Справа № 127/7594/18
Провадження № 2/127/1329/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Слізяк М.М.,

з участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в даний час повнолітній. 15.04.2016 року син сторін ОСОБА_5 змінив прізвище на «ОСОБА_5», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. ОСОБА_5 є студентом факультету інформаційних технологій та комп'ютерної інженерії, денного навчання, 1-го курсу, Вінницького національного технічного університету. Згідно договору №0417136 від 25.08.2017 про навчання у Вінницькому національному технічному університеті за освітньо-професійною програмою «Бакалавр» загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 39 800 грн. З метою виконання умов вищевказаного договору та забезпечення можливості здобуття сином вищої освіти позивачем було здійснено часткову оплату за навчання в сумі 4975 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.828602086.1 від 16.08.2017. Проте розмір доходів позивача не дозволяє в повному обсязі здійснити оплату за навчання сина, тому вона зверталась до відповідача про спільну участь у вказаних додаткових витратах, однак відповідач ігнорує і всіляко намагається ухилитись від свого обов'язку, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення половини суми вказаних витрат в сумі 2487,50 грн. (4975 грн. / 50% = 2487,50 грн.).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пославшись на обставини викладені в позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.73-74). Просили суд стягнути з відповідача на користь позивача половину сплачених коштів за навчання сина ОСОБА_5 в сумі 2487,50 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві та запереченнях на відповідь на відзив (а.с. 23-27, 89-91). Також зазначив, що позивачка від відповідача отримала у березні-квітні 2018 року аліменти у розмірі 14480,00 грн. Суду наголосив, що договір про навчання укладено 25.08.2017 року, а сума 4975 грн. згідно квитанції сплачена 16.08.2017 року, тобто до укладення договору і до то ж не позивачкою ОСОБА_1, а сином ОСОБА_5

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180,183,185,193,198,199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розміру часті одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, де батьком зазначено відповідача ОСОБА_4 та свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_4 від 15.04.2016 року (а.с. 5, 7).

Отже, станом на день звернення позивачки ОСОБА_1 з даним позовом до суду, син сторін ОСОБА_5 був повнолітній.

Син сторін ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, що стверджується довідкою про склад сім'ї №1026 від 21.03.2018 року, виданою МКП ЖЕК №12 (а.с. 11).

ОСОБА_5 є студентом 1-го курсу факультету інформаційних технологій та комп'ютерної інженерії Вінницького національного технічного університету денної форми навчання (а.с.8).

Згідно договору №0417136 від 25.08.2017 року, укладеного між Вінницьким національним технічним університетом та ОСОБА_5, який діє за згодою законного представника ОСОБА_1, про навчання у Вінницькому національному технічному університеті за освітньо-професійною програмою «Бакалавр» загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року становить 39800,00 грн. (а.с.9).

З квитанції №0.0.828602086.1 від 16.08.2017 року встановлено, що оплату за навчання в сумі 4975 грн. здійснив ОСОБА_5 (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с.30).

Від даного шлюбу відповідач має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, де батьком зазначено відповідача ОСОБА_4 (а.с.31,32).

З пояснень сторін та матеріалів справи суд встановив, що на виконанні в Замостянському ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавчий лист №2-708/08, виданий 15.09.2015 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300,00 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з 07.12.2007 року і до досягнення повноліття (а.с. 78).

Також судом встановлено, що в квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини і 11.04.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області відкрито провадження у справі за цим позовом (а.с. 48-50).

Станом на 12.02.2018 року заборгованість відповідача ОСОБА_4 по аліментах складала 14473,30 грн. (а.с. 93-94).

Згідно довідки №198 від 15.05.2018 року відповідач ОСОБА_4 з 23.01.2016 року працює електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» і його дохід за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року склав 94764, 64 грн. (а.с.92).

З відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів суд встановив, що відповідач ОСОБА_4 за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року отримав дохід в загальній сумі 213 900,20 грн. (а.с.88).

Огрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказувала, що в серпні 2017 року вона понесла додаткові витрати на сина ОСОБА_5, який на той час був неповнолітній, по оплаті за навчання сина у Вінницькому національному технічному університеті в сумі 4975 грн., тому половину цих витрат повинен їй сплати відповідач ОСОБА_4

Проаналізувавши встановлені судом фактичні обставини справи та надані сторонами докази, зазначені вище норми права, а також враховуючи передбачений ст. 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства,суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 не довела суду заявлені позовні вимоги.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд вважає, що позивач не довела суду, що вона понесла додаткові витрати на неповнолітню дитину, а саме по оплаті за навчання сина ОСОБА_5 в сумі 4975 грн., адже з квитанції №0.0.828602086.1 від 16.08.2017 року встановлено, що оплату за навчання в сумі 4975 грн. здійснив ОСОБА_5, а не його мати ОСОБА_1 (доказів протилежного суду не надано).

При цьому суд враховує, що позивач ОСОБА_1 ні в підготовчому судовому засіданні, ні в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті не заявляла клопотання про залучення до участі в справі третьою особою повнолітнього сина ОСОБА_5

За таких обставин суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 185 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати у даній справі на 14.00 год. 19.06.2018 року в залі судових засідань №35 Вінницького міського суду Вінницької області.

Встановити відповідачу ОСОБА_4 строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до 18.06.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повне рішення суду складено 19.06.2018 року.

Суддя: