Справа № 204/2150/18
Провадження № 2/204/979/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 10.12.2014 року у розмірі 8088,46 грн., а також стягнути з неї судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору б/н від 10.12.2014 року, ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 8004,42 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості. 04 січня 2015 року ОСОБА_2 помер. Станом на день його смерті він мав заборгованість перед Банком за Кредитним договором б/н від 10.12.2014 року у розмірі 8088,46 грн. Відповідач у даній справі, ОСОБА_1, є спадкоємцем ОСОБА_2, яка прийняла спадщину. Відповідно, тоді вона має погасити борг померлого боржника.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без участі представника позивача та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду письмовий відзив на дану позовну заяву, в якій просила відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, а також її представник ОСОБА_4 надала суду заяву, в якій просила закінчити розгляд справи без її участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в повному обсязі по наступним підставам.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У судовому засіданні було встановлено, що 10 грудня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 була укладена Генеральна угода б/н про реструктуризацію заборгованості і приєднання к Умовам та правилам надання продукту кредитних карток, згідно з умовами якої, останній отримав від позивача кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів у розмірі 8004,42 грн. на строк 36 місяців, з 10.12.2014 року по 31.12.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 31.12.2017 року (а.с.5).

Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, випустивши та надавши ОСОБА_2 кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів у розмірі 8088,46 грн., яку (картку) він отримав та використав кредитні кошти у власних цілях.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, ОСОБА_2 свої зобовязання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача, в результаті чого він має заборгованість за кредитом у розмірі 8088,46 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 8004,42 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 84,04 грн. (а.с.4).

При цьому, судом встановлено, що 04 січня 2015 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-КИ № 607663, виданим 05.01.2015 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 93 від 05.01.2015 року, копія якого знаходиться в матеріалах даної справи (а.с.32).

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що відповідач у даній справі, ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, померлого 04 січня 2015 року, у звязку з чим, вона повинна виконати боргові зобовязання померлого, як його спадкоємець.

Разом з тим, з відповіді Третьої дніпровської державною нотаріальною конторою від 13.07.2018 року за вих. № 2298/02-14 вбачається, що після смерті ОСОБА_2, померлого 04 січня 2015 року, була заведена спадкова справа № 106/2016 на підставі заяви (претензії кредитора) № 342 Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (вих. № SAMDN6898 від 28.01.2016 року) про стягнення боргу кредитором. Будь-яких інших заяв до зазначеної спадкової справи не долучалося, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, судом встановлено, що відповідач не є спадкоємцем ОСОБА_2, померлого 04 січня 2015 року, оскільки не приймала спадщину після смерті останнього, а зворотного позивачем не доведено, як не доведено й того, що відповідач отримував якесь майно після померлого у натурі. Зокрема, судом встановлено, що квартира, в якій був прописаний боржник станом на момент смерті, йому не належала, а належала іншим особам, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності. Тому, вимоги позивача в цій частині ґрунтуються на самих припущеннях та відповідних доказів суду надано не було.

Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачеві в задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_1 повністю.

Крім того, оскільки позивачеві відмовлено в задоволенні його позовних вимог в частині заборгованості за кредитним договором до спадкоємця боржника, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, задоволенню також не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 258, 525, 526, 527, 530, 549, 598, 599, 612, 625, 629, 651, 1049, 1050, 1054, 1218-1221, 1223, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 49000, АДРЕСА_1.

Суддя В.В. Самсонова