УХВАЛА

17 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 566/569/15-ц

провадження № 61-43798ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 05 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсною додаткової угоди до договору про іпотечний кредит, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: служба у справах дітей Млинівської Районної державної адміністрації, приватний нотаріус Млинівського районного нотаріального округу Маслюк Володимир Олександрович, про визнання недійсним іпотечного договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 серпня 2018 року через засоби поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 05 липня 2018 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 05 липня 2018 року. Повний текст постанови складено 06 липня 2018 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 здана до поштового відділення 08 серпня 2018 року, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому конверті. Тобто з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 06 серпня 2018 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

ОСОБА_1 у клопотанні просить поновити строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що: повний текст постанови апеляційного суду було отримано його представником у канцелярії апеляційного суду 09 липня 2018 року.

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 не надає будь-яких належних доказів на їх підтвердження.

На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Керуючись статтями 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 05 липня 2018 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат