди саме на відповідача.

В той же час, колегія суддів вважає, що місцевим судом помилково було визначено розмір майнової шкоди, оскільки з висновку автотоварознавчого дослідження № 1526, складеного експертом Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса ОСОБА_6 вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 663943 грн. 89 коп., ринкова його вартість у непошкодженому стані складає 343200 грн. 00 коп., а тому виходячи з вимог передбачених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року (редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року № 1335/5/1159), оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість у непошкодженому стані, тому вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля дорівнює ринковій його вартості у непошкодженому стані 343200 грн. 00 коп.

Таким чином, оскільки відновлення автомобіля є економічно недоцільним, тому експертом, відповідно до п.п.7.17, 7.18 вищезазначеної Методики було визначено розмір утилізаційної вартості автомобіля у сумі 107140 грн. 00 коп.

В той же час, позивачем не було запропоновано відповідачеві, в обмін на повне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, отримати пошкоджений автомобіль за утилізаційною вартістю визначеною експертом, а самостійно продано автомобіль за вартістю 40000 грн. 00 коп. (а.с. 36).

Посилання представника позивача на ту обставину, що утилізаційна вартість, визначена експертом, була значна завищена не заслуговують на увагу, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього позивачем надано не було. Вартість автомобіля за договором купівлі-продажу у розмірі 40000 грн. 00 коп. визначена лише за домовленістю сторін правочину і будь-яких інших доказів на спростування висновку експертизи щодо утилізаційної вартості пошкодженого автомобіля позивачем надано не було.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення місцевого суду в частині визначення розміру майнової шкоди що підлягає відшкодуванню змінити та стягнути з відповідача на користь позивача 236060 грн. 00 коп. (343200,00 107140,00).

Посилання заявника на те, що за наявності відкритого кримінального провадження, питання відшкодування майнової шкоди має вирішуватися шляхом подання цивільного позову у кримінальному провадження є безпідставним, оскільки у даному випадку саме позивачу належить право вибору способу і порядку захисту своїх порушених прав.

У звязку із зміною розміру майнової шкоди що підлягає відшкодуванню на користь позивача у справі в порядку передбаченому ст.141 ЦПК України підлягає зміні рішення суду і в частині визначення розміру понесених позивачем судових витрат на проведення експертизи та сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

А тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача частково понесені нею витрати за проведення експертизи у сумі 1317 грн. 69 коп. та 2361 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2018 року у даній справі змінити в частині визначення розміру майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню та судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5) 236060 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування шкоди та 1317 грн. 69 коп. за проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5) 2361 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 23 червня 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді : Т. А. Левченко

ОСОБА_7