Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2018 Справа №607/2228/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання демонтувати камеру відеоспостереження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати камеру відеоспостереження влаштовану навпроти квартири №49 у загальному коридорі на третьому поверсі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вона зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1, разом нею проживають ОСОБА_3 - мати, яка є власником квартири, батько ОСОБА_4 та брат ОСОБА_5 Її сусідом є відповідач ОСОБА_2, який проживає в кв. №50. Відповідач без її згоди розмістив в загальному коридорі камеру відеоспостереження, яка розміщена та направлена так, що в поле її огляду повністю потрапляє вхід у помешкання позивача. Відтак відповідач без її згоди постійно здійснює відеоспостереження і відеореєстрацію, як наслідок ним незаконно проводиться цілодобова фіксація особистого життя позивача та її сім'ї. Своїми діями з встановлення камери відеоспостереження відповідач втручаються у її приватне життя. На її звернення відповідач відмовляється у добровільному порядку демонтувати відеокамеру, а на звернення до правоохоронних органів власника квартири ОСОБА_3 вони оримали рекомендацію звернутися в суд.

Представник позивача адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав і мотивів та просить про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує представник позивача.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно довідки про склад сім'ї виданої 31.10.2017 року ОСББ «Чалдаєва 13» в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 (власник), ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5.

16.10.2017 року Тернопільським відділом поліції ГУНП в Тернопільській області складено висновок про результати звернення гр. ОСОБА_3 з якого вбачається, що будучи опитаним мешканець кв. № 50 гр. ОСОБА_2 пояснив, що вказану камеру відеоспостереження він встановив з метою охорони свого житла. Окрім цього із мешканцями кв. № 49 у нього раніше відбувались суперечки побутового характеру, що спонукало його поставити камеру. Вказана камера поставлена на вхід в приміщенню центральних дверей, а не ніяким чином не направлена на двері сусідки, лише часткове захоплює її двері. В ході розгляду матеріалів було встановлено відсутність щодо внесення відомостей до ЄРДР у зв'язку з тим що, за відсутністю підстав внесення у діях відповідачів складу кримінального правопорушення. Заявнику рекомендовано звернутися для вирішення спірних питань у суд.

Як вбачається зі поданих позивачем фототаблиць, в приміщенні загального користування в коридорі біля квартири №50 влаштована камера відеоспостереження, яка охоплює вхід у квартиру №49.

За умовами ст. 4 ЦПК України кожна особа, має в порядку встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Дія правил ч.1 ст. 307 ЦК України, поширюється на всі суспільні відносини, в тому числі і на правовідносини, що стосуються використання житла приватними власниками. Дане положення слід розуміти як гарантію реалізації багатьох особистих немайнових прав, до яких віднесено право на індивідуальність, на особисте життя та його таємницю, право на повагу до гідності та честі, право на недоторканість ділової репутації. Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеною в Рішенні від 2 березня 2004 року №4-рп/2004, у багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями (абзац перший підпункту 4.3 пункту 4 мотивувальної частини). Право на невтручання в особисте і сімейне життя передбачено ст.5 Закону України "Про захист персональних даних", ч. 2 ст.11 Закону України " Про інформацію", ч. 1 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", а також міжнародно-правовими актами, до яких належать Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. (стаття 8). Враховуючи вищевикладене, та враховуючи факт відсутності мешканців квартири №49 згоди на встановлення камери, в поле огляду якої потрапляє спільний коридор та безпосередньо помешкання позивача, та яка здійснює відеоспостреження і відеореєстрацію, тобто здійснює фіксацію особистого життя позивача, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_3) про зобов'язання демонтувати камеру відеоспостереження задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати камеру відеоспостереження влаштовану навпроти квартири №49 у загальному коридорі на третьому поверсі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак