Справа № 216/4866/16-ц
провадження №2/216/268/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
08 серпня 2018 року м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Онопченка Ю.В.,
за участю: секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна у натурі, -
Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що з 01 листопада 1980 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2011 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2015 року було визнано домоволодіння №38 по вул. Кравченка у м. Кривому Розі спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2В; визнано частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільній сумісній власності рівними по ? частині кожному; поділено, визнавши за позивачем право власності на ? частину домоволодіння та залишивши іншу ? частину домоволодіння у власності відповідача.
Одразу ж після поділу домоволодіння і по сьогоднішній день сторони не можуть знайти спільної мови відносно володіння та користування житловим будинком. На сьогоднішній день позивач мешкає у квартирі АДРЕСА_1, у доньки, хоча є співвласником майна, набутого з відповідачем за час шлюбу. Відповідач мешкає у спірному житловому будинку разом зі своєю теперішньою дружиною.
У звязку з вищевикладеним, позивач просила: виділити в натурі з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Кравченка, будинок №38, як окремий обєкт нерухомого майна цілою часткою (1/1) в приватну власність ОСОБА_1 належну їй 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Кравченка, будинок №38, у вигляді частини житлового будинку «А-1» (площа забудови 93,0 кв.м., загальна площа 73,9 кв.м., житлова площа 51,9 кв.м.), а саме: прим. 1-3 площею 19,6 кв.м., прим. 1-4 площею 8,1 кв.м., визнавши за ОСОБА_1 право власності на виділене майно; встановити, що 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Кравченка, будинок №38, після виділу з приватної спільної часткової власності в натурі ОСОБА_1, становить окремий обєкт нерухомого майна та вважається одним цілим, а також судові витрати покласти на відповідача.
Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на задоволенні вимог наполягала.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду заяву згідно з якою просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі.
Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши викладені у заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині домоволодіння № 38 по вул. Кравченка у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що підтверджується рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 09 березня 2015 року (а.с. 6-7).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Встановлено, що сторони не можуть знайти спільної мови відносно володіння та користування житловим будинком, у звязку з чим позивач і звернулась до суду за захистом своїх прав.
За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Статтею 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Стаття 379 ЦК України встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Як роз'яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобовязаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.
Згідно з висновку експерта з питань будівельно-технічного дослідження № 53-17 від 18.11.2017 року вбачається, що технічна можливість поділити житловий будинок літ. «А-1» згідно з часток співвласників (по 1/2) існує. Виділити ОСОБА_1 1/2 частку шляхом виділу прим. 1-3 та 1-4 можливо.
Враховуючи технічну можливість виділу 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кравченка, будинок №38, та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з квитанцією від 15.09.2016 року (а.с. 1) вбачається, що позивач сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вказану суму судового збору.
Будь-яких інших доказів, що підтверджують судові витрати понесені сторонами до суду не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 358, 364, 367, 379, 380 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-78, 81, 206, 258, 263, 268, 272, 293,294, 315 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна у натурі - задовольнити.
Виділити в натурі з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кравченка, будинок №38, як окремий обєкт нерухомого майна цілою часткою (1/1) в приватну власність ОСОБА_1 належну їй 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Кравченка, будинок №38, у вигляді частини житлового будинку «А-1» (площа забудови 93,0 кв.м., загальна площа 73,9 кв.м., житлова площа 51,9 кв.м.), а саме: прим. 1-3 площею 19,6 кв.м., прим. 1-4 площею 8,1 кв.м., визнавши за ОСОБА_1 право власності на виділене майно.
Встановити, що 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кравченка, будинок №38, після виділу з приватної спільної часткової власності в натурі ОСОБА_1, становить окремий обєкт нерухомого майна та вважається одним цілим.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
-позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АО 158104, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;
-відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АМ 684725, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Суддя Ю.В. Онопченко