Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 362/5157/16-ц

провадження № 61-13199св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - колективне підприємство «Васильківська шкіряна фірма»,

третя особа - Васильківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2на рішення апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року у складі колегії суддів: Савченка С. І., Сліпченка О. І., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до колективного підприємства «Васильківська шкіряна фірма» (далі - КП - Васильківська шкіряна фірма»), третя особа - Васильківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, про зобов'язання відповідача видати уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Позов мотивовано тим, що він із 04 жовтня 1996 року по 24 вересня 2000 року працював на посаді газоелектрозварника в транспортному цеху КП «Васильківська шкіряна фірма». 02 січня 1997 року йому присвоїли 5 розряд газоелектрозварника, а 01 січня 1999 року - 6 розряд. 25 вересня 2000 року його переведено з транспортного цеху в ремонтно-механічний цех шкіряної фірми газоелектрозварником, де він пропрацював до 28 лютого 2002 року.

Вказував, що 29 березня 2016 року йому виповнилось 55 років і відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у нього виникло право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах як у працівника, що був зайнятий повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України. За результатами атестації таких робочих місць право на пільгову пенсію мають чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Зазначав, що він зібрав необхідні документи і подав заяву до Васильківського об'єднаного управління ПФУ Київської області, однак рішенням від 18 серпня 2016 року № 3908104 йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, бо у виданій КП «Васильківська шкіряна фірма» довідці № 133 від 22 червня 2016 року зазначено, що він працював на посаді газоелектрозварника у шкідливих умовах праці менше 80 % робочого часу установленого для працівників даної професії. Це ж вказано і у довідці № 54, виданій відповідачем 01 квітня 2016 року.

Оскільки він працював повний робочий день в шкідливих умовах праці, виконуючи свої прямі обов'язки і не виконував будь-яких інших робіт, він повторно письмово звернувся до відповідача з проханням надати йому інформацію на підставі чого йому було відмовлено у видачі довідки встановленого зразка для призначення пенсії на пільгових умовах, а натомість було видано довідку, яка унеможливлює оформлення такої пенсії. Зокрема у відповіді від 22 червня 2016 року № 134 його повторно було повідомлено, що на посаді електрогазозварника в шкідливих умовах він працював менше 80 % робочого часу, установленого для працівників даної професії, решту робочого часу він виконував інші роботи за вказівками начальника цеху. При цьому копії первинних документів, що стосуються табелювання його робочого часу за період з 04 жовтня 1996 року по 28 лютого 2002 року йому не надали через закінчення терміну їх зберігання. Вважає, що надання такої відповіді свідчить про відмову відповідача у видачі йому довідки про характер та умови праці, та про роботу з повним робочим днем, в зв'язку з відсутністю на підприємстві документів про табелювання робочих днів. Дану відмову вважає безпідставною та незаконною, яка не ґрунтується на будь-яких підтверджуючих первинних документах.

У зв'язку із наведеним просив зобов'язати КП «Васильківська шкіряна фірма» надати йому уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу за період з 04 жовтня 1996 року по 28 лютого 2002 року за формою, передбаченою Додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2017 року позов задоволено.

Зобов'язано КП «Васильківська шкіряна фірма» надати ОСОБА_1 уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу за період з 04 жовтня 1996 року по 28 лютого 2002 року за формою, передбаченою Додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12 серпня 1993 року № 637.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що надані відповідачем дані не відповідають тому, що впливає на гарантоване позивачу законодавством право на призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому, підтверджений факт зайнятості позивача повний робочий день на шкідливому виробництві, передбаченому Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах .

Рішенням апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року апеляційну скаргу КП«Васильківська шкіряна фірма» задоволено.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Васильківська шкіряна фірма», третя особа Васильківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язанні вчинити дії.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відсутні передбачені законом підстави для зобов'язання відповідача видати уточнюючу довідку про підтвердження трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію позивачу за період роботи з 04 жовтня 1996 року по 28 лютого 2002 року. Атестація робочого місця позивача для визначення несприятливих умов праці не проводилася, що є обов'язковим у відповідності із Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року. Крім того, відсутні докази, що позивач працював повний робочий день.

У квітні 2017 року представник ОСОБА_1 -ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року та залишити в силі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2017 року.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У травні 2017 року Васильківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Заперечення мотивовано тим, що згідно документів про проведення атестації робочого місця в період роботи ОСОБА_1 на підприємстві відповідача на посаді електрогазозварника не була проведена атестація робочого місця, то зарахувати стаж до пільгового відсутні підстави.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядається спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем, обіймаючи посаду газоелектрозварника.

З 04 жовтня 1996 року по 24 вересня 2000 року позивач працював на посаді газоелектрозварника в транспортному цеху КП «Васильківська шкіряна фірма».

З 25 вересня 2000 року ОСОБА_1 переведено до ремонтно-механічного цеху газоелектрозварником, де він пропрацював до 28 лютого 2002 року після чого звільнився за власним бажанням по переводу до ТОВ «СлаВа».

У період роботи позивача на КП «Васильківська шкіряна фірма» із 04 жовтня 1996 року по 28 лютого 2002 року діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року відповідно до якого право на пенсію на пільгових умовах мають газозварники та електрогазозварники. Даний перелік діяв до 16 січня 2003 року.

У травні 2016 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах до Васильківського об'єднаного управління ПФУ Київської області. Рішенням від 18 серпня 2016 року № 3908104 відмовлено йому у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки у виданій КП «Васильківська шкіряна фірма» довідці № 133 від 22 червня 2016 року зазначено, що позивач працював на посаді газоелектрозварника у шкідливих умовах праці менше 80 % робочого часу установленого для працівників даної професії.

Встановлено, що КП «Васильківська шкіряна фірма» видало дві довідки № 54 від 01 квітня 2016 року та № 133 від 22 червня 2016 року, в яких зазначено, що позивач працював на посаді газоелектрозварника у шкідливих умовах праці менше 80 % робочого часу установленого для працівників даної професії. Решту робочого часу виконував інші роботи.

Відповідно до статті 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України № 637 від 12 серпня 1993 року.

Відповідно до абз.1, 2 п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За змістом вказаних норм уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які у свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до підпункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, незалежно від місця останньої роботи, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Норми Закону та Порядку визначають, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є сукупність обставин, а саме: наявність професії у відповідному Списку, зайнятість в умовах, передбачених Списком, повний робочий день, а також підтвердження відповідних умов праці за результатами атестації робочих місць. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та видачу уточнюючої довідки.

Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року № 6-21183а13.

Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що відсутні підстави для зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу, оскільки позивач протягом певних періодів роботи на підприємстві здійснював роботи за сумісництвом, а також працював неповний робочий день у зв'язку із зменшенням тривалості робочого часу, що підтверджується перевіркою первинних документів наявних у відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову про зобов'язання вчинити дії.

Верховний Суд вказані аргументи в касаційній скарзі не приймає до уваги, оскільки по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що у відповідності до статті 400 ЦПК не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на правильність судового рішення не впливають.

Оскільки апеляційним судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Постава суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В.М. Коротун

В. І. Крат

В.П. Курило