Справа № 630/230/18
Провадження № 2/630/185/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального провадження цивільну справу № 630/230/18 за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє Листопадський Артем Олександрович, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, інтереси якого представляє ОСОБА_4, про стягнення заборгованості з спадкоємців боржника, В С Т А Н О В И В:

Публічне Акціонерне Товариство КБ «Приватбанк» звернулося до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, інтереси якого представляє ОСОБА_4, про стягнення заборгованості з спадкоємців кредитора.

В своїй позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 як спадкоємця ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 7946,66 грн. та судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду, в сумі 1762 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив. Поряд з тим, представник позивача підтвердив, що заборгованість за кредитом виникла вже після смерті боржника, оскільки грошові кошти з картки почали знімати після смерті ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, з наступних підстав. На час смерті ОСОБА_5 мешкав окремо від сина ОСОБА_3, який не мав доступу до будинку батька. Відповідач ОСОБА_3 неодноразово звертався до правоохоронних органів з заявами про перешкоджання в проживанні в будинку, який належить йому після смерті батька. Відповідно до рішення Люботинського міського суду Харківської області від 06 серпня 2015 року ОСОБА_2 виселено із житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. До виконання рішення суду ОСОБА_3 не мав доступу до будинку та не міг скористатися кредитною карткою померлого батька. Відповідач в вересні 2015 року звернувся до відділення банку, де отримав виписку по рахунку та повідомив уповноважену особу банку, що батько помер в 2014 році, але після його смерті знімаються кошти з кредитної картки (а.с.145-148). З відповідною заявою ОСОБА_3 звернувся до відділення поліції і повідомив, що невстановлена особа з 16 січня 2015 року і по теперішній час (17 вересня 2015 року) знімає кошти з кредитної картки його померлого батька. Згідно висновку ЖЕО « 3536/13319 від 17 вересня 2015 року встановити особу, яка знімала кошти з картки неможливо, перевірку припинено (а.с. 149).

ОСОБА_3 не заперечував, що його батькові за життя дійсно видавалася кредитна картка з лімітом 8 000 гривень та те, що він дійсно є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5

Таким чином відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що заборгованість, яку бажає стягнути позивач не входить до складу спадщини, тому у ОСОБА_3 не виникає обов'язку її погашати.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами по справі докази, вважає позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТ Банк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини

ОСОБА_5 05 жовтня 2011 року було надано кредит у розмірі 8000 гривень у виді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видним відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області 10 вересня 2014 року на підставі актового запису №353 (а.с.33)

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його син - відповідач ОСОБА_3, який отримав 24 травня 2015 року у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, яка складається з 23/100 частин домоволодіння з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.80).

ОСОБА_2 на час смерті мешкала разом с померлим ОСОБА_5

З наданих сторонами банківських виписок та розрахунків вбачається, що кошти з кредитної картки почали знімати з 16 січня 2015 року, тоді як власник картки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку ст.1281 ЦК України звернулося з відповідною претензією кредитора.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних мотивів.

Відповідно до ст.608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Борги спадкодавця - це майнові зобов'язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов'язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

З аналізу наданих сторонами доказів вбачається, що у спадкодавця ОСОБА_5 перед позивачем не виникло зобов'язань, тобто на час смерті він не мав боргів перед банком.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, претензії кредиторів мають бути подані в письмовому вигляді та приєднані до спадкової справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку ст.1281 ЦК України звернулося з відповідною претензією кредитора.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті1268, статті1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям. Ураховуючи, що згідно зі статтею 1216 ЦК до спадкоємців переходять права і обов'язки спадкодавця, вони мають сплатити відсотки за їх використання в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідач ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті батька, але боргові зобов'язання перед позивачем за кредитним договором до складу спадщини не входять, оскільки сама заборгованість виникала після смерті спадкодавця, а він за життя взагалі не скористався наданою кредитною картою, що визнав представник позивача.

Щодо ОСОБА_2 слід зазначити, що у неї також не виникло зобов'язань перед позивачем, оскільки заборгованість не входить до складу спадщини, а вона взагалі навіть не є спадкоємцем.

Позивач не позбавлений права звернутися до правоохоронних органів для з'ясування того, хто та за яких обставин скористався кредитною карткою, виданою ОСОБА_5

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів, які б спростували докази відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76,81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281 ЦПК України, ст. ст. 608,1216,1218, 1268,1269, 1281,1282 ЦК України суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє Листопадський Артем Олександрович, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, інтереси якого представляє ОСОБА_4, про стягнення заборгованості з спадкоємців боржника- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано

Повний текст рішення виготовлено 21 вересня 2018 року.

Суддя (підпис) І. В. Дем'яненко