АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5757/2018 Головуючий в 1 інстанції - Миколаєць І.Ю.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Задорожній О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правника Олександра Петровича

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року

в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правника Олександра Петровича про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року відмовлено в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» ПравникаОлександра Петровича про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правник О.П. просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільного та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, рішенням Святошинськогорайонного суду м. Києва від 15 травня 2009 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції заборгованість за кредитним договором в розмірі 535 669,13 грн. та 1730 грн. судових витрат, шляхом звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №014/0983/85/58599 від 31 липня 2007 року на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4, а саме: земельну ділянку, площею 0,248 га виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Мостище, Макарівського району, Київської області.

29 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 144/42, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Як вбачається з реєстру боржників, право вимоги за кредитним договором №014/0983/85/58599 від 31 липня 2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» (а/с 113).

Крім того, 29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

В подальшому, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції заборгованість за кредитним договором №014/0983/85/58599 від 31 липня 2007 року.

Постановлюючи ухвалу суд виходив з того, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не надала доказів того, що набула права вимоги за вказаним кредитним договором та що виконавчий документ відносно ОСОБА_3 перебуває на виконанні у виконавчому органі.

Також, постановлюючи ухвалу суд зазначав, що доказом переходу прав вимоги не може бути лише договір факторингу без акту прийому-передачі та витягу з реєстру боржників, тому, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Проте із таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Так, обґрунтовуючи апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» посилалося, зокрема, на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Також посилається на те, що суду було надано витяг, а не повний реєстр, оскільки, було відступлено право вимоги по 126 кредитним договорам і надання повного реєстру боржників, який містить персональні дані інших боржників, суперечить ч.2 ст 14 ЗУ «Про захист персональних даних».

Також були надані решта необхідних документів (а/с 11-126).

Такі доводи апеляційної скарги є слушними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст. 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язані, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦЦК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України 1. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно вимог чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення прав вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки, не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов'язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва у випадку смерті фізичної особи), однак, є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За таких обставин судова колегія вважає, що ухвалу суду першої інстанції не можна вважати законною і обгрунтованою, тому, її належить скасувати і постановити нову, якою заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року - скасувати і постановити нову, якою задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»у справі № 2-1901/08 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 20 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: