Провадження № 2/219/245/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест» до ОСОБА_1, СПД ОСОБА_2, третя особа - Державний реєстратор відділу державної реєстрації Артемівської районної державної адміністрації Донецької області - Козаченко І.Є. про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест», третя особа - Державний реєстратор відділу державної реєстрації Артемівської районної державної адміністрації Донецької області - Козаченко І.Є. про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації,-

в с т а н о в и в:

до суду звернувся представник позивача ТОВ «Агроінвест» (місцезнаходження: Донецька область, Бахмутський район, с. Володимирівка, вул. Гагаріна, буд.87) - Карпенко О.О. з позовною заявою до ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_3), ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4), згідно якої просить визнати недійсним договір оренди землі, виданий 12.07.2017 року на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_3, укладений між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 та зареєстрований державним реєстратором відділу державної реєстрації Артемівської районної державної адміністрації Донецької області Козаченко І.Є. 17.08.2017 року; скасувати державну реєстрацію від 17.08.2017 року індексний номер 36660821, номер запису 21917327 договору оренди землі на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_3, укладений між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2

В обґрунтування позову вказує, що між ТОВ «Агроінвест» та ОСОБА_5 5 січня 2009 року було укладено договір оренди землі на 10 років зі строком дії до 21.12.2020 року. Об'єктом оренди за договором є земельна ділянка загальною площею 4,8372 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Артемівського району Донецької області за кадастровим номером НОМЕР_3. Договір зареєстрований у Артемівському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.12.2010 за № 86. Зазначає, що в період з 2008 року до 2010 року реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки здійснювалася Центром державної земельного кадастру, який здійснював ведення Поземельних книг, видачу та державну реєстрацію правовстановлюючих документів на землю згідно з Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 за № 641/7962. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадкоємцем вищезазначеного об'єкту договору - земельної ділянки площею 4,8372 га за кадастровим номері НОМЕР_3 стала його донька - ОСОБА_1, яка мешкає у АДРЕСА_1. Згідно вимог чинного законодавства, смерть фізичної особи - орендодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди. Тобто, всі права та обов'язки ОСОБА_5, які були набуті в результаті укладання договору з ТОВ «Агроінвест» перейшли до відповідача ОСОБА_1 з моменту відкриття спадщини і договір, укладений між померлим та позивачем, діє до сплину строку, на який він був укладений. З моменту укладання договору і на даний час ТОВ «Агроінвест» сплачувало ОСОБА_5 орендну плату у строки та у розмірах, визначених укладених договором. Увесь цей час і у період після смерті ОСОБА_5 зауважень, пропозицій або претензій стосовно виконання умов договору не надходило ані від померлого, ані від його родини, у тому числі ОСОБА_1 21.08.2017 року ОСОБА_1 у письмовій формі повідомила ТОВ «Агроінвест» про те, що вона вступила у права на спадщину і продовжувати строк дії договору, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Агроінвест», не має наміру. Однак, договором оренди не передбачено можливості його розірвання в односторонньому порядку, окрім умови невиконання умов договору однією зі сторін. Також ОСОБА_1 звернулася із заявою від 21.08.2017 № 98 з проханням видати орендну плату за договором. Позивач 28.08.2017 року видав орендну плату під підпис ОСОБА_1, що підтверджує відомість на виплату грошей № 475 за серпень 2017 року. Крім того, вона надала копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, згідно якого відповідачі - ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 уклали договір оренди земельної ділянки площею 4,8372 га за кадастровим номером НОМЕР_3, яка вже є об'єктом договору оренди землі, що діє між ОСОБА_1 та ТОВ «Агроінвест». Тобто договір, укладений між ТОВ «Агроінвест» та ОСОБА_1, є діючим до 21.12.2020 року, орендар належно та сумлінно виконує свої обов'язки за договором, користується земельною ділянкою за призначенням, а договір з СПД ОСОБА_2 укладено до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі. 17.08.2017 року державним реєстратором відділу державної реєстрації Артемівської районної державної адміністрації Донецької області Козаченко І.Є. на підставі спірного договору оренди землі, прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за СПД ОСОБА_2 Договір між ТОВ «Агроінвест» та ОСОБА_5 був укладений і зареєстрований згідно законодавства діючого на той час (21.12.2010), а Закон № 1952 набрав чинності 1 січня 2013 року, тому речове право ТОВ «Агроінвест» є дійсним. Позивач вважає, що власники земельних ділянок на час дії раніше укладених договорів оренди землі позбавлені права володіння та користування земельними ділянками та повторної їх передачі в оренду іншій особі. Тому прийняті державним реєстратором рішення про держреєстрацію іншого речового права на нерухоме майно, саме права оренди земельної ділянки на підставі спірного договору оренди землі, укладеного між відповідачами, є незаконними, адже на момент проведення такої реєстрації заявлене право оренди земельної ділянки вже було зареєстроване за позивачем згідно законодавства. Вважає, що дії відповідачів неправомірні, суперечать нормам чинного законодавства і порушують права і інтереси позивача. Спірний договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки укладено до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі. Спірна земельна ділянка знаходилася та знаходиться в користуванні позивача і тому вважає, що спірний договір оренди землі необхідно визнати недійсним, оскільки на момент його укладення існував договір оренди землі, який не був розірваний та земельна ділянка не була витребувана із володіння позивача. ТОВ «Агроінвест» для використання земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3 за її цільовим призначенням - вирощуванням сільськогосподарських культур вже понесло затрати на придбання і застосування на цій ділянці мінеральних добрив, насіння, засобів захисту рослин. У ґрунт вже внесено добрива продовженого часу дії (тобто їх дія у ґрунті буде продовжуватися 2 роки). Підприємство зазнає значних збитків у разі передачі земельної ділянки ОСОБА_1 у зв'язку із укладанням нею незаконного договору із СПД ОСОБА_2 Вказує, що рішення державного реєстратора відносно реєстрації речових прав оренди землі між відповідачами є таким, що суперечить нормам законодавства України і підлягає скасуванню, оскільки реєстрація договору оренди землі здійснена без дотримання вимог встановленого порядку, з порушенням норм законодавства, без переконання зі сторони державного реєстратора про відсутність протиріч між заявленими і вже зареєстрованими правами на один і той же об'єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, і як наслідок прийняте незаконне рішення. Реєстрація договорів оренди землі з новим орендатором можлива лише після сплину строку дії або дострокового розірвання договору оренди землі з попереднім орендатором і відповідної реєстрації цього факту.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2017 року провадження по вказаній справі було відкрито та призначено судове засідання.

21.11.2017 року державний реєстратор відділу державної реєстрації Артемівської районної державної адміністрації Донецької області Козаченко І.Є. надіслала пояснення (вх. № 36145), згідно яких вказала, що відповідно до положень п.3 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Нормами п.4 ч.3 ст. 10 цього Закону встановлено, що державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-017 від 25.07.2017, наданий заявником з документами для державної реєстрації права оренди земельної ділянки, державним реєстратором отримані відомості про земельну ділянку, у тому числі відомості про власників, що містяться в Державному земельному кадастрі. Із зазначеного Витягу була отримана інформація, що власник земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 є ОСОБА_1. Користувачів земельної ділянки, відомостей про оренду, суборенду земельної ділянки не зазначено. З урахуванням вищезазначеного та вчинення дій, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.18 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, розглянувши заяву та документи подані для проведення державної реєстрації прав, нею було прийняте рішення про державну реєстрацію іншого речового права, похідного від права власності.

23.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ТОВ «Агроінвест», та просила визнати недійсним договір оренди землі від 5.01.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвест» та ОСОБА_5 на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_3, розташовану на території Володимирівської сільської ради Артемівського району Донецької області; скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 5.01.2009 року між ТОВ «Агроінвест» та ОСОБА_5, яка була проведена в Артемівському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкоземі України, про що в Державному реєстрі земель був зроблений запис 21.12.2010 року за № 86 державним реєстратором Басенко А.В.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що об'єктом оренди за договором є земельна ділянка загальною площею 4,8372 га, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3, яка належала спадкодавцю ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4. Спадкоємцем зазначеного майна ОСОБА_5 є ОСОБА_1, які було видано свідоцтво про право на спадщину за законом 14.07.2017 року, НОМЕР_5. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.08.2017, між орендарем СПД ОСОБА_2 та орендодавцем ОСОБА_1 17 серпня 2017 року був укладений договір оренди землі, строк дії 20 років з дня державної реєстрації. Разом з тим, ТОВ «Агроінвест», посилаючись на договір оренди землі від 5.01.2009, укладений між ним та ОСОБА_5 строком на 10 років, не бажає добровільно повернути спірну земельну ділянку, що позбавляє її права розпоряджатися нею, та змусило звернутися з вказаним зустрічним позовом до суду. Крім того, стверджує, що її батько ОСОБА_5 не підписував договір оренди на земельну ділянку на строк до 21.12.2020 року з відповідачем, акту приймання-передачі об'єкта оренди, акту визначення меж земельної ділянки в натурі та із заявою про його реєстрацію не звертався. Та обставина, що відповідач користувався земельною ділянкою, ще не свідчить про наявність між ними договірних відносин саме оренди землі. Вважає, що Держкомзем провів реєстрацію, перевищивши свої повноваження, тому що реєстрація зазначеного Договору оренди землі, проведена не у відповідності до вимог закону, а тому є підстави вважати, що цей договір не пройшов державну реєстрацію, що робить його недійсним і з цієї позиції в силу закону України «Про оренду землі». Крім того, самого факту передачі земельної ділянки по акту не було. Невід'ємними частинами договору є: акт приймання-передачі об'єкта оренди, акт визначення меж земельної ділянки в натурі, до договору вони додаються, але без підпису даного орендодавця. Межі земельної ділянки в натурі не встановлювалися, хоча акт про це складено. Вказала, що це є підставою для визнання його недійсним. Таким чином, позивач вважає, що договір оренди землі не укладено, відповідач користується земельною ділянкою без достатніх правових підстав, тому він зобов'язаний повернути його власнику.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Агроінвест», третя особа - Державний реєстратор відділу державної реєстрації Артемівської РДА Донецької області - Козаченко І.Є. про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації прийняти до сумісного розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

8.12.2017 року представник ТОВ «Агроінвест» Карпенко О.О. надала заперечення на зустрічну позовну заяву (вх. № 39096) та зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, і заперечує проти зустрічного позову у повному обсязі. ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_5 не підписував договір, акт прийому-передачі та акт визначення меж земельної ділянки в натурі. Ці твердження є надуманими та безпідставними. Майбутній орендодавець надає оригінали своїх документів (паспорт, ІПН, державний акт), звертається до відділів головного управління держземкадастру для отримання нормативної грошової оцінки землі, яка може бути надана тільки за заявою власника, або його представника, також за заявою власника та майбутнього орендаря виготовляється технічна документація, кадастровий план та інше. ОСОБА_5 був ініціатором укладання договору, надавав всі необхідні документи і робив все необхідне для того, щоб договір був укладений і тому його воля на укладання договору з ТОВ «Агроінвест» не ставиться під сумнів. Договір і всі додатки до нього були підписані ОСОБА_5 особисто у присутності працівників ТОВ «Агроінвест», тому у підприємства немає сумнівів, щодо підпису на договорі. Крім того, договір оренди землі також був укладений з жінкою ОСОБА_5 - ОСОБА_8, який діяв 10 років і був припинений у зв'язку із закінченням строку його дії. Нарікань стосовно умов договору і його виконання і від неї не надходило також. Твердження ОСОБА_1 щодо недійсності договору між ОСОБА_5 та ТОВ «Агроінвест» є безпідставними та надуманими, родина позивача знала про наявність договору, отримувала гроші за оренду і безпосередньо за життя ОСОБА_5 з його сторони сумніви, щодо недійсності поговору, не виникали. Вважає, що ОСОБА_5 виявив волю на укладання договору з ТОВ «Агроінвест», надав всі необхідні для цього документи, виконав усі необхідні дії. Всі умови договору були узгоджені сторонами і договір був підписаний, укладення відповідало всім вимогам законодавства України. Земельна ділянка була передана ОСОБА_5 підприємству в користування, він 8 років отримував орендну за користування орендарем земельною ділянкою.

Представник позивача (за первісним позовом) ТОВ «Агроінвест» - Карпенко О.О. у судовому засіданні позовні вимоги (за первісним позовом) підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити на підставах, викладених у позові. Вказала, що вимоги за зустрічною позовною заявою є безпідставними та необґрунтованими, і тому заперечує проти задоволення зустрічного позову у повному обсязі, врахувавши обставини, викладені у запереченні від 8.12.2017.

Відповідач (за первісним позовом) ОСОБА_1 позовні вимоги ТОВ «Агроівест» не визнала, заперечувала проти їх задоволення, вказуючи, що договір від 5.01.2009, укладений між позивачем та її батьком ОСОБА_5, недійсний, оскільки її батько його не підписував, межі земельної ділянки в натурі не встановлювалися, та фактично передача земельної ділянки не відбулася. Вважає, що спірний договір сфальсифікований позивачем, та за фактом підробки підпису вона зверталася до поліції. Також, просила задовольнити вимоги зустрічного позову, визнавши договір оренди землі від 5.01.2009 недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ТОВ «Агроінвест» не визнав та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, оскільки вважає, що договір оренди землі від 5.01.2009 є недійсним у зв'язку із тим, що в ньому міститься підроблений підпис колишнього власника земельної ділянки ОСОБА_5 Просив задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1, вважає його обґрунтованим.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, в тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу, а відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 11.03.2004, ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 28 серпня 2003 року № 618 є власником земельної ділянки площею 4,8372 га, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Артемівського району Донецької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с.15).

5 січня 2009 року між ОСОБА_5 (орендодавець) та ТОВ «Агроінвест» в особі директора Голуба С.С. (орендар) був укладений договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Артемівського району Донецької області загальною площею 4,8372 га ріллі (п.п.1, 2). Пунктом 7 цього Договору визначено, що він укладений на 10 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк (а.с.16-17).

Згідно п.40 зазначеного Договору оренди він набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації.

21 грудня 2010 року договір оренди землі від 5 січня 2009 року зареєстрований у Артемівському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 86 (а.с.11 зворотна сторона). Тобто, строк дії договору про оренду землі - до 21.12.2010 року.

Відповідно до ч.2 ст.124 Земельного кодексу України, в редакції на день виникнення спірних правовідносин, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Частинами 2 та 3 статті 125, ст.126 цього Кодексу передбачалось, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Також, невід'ємною частиною договору оренди між сторонами є акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до якого були встановлені зовнішні межі земельної ділянки № 305, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_6, кадастровий номер НОМЕР_3 на території Володимирівської сільської ради Артемівського району Донецької області (а.с.12).

5 січня 2009 року ОСОБА_5 передав, а ТОВ «Агроінвест» прийняв земельну ділянку площею 4,8372 га (кадастровий номер НОМЕР_3), про що складено акт прийму-передачі об'єкта оренди та скріплено підписами орендаря та орендодавця (а.с.12 зворотна сторона).

На підставі договору оренди землі від 5.01.2009 відділом Держкомзему в Артемівському районі був розроблений план (схема) меж земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, яку ОСОБА_5 передав в оренду ТОВ «Агроінвест» (а.с.13-14).

З моменту укладання договору ТОВ «Агроінвест» сплачувало ОСОБА_5 орендну плату у строки та у розмірах, визначених укладеним договором, що підтверджується відомостями на виплату грошей із особистим підписом ОСОБА_5 (№ 32 за 2010 рік, № 684 від 17.08.2011, № 591 за 2014 рік, (а.с.17, 18, 20), видатковими касовими ордерами (від 21.06.2013, № 315 від 22.06.2016 (а.с.19, 21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 2017 року (НМЕ 544112) (а.с.22), спадкоємцем майна померлого та власником земельної ділянки площею 4,8372 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована на території Володимирівської сільської ради Артемівського району Донецької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту НОМЕР_4, стала його донька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч.1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тобто, всі права та обов'язки ОСОБА_5, які були набуті в результаті укладання договору із ТОВ «Агроінвест», перейшли до ОСОБА_1

Крім того, ст. 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що перехід права власності на орендовану земельні ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором.

Ця норма також відображена у п.37 Договору оренди від 5.01.2009.

Таким чином, смерть фізичної особи - орендодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємця переходять права та обов'язки за договором оренди.

Однак, 21 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про відсутність намірів в подальшому продовжувати строк договору оренди землі, укладений з ТОВ «Агроінвест» (а.с.25). Разом із заявою вона надала копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 94827575 від 17.08.2017, з якого вбачається, що ОСОБА_1 уклала з СПД ОСОБА_2 договір оренди землі площею 4,8372 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка вже є об'єктом договору оренди землі строком на 20 років (а.с.27). Тобто, договір з СПД ОСОБА_2 укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, який був укладений до 21.12.2020 року.

Державним реєстратором відділу Державної реєстрації Артемівської районної державної адміністрації Козаченко І.Є. на підставі договору оренди землі 17 серпня 2017 було прийняте рішення про державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за СПД ОСОБА_2

На вказане звернення ТОВ «Агроінвест» надіслав лист (№ 172 від 28.09.2017), вказавши, що рішення щодо подовження чи не подовження строку дії договору на даний час не доречне, оскільки його дія до 21.12.2020 встановлена істотними умовами договору. Щодо укладення договору оренди на спірну земельну ділянку з СПД ОСОБА_2, то реєстрація цього договору з новим орендарем можлива лише за умови закінчення строку дії попереднього договору або його дострокового розірвання. Одна й та сама земельна ділянка не може бути об'єктом двох договорів оренди землі, укладених з різними орендарями. Договір з ТОВ «Агроінвест» є діючим, а укладення договору з СПЛ ОСОБА_2 до закінчення строку попереднього договору є неправомірним (а.с.26).

Договором оренди землі від 5.01.2009 передбачено, що дія договору оренди припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п.п.35, 36).

Після того, як ОСОБА_1 стала власником спірної земельної ділянки, вона кілька разів зверталася до ТОВ «Агроінвест» з вимогою видати їй кошти за оренду землі за договором від 5.01.2009 (заяви від 21.08.2017, 13.08.2018 (а.с.24, 195). Факт того, що позивач перераховував вказані грошові кошти, а ОСОБА_1 їх отримувала, підтверджується відомістю на виплату грошей № 475 від 29.08.2017 в сумі 4 500 грн., який містить особистий підписи відповідача, а також платіжним дорученням № 1389 від 23.08.2018 на суму 4 500 грн., шляхом перерахування грошей на її банківський рахунок, який вона вказала у заяві (а.с.28, 196).

Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з такого.

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі», в редакції яка діяла на період укладення договору оренди, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності, а ст. 13 цього закону передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України, а згідно ст.18 цього Закону - договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ТОВ «Агроінвест» та ОСОБА_5 під час укладення договору оренди землі від 5 січня 2009 року дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, склали і підписали договір, надаючи згоді встановленої законом форми. Доказів, які б спростовували ці обставини, суду не надано та не зазначено про їх існування.

Згідно ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав, а право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 29 січня 2006 року, відповідно до якої державна реєстрація прав є публічною, здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані речові права та їх обмеження в порядку, встановленому законом, при цьому згідно статті 4 цього Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: право власності на нерухоме майно; речові права на чуже нерухоме майно: а) право володіння; б) право користування (сервітут); в) право постійного користування земельною ділянкою; г) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); ґ) право забудови земельної ділянки (суперфіцій); д) право користування нерухомим майном строком більш як один рік.

Стаття 5 зазначеного Закону визначала, що систему органів державної реєстрації прав складають центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, створена при ньому державна госпрозрахункова юридична особа з консолідованим балансом (центр державного земельного кадастру) та її відділення на місцях, які є місцевими органами державної реєстрації прав, а відповідно до п.4 вказаної статті Державна реєстрація прав проводиться місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі.

Статтею 7 вказаного закону визначено, що місцеві органи державної реєстрації прав є відділеннями державної госпрозрахункової юридичної особи з консолідованим балансом (центру державного земельного кадастру).

Постановою КМУ від 12 січня 1993 року № 15 «Про порядок ведення державного земельного кадастру» з послідуючими змінами було затверджено Положення про порядок ведення державного земельного кадастру, відповідно до п.2 якого передбачено, що державний земельний кадастр включає, зокрема, дані реєстрації права власності, права користування землею та договорів оренди землі.

Згідно п.п.3, 4 даного Положення, в редакції від 21 червня 2004 року, держаний земельний кадастр ведеться за єдиною для України системою на базі нормативних документів, затверджуваних Держкомземом. Державний земельний кадастр ведеться Держкомземом, Комітетом по земельних ресурсах і земельній реформі Республіки Крим, управліннями земельних ресурсів обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, відділами земельних ресурсів районних державних адміністрацій, виконавчими комітетами сільських, селищних, міських Рад народних депутатів.

Постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1088 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру» було встановлено, що адміністратором Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно є Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах, який здійснює його ведення та проводить реєстрацію земельних ділянок та прав на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них до бази даних державного реєстру земель, а комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації вносять дані про об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, та права на них до бази даних державного реєстру прав власності на нерухоме майно; адміністратором бази даних державного реєстру земель є Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах. Державна реєстрація земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них проводиться виключно Центром державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно.

Тобто на період укладення договору оренди земельної ділянки від 5 січня 2009 діяло два нормативних акти, відповідно до яких і проводилась державна реєстрація договорів оренди землі, - Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою КМУ від 25.12.1998 року № 2073, який втратив чинність 05 серпня 2011 року, та Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Держкомзему України від 2.07.2003 року № 174, який втратив чинність з 7 липня 2012 року.

З положень зазначених нормативних актів встановлено, що процедурна складова державної реєстрації договорів оренди, передбаченої Порядком та Тимчасовим порядком, відрізняється між собою наступним.

Так, відповідно до Порядку: п.п.3,12 передбачено, що державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради за місцем розташування земельної ділянки, а після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди печаткою та підписом голови відповідно сільської, селищної, міської ради згідно п.13 реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком у розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, при цьому п.14 передбачено, що датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації.

Відповідно до Тимчасового порядку: (п.2.8) оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію договорів оренди (суборенди) землі. Видача договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації, при цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках договорів оренди (суборенди) землі.

Згідно п.4 п.5.2 Тимчасового порядку державна реєстрація, зокрема договору оренди землі, здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації, яка складається з чотирьох розділів, в тому числі розділ 4: записи державної реєстрації договорів оренди землі.

Відповідно до п.6-п.8 цього порядку книга реєстрації ведеться на рівні районів, міст, а реєстраційний номер присвоюється договору оренди землі в момент здійснення його державної реєстрації.

До реєстраційної картки оператором (реєстратором) вносяться відомості про державну реєстрацію згідно з пунктом 3.4 цього Порядку

Після внесення відомостей про державну реєстрацію до реєстраційної картки вона засвідчується підписом керівника з зазначенням прізвища та ініціалів і печаткою оператора (реєстратора).

Другий примірник договору оренди (суборенди) землі оператор (реєстратор) передає до територіальних органів земельних ресурсів за актом приймання-передавання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що процедура реєстрації здійснювалась за Тимчасовим порядком, яким перед його реєстрацією у відповідній книзі не передбачається необхідність засвідчення факту його державної реєстрації органами місцевого самоврядування.

З урахуванням зазначеного, в судовому засіданні встановлено, що державна реєстрація укладеного між ТОВ «Агроінвест» як орендарем та ОСОБА_5 як орендодавцем договору оренди землі від 5.01.2009 здійснена у відповідності до чинного на період проведення такої реєстрації законодавства, у зв'язку з чим не можуть бути прийняті доводи відповідача про невідповідність проведеної державної реєстрації даного договору оренди землі.

Частиною 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» закріплено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області у листі від 11.09.2017 № 31.5-0.2-7972/2-17 щодо невнесення відомостей про договір оренди землі до Державного земельного кадастру повідомив, що договір оренди землі був зареєстрований 21.12.2010 відповідно до наказу Держкомзему від 2.07.2003 № 174 «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель» структурним підрозділом ДП «Центр державного земельного кадастру», який здійснював ведення Поземельних книг, видачу та державну реєстрацію правовстановлюючих документів на землю (а.с.151).

21.08.2017 ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою, в якій вказала, що строк дії договору, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Агроінвест» продовжувати не має наміру, надавши при цьому витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як власник земельної ділянки, уклала з СПД ОСОБА_6 як орендарем, договір оренди землі загальною площею 4,8372 га, кадастровий номер НОМЕР_3 строком на 20 років, та згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.08.2017 року укладений договір оренди був зареєстрований у державним реєстратором відділу державної реєстрації Артемівської районної державної адміністрації Донецької області Козаченко І.Є. відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», норми якого діють з 01 січня 2013 року.

Аналізуючи зазначені докази, суд приходить до висновку, що спірний договір оренди земельної ділянки був укладений 12.08.2017 між ОСОБА_1 як власником земельної ділянки та СПД ОСОБА_2 як орендарем під час дії договору оренди від 5 січня 2009 року, укладеного між ТОВ «Агроінвест» та ОСОБА_5, та діючий до 21.12.2020 року, а вказане свідчить про те, що відповідач ОСОБА_1 не мала права передавати належну їй на праві власності земельну ділянку в оренду іншій особі до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі.

До того ж, ч.1 ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» на орендодавця покладено обов'язок при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки та не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема ч.1 ст.203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Укладаючи договір оренди земельної ділянки з СПД ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_1 передала в оренду земельну ділянку, яка вже перебувала на той час в оренді ТОВ «Агроінвест», а тому суд приходить до висновку що укладений відповідачами договір від 12 серпня 2017 року суперечить вимогам цивільного законодавства, порушує права позивача як орендаря, в тому числі переважного права на переукладення договору оренди на новий строк.

Проте, відповідно до п.1, 2 ч. 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Судом встановлено, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки між позивачем та ОСОБА_5, його реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його укладення. Таким чином, зазначений договір оренди земельної ділянки є дійсним та є обов'язковим для виконання як позивачем ТОВ «Агроінвест», так і правонаступником орендодавця ОСОБА_1

Суд, виходячи із вищевикладеного, та у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав, з яким погоджується суд, вважає, що спірний договір оренди, укладений 12.08.2017 року, є недійсним, оскільки на момент його укладення існував договір оренди землі, який не був розірваний та земельна ділянка не була витребувана із володіння позивача. Укладення спірного договору оренди землі створило позивачу перешкоди в реалізації здійснення його прав, що передбачені укладеним договором оренди земельної ділянки.

ОСОБА_1 в обґрунтування свої вимог зустрічного позову посилалася на те, що договір оренди землі від 5.01.2009 її батько ОСОБА_5 не підписував, а також інші документи, які є додатками до нього, та ніякого договору у 2009 році з позивачем він не укладав. Підпис, якій міститься у вказаних документах, не її батька, проте під час судового розгляду відповідачем не було заявлено клопотання про призначення судової-почеркознавчої експертизи для вирішення питання підроблення підпису.

Вказує, що в договорі про оренду та актах (про визначення меж, прийому-передачі земельної ділянки) взагалі відсутні підписи ОСОБА_5 Вказане суперечить наявним копіям вказаних документів, які містяться в матеріалах справи, та які досліджувалися у судовому засіданні, а саме - в договорі оренди землі від 5.01.2009, акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акті прийому-передачі об'єкта оренди наявні підписи орендодавця ОСОБА_5

Також зазначала, що за фактом підроблення підпису її батька вона звертала із заявою до поліції.

На запит суду 13.04.2018 надійшов лист Бахмутського відділу поліції Головного управління поліції в Донецькій області від 10.04.2018 № 9986/201/05-2013, з якого вбачається, що за обліками ВП ГУНП ОСОБА_1 з приводу підробки підпису ОСОБА_5 в договорі оренди землі з ТОВ «Агроінвест» не зверталася. Також повідомив, що в ЄО Бахмутського ВП № 18724 від 19.08.2017 зареєстровано факт звернення ОСОБА_1 з приводу того, що представника ТОВ «Агроінвест» відмовляють їй у розірванні договору. Вказаний матеріал розглянуто відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» (а.с.161). Також, 28.08.2018 до суду була надіслана копія заяви ОСОБА_1 від 19.09.2017, зареєстрована в журналі ЄО за № 18724, в якій вона просить застосувати заходи до ТОВ «Агроінвест», оскільки підприємство в добровільному порядку не бажає розірвати договір оренди землі, яка на даний час належить їй на підставі права на спадщину (а.с.190-191). У цій заяві ОСОБА_1 не ставить питання про встановлення факту підробки підпису у договорі оренди від 5.01.2009, а інших заяв Бахмутський ВП ГУНП на запит до суду не надіслав.

В матеріалах справи міститься відповідь Бахмутського ВП ГУНП від 3.10.2017 № 23414/201/01-2017 на заяву ОСОБА_1 від 19.09.2017, згідно якої в ході перевірки встановлено, що в 2004 році ОСОБА_5 отримав земельну ділянку площею 4,8372 га, яка розташована в с. Володимирівка Бахмутського району Донецької області. 5.01.2009 він уклав договір про оренду землі з ТОВ «Агроінвест». 28.01.2017 ОСОБА_5 помер та його донька ОСОБА_1 отримала у спадок вказану земельну ділянку. Протягом 2017 року вона неодноразово намагалася розірвати договір оренди землі з ТОВ «Агроінвест» за згодою сторін, однак підприємство в добровільному порядку розривати договір не бажає. Перевіркою встановлено, що в даному випадку між сторонами виникли цивільно-правові відносини, а тому відсутні підстави щодо внесення інформації до ЄРДР за ст. КК України (а.с.170).

Крім того, позивач (за зустрічним позовом) у позові вказує, що факту передачі земельної ділянки по акту не було, а межі земельної ділянки в натурі не встановлювалися, однак ніяких доказів на підтвердження цього суду надано не було.

Твердження ОСОБА_1 про те, що її батько не підписував спірного договору оренди, а тому він є не підписаним, не узгоджуються з тим, що він кожен рік особисто або через представника за довіреністю (його дружина) отримував грошові кошти з оренди землі, а також безпосередньо вона зверталася із заявою про видачу грошей на підставі цього договору. На думку суду, фактичне неодноразове прийняття орендної плати ОСОБА_5 та ОСОБА_1 свідчить про вчинення ними дій, направлених на сприйняття обумовлених в договорі умов та самого договору в цілому.

Жодних доказів, які б підтверджували доводи ОСОБА_1 про те, що підпис її батька в договорі є сфальсифікованим, суду нею не надано та не зазначено про існування таких доказів.

Також, як вбачається з листа Міськрайонного управління Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 2.05.2018 № 483/111-18, згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди зареєстровано договір оренди землі від 21.12.2010 за № 86 між ОСОБА_5 та ТОВ «Агроінвест» (кадастровий номер НОМЕР_3 - 4,8372 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Володимирівської сільської ради терміном на 10 років (а.с.175).

Суд вважає не доведеною позицію ОСОБА_1 щодо недодержання порядку укладення договору, підписання його іншою особою, а не орендодавцем, що зумовлювало б його нікчемність.

Тому, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що посилання позивача (за зустрічним позовом) ОСОБА_1 на те, що договір оренди землі від 5.01.2009 між ОСОБА_5 та ТОВ «Агроінвест» є неукладеним через те, що її батько його не підписував, є необґрунтованими та не доведеними, оскільки суду на підтвердження цього не надано ніяких доказів, у зв'язку із цим зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов'язок доказування своїх доводів і заперечень.

Аналізуючи вищевикладені обставини та докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення первісного позову ТОВ «Агроінвест» про визнання недійсним договору оренди землі від 12.07.2017, укладеного між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2, та скасування державної реєстрації права оренди, а у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі від 5.01.2009 року, укладений між ТОВ «Агроінвест» та ОСОБА_5 та скасування державної реєстрації права оренди, слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки первісний позов ТОВ «Агроінвест» задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 13, 203, 215, 396, 525, 770, 1216 ЦК України, ст.ст. 124, 152 ЗК України, ст. ст. 13, 14, 32 Закону України «Про оренду землі», суд

у х в а л и в:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди, - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3, укладений 12.07.2017 року між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2, зареєстрований державним реєстратором відділу державної реєстрації Артемівської районної державної адміністрації Донецької області Козаченко І.Є. 17.08.2017 року.

Скасувати державну реєстрацію від 17.08.2017 року, індексний номер 36660821, номер запису 21917327 договору оренди землі на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_3, укладений між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест» () в дольовому порядку судовий збір по 800 (вісімсот) грн. з кожного.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест», третя особа - Державний реєстратор відділу державної реєстрації Артемівської районної державної адміністрації Донецької області - Козаченко І.Є. про визнання недійсним договору оренди землі від 5.01.2009 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвест» та ОСОБА_5 на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_3, розташованою на території Володимирівської сільської ради Артемівського району Донецької області; скасування державної реєстрації договору оренди землі від 5.01.2009 року між ТОВ «Агроінвест» та ОСОБА_5, яка була проведена в Артемівському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкоземі України, про що в Державному реєстрі земель був зроблений запис 21.12.2010 року за № 86 державним реєстратором Басенко А.В., - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем ОСОБА_1 та третьою особою - в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 20.09.2018 року.

Суддя -

О.М.Павленко