Справа № 161/7436/18 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А.М.
Провадження № 22-ц/773/723/18 Категорія: 27 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Концевич Я.О.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромторг» ( далі - СГ ТОВ «Агропромторг» ), ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поворотної фінансової допомоги та іпотечного договору за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2018 року,

встановив:

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 18.05.2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з цією ухвалою позивач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу у якій покликаючись на порушення судом норм процесуального права просить її скасувати, передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що цей позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на субєктний склад учасників справи. Вважає помилковим посилання суду на правову позицію, висловлену у постанові ВСУ від 01.07.2015 року № 3-327гс15. Також указує, що судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено непідвідомчість цієї справи господарському суду.

У відзиві на апеляційну скаргу СГ ТОВ «Агропромторг» вказує, що позивач не долучав до позовної заяви судових рішень господарського суду, на які він покликається в апеляційній скарзі, тому ці докази не можуть бути прийняті судом. Зазначає, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки спори учасника товариства, що виникають з корпоративних правовідносин, підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_4, будучи учасником СГ ТОВ «Агропромторг" звернувся в суд з позовом про визнання недійсними договору поворотної фінансової допомоги, укладеного 21.06.2017 року між СГ ТОВ «Агропромторг» (позичальник) та фізичною особою ОСОБА_3 (позикодавець), також іпотечного договору, укладеного між цими ж субєктами на забезпечення виконання зобов»язань за договором поворотної фінансової допомоги, згідно з яким СГ ТОВ «Агропромторг» - іпотекодавець, а фізична особа ОСОБА_3 іпотекодержатель.

Згідно з приписами пункту 1 частини І статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до положень п.3 ч.І ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, повязані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Із системного аналізу зазначених норм статті 20 ГПК України слідує, що положення пункту 3 частини 1 статті 20 ГПК України, керуючись якими суд першої інстанції постановив оскаржену ухвалу та на які покликається відповідач у своєму відзиві та у поясненнях, підлягають застосуванню з урахуванням приписів п.1 частини І цієї статті.

У даній справі спір виник у зв»язку з укладенням правочину, стороною якого є фізична особа ОСОБА_3, тому при визначенні підсудності справи слід застосовувати положення п.1.ч.1.ст.20 ГПК України, яка містить обмежувальний припис щодо розгляду господарськими судами справ щодо правочинів, стороною у яких є фізична особа, отже ця справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Встановлено, що ОСОБА_4 є учасником СГ ТОВ «Агропромторг" та оспорює укладені між фізичною і юридичною особою договори, які на думку позивача, порушують його права. Відповідачі у справі - сторони оспорених правочинів, - юридична та фізична особа.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Оскільки спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про те, що ця справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, зазначено в постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 26 лютого 2018 року, якою закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до СГ ТОВ «Агропромторг» про визнання договору фінансової допомоги та іпотечного договору недійсними, встановлено відсутність порушення корпоративних прав ОСОБА_4

Викладені у відзиві аргументи представника відповідача про відсутність в апеляційного суду правових підстав брати до уваги цю постанову, не ґрунтуються на положеннях частин 1-2 статті 367 ЦПК України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На ці постанови позивач посилався у позовній заяві, а долучивши їх до апеляційної скарги, підтвердив свої доводи, у звязку з чим судові рішення і були досліджені апеляційним судом.

Разом з тим, ця постанова господарського суду не має визначального значення при визначенні підвідомчості справи, оскільки апеляційний суд при розгляді цієї справи дійшов свого висновку на підставі системного аналізу обставин справи та тлумачення норм процесуального права, з яких слідує, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Наведеного суд першої інстанції не врахував , неправильно застосував норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі за правилами цивільного судочинства.

Пославшись в оскарженій ухвалі на правову позицію, висловлену у постанові ВС України від 01.07.2015 року при розгляді справи № 3-327гс15 суд першої інстанції залишив поза увагою, що ця правова позиція висловлена у справі за позовом учасника товариства до відповідачів - юридичних осіб, у той час як у даній справі одним із відповідачів є сторона правочину - фізична особа.

Відповідно до п.4 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, оскаржена ухвала підлягає до скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367-369, 371, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2018 року у даній справі скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромторг», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поворотної фінансової допомоги та іпотечного договору направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді