Ухвала

17 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 520/5285/16-ц

провадження № 61-43670ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргуОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2018 року

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року товариство з обмеженоювідповідальністю «КомпаніяДасті» (далі - ТОВ «КомпаніяДасті») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3про стягненнязаборгованості за кредитним договоромна загальну суму 98 470, 91 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одесивід 18 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області

від 25 липня 2018 року, позовТОВ «КомпаніяДасті»задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Компанія Дасті» заборгованість за кредитним договором № 4286200/N від 29 квітня 2014 рокуу розмірі

74 474, 06 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_3,уякій проситьскасувати рішенняКиївського районного суду м. Одесивід 18 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеськоїобластівід 25 липня 2018 року,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ТОВ «КомпаніяДасті»відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 98 470, 91, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн * 100 = 176 200, 00 грн).

Заявник оскаржує судові рішення у частині стягнення з неї 74 474, 06 грн.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, справа на судові рішення, у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Наявність таких випадків у цій справі не встановлено й Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_3подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішенняКиївського районного суду м. Одеси

від 18 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеськоїобласті

від 25 липня 2018 року у справі за позовомтовариства з обмеженоювідповідальністю «КомпаніяДасті» до ОСОБА_3 про стягненнязаборгованості за договором кредиту - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Синельников