Провадження № 2/229/552/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 вересня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю органу опіки та піклування Дружківської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В позовній заяві, яка надійшла до суду 08 травня 2018 року, позивач ОСОБА_1 зазначила, що з 22 грудня 2007 року по 02 березня 2006 року вона разом з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зараз дитина мешкає разом з позивачем. З квітня 2016 року відповідач ОСОБА_4 не спілкується з дитиною, не приймає участі у її розвитку та вихованні. ОСОБА_4 нехтує зустрічами з дитиною, в житті дитини не відіграє ніякої ролі. Дитина не відчуває батьківського піклування з боку відповідача ОСОБА_4 Фактично вихованням дитини займається позивач та її мати. Відповідач не вітає дитину з днем народження та не дарує їй подарунків. За весь цей час відповідач не намагався налагодити стосунки з донькою: уникав з нею зустрічей, не цікавився долею та здоров'ям. Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Позивач ОСОБА_1 просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила суду, що з грудня 2015 року не проживає з відповідачем однією сім'єю. Після припинення з ним стосунків він поводив себе неадекватно: вибивав двері та вікна у житлі, перелазив через балкон сусідів до квартири. Вона багато разів викликала для порятунку правоохоронні органи. Коли померли його батьки, то їх похованням займалася вона та її батьки, відповідач же, як найближча людина до батьків, не приймав участі у похованні. Донькою він також не цікавиться, не зустрічає її зі школи, не слідкує за її успіхами. Матеріальної допомоги на її утриманні не надає. Відповідач вживав наркотичні засоби, але лікуватися не збирається, а тому позивач не має бажання, аби донька у майбутньому спілкувалася з батьком. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 просив суд задовольнити позов у повному обсязі, оскільки для цього є усі правові підстави.

Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради Мельніченко Т.В. підтримала висновок органу опіки та піклування Дружківської міської ради щодо позбавлення відповідача батьківських прав і вважає доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надана нотаріальна заява від 02 травня 2018 року № 1383, в якій він відмовився від виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З позовними вимогами про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_5 згоден. Просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справ (а.с.19).

Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

22 грудня 2007 року був укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1353 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дружківка Донецької області народилася ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №381 від 22 серпня 2008 року. Батьками дитини вказані ОСОБА_4 (батько) та ОСОБА_1 (матір) (а.с.8).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року № 2/229/164/2016, ЄУН 229/4662/15-ц було розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1.

Довідкою від 20 лютого 2018 року № 468, виданою КП «Комсервіс» підтверджено, що АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (донька), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (онука).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов та матеріального стану від 06 березня 2018 року б/н, складеного Дружківською загальноосвітньою школою № 7 Дружківської міської ради, у квартирі АДРЕСА_1 у дитини є все необхідне для проживання та виховання. Мати відповідально ставиться до виховання доньки; у ОСОБА_5 є все необхідне для проживання, навчання. Донька ОСОБА_5 відвідує танцювальний гурток «Візові». З 2015 року ОСОБА_5 матеріальну допомогу від батька ОСОБА_4 не отримує.

За інформацією щодо виконання батьківських обов'язків батьком учениці 4-А класу ОСОБА_5 ОСОБА_4 від 07 березня 2018 року № 125, ОСОБА_5 з 1 класу навчається у Дружківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 7 Дружківської міської ради Донецької області. Проживає дитина по АДРЕСА_1 разом з мамою ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_8. Мати дитини відвідує батьківські збори, класні заходи та свята, приділяє належну увагу у вихованні дитини. З 2015 року ОСОБА_4 мешкає з іншою сім'єю. За роки навчання ОСОБА_5 в школі батько навчальний заклад не відвідував, успіхами доньки не цікавився.

З 08 липня 2015 року ОСОБА_1 працює в ТОВ «Делівері» на посаді контролера-приймальника. Її сукупний дохід за період з 01 серпня 2017 року по 31 січня 2018 року склав 18 435,84 грн.

Згідно з нотаріально засвідченою заявою від 02 травня 2018 року № 1383 ОСОБА_4 відмовився від виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З позовними вимогами про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_5 згоден. Просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справ (а.с.19).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона доводиться матір'ю позивача. Після укладання шлюбу її донька та зять - ОСОБА_4 мешкали у м. Дніпрі. Там він інколи підробляв на життя. Після переїзду до м. Дружківка він не працював, багато часу проводив з друзями. Зловживав наркотичними засобами. З 2015 року вони не мешкають однією сім'єю. Під час спільного проживання відповідач на дитину не звертав уваги, не грався з нею, не допомагав виконувати їй домашні завдання. Навіть ніколи з нею не гуляв та рідко спілкувався. Додому приходив пізно, до дитини не звертався та її вихованням не займався. Зі школи він її не зустрічав, подарунків не дарував

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов'язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім'ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції).

З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо неповнолітніх дітей мають бути розглянуті судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України).

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Органом опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області складено висновок від 14 вересня 2018 року № 16/2381/01 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до її малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_4 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6. Про це свідчать наступні обставини: з грудня 2015 року донька ОСОБА_5 мешкає з бабусею та матір'ю по АДРЕСА_1 та перебуває на їх повному матеріальному забезпеченні. Її життям, потребами відповідач не цікавляться та не спілкується з нею. Позивач ОСОБА_1 виховує її, забезпечує усім необхідним та приділяє багато часу для розвитку та виховання. Зі слів свідка ОСОБА_8 відповідач ОСОБА_4 вживає наркотичні препарати, що в свою чергу може негативно вплинути на психологічне здоров'я дитини. Згідно з нотаріально засвідченою заявою від 02 травня 2018 року № 1383 ОСОБА_4 відмовився від виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ці підстави ще глибше вказують на рівну та байдужу поведінку з боку батька. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 травня 2018 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80грн.

Керуючись ст..ст. 2, 10-12, 80, 141, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю органу опіки та піклування Дружківської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження №381 від 22 серпня 2008 року, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_6, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 травня 2018 року.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь державного бюджету у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Копію рішення після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2018 року.

Суддя: С. О. Рагозіна