Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 758/10102/15-ц

провадження № 61-31341 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Златобанк»;

відповідачі: ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «СК «Антстрой»;

третя особа - ОСОБА_4;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Златобанк» на рішення апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Крижанівської Г. В., Оніщука М. І., Шебуєвої В. А., від 23 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Златобанк» (далі - ПАТ «Златобанк») звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Антстрой» (далі - ТОВ «СК «Антстрой»), ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 06 лютого 2012 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «СК «Антстрой» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого зі змінами та доповненнями банк надав позичальнику кредит у розмірі 300 тис. доларів США під 14,5 % річних та кінцевим терміном повернення 5 серпня 2015 року включно.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вищевказаним договором між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно умов якого останній поручився перед банком та зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником своїх боргових зобов'язань у повному обсязі.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки відповідачі належним чином не виконували, на вимоги банку не реагували, унаслідок чого станом на 28 серпня 2015 року утворилася заборгованість по тілу кредиту у розмірі 309 999 доларів 96 центів США, заборгованість за процентами у розмірі 3 371 доларів 25 центів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 296 808 грн 58 коп., штраф у розмірі 5 тис. грн та три проценти річних у розмірі 14 821 грн 16 коп.

Посилаючись на викладене, ПАТ «Златобанк» просило суд стягнути з відповідачів на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором від 06 лютого 2012 року.

У липні 2016 року ТОВ «СК «Антстрой» та ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Златобанк», в якому, посилаючись на ті самі фактичні обставини щодо укладання вищевказаних договорів, просили суд: зобов'язати ПАТ «Златобанк» провести списання коштів у розмірі 309 999 доларів 96 центів США з депозитного рахунку ОСОБА_3, відкритого за угодою про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 30 січня 2015 року у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором; визнати припиненим правовідносини за кредитним договором від 06 лютого 2012 року, який укладено між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «СК «Антстрой»; визнати припиненими правовідносини за договором поруки від 06 лютого 2012 року, який укладений між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3

Зустрічний позов мотивований тим, що банк не виконав умови договору про внесення змін до договору поруки № 2, укладеного між банком та ОСОБА_3 02 лютого 2015 року, відповідно до умов якого у випадку неналежного виконання боржником умов кредитного договору в будь-якій частині, банк впродовж одного робочого дня з моменту виникнення такого порушення здійснює списання коштів з будь-якого поточного або вкладного рахунку поручителя, який відкрито у кредитора, у тому числі вкладного (депозитного) рахунку, у сумі, еквівалентній сумі боргових зобов'язань у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. ОСОБА_3 забезпечив на відкритому у банку вкладному рахунку наявність грошових коштів для погашення всіх боргових зобов'язань ТОВ «СК «Антстрой» за кредитним договором, проте банк, незважаючи на письмові заяви ОСОБА_3 про списання коштів з його вкладного рахунку у рахунок кредитного боргу, грошові кошти не списав.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року провадження в частині позовних вимог ПАТ «Златобанк» до ТОВ «СК «Антстрой» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито (а. с. 32, т. 2).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва у складі судді Супрун Г. Б. від 10 листопада 2016 року позов ПАТ «Златобанк» задоволено. Стягнуто з поручителя ОСОБА_3 на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за кредитним договором від 06 лютого 2012 року: за тілом кредиту за період з 30 травня 2012 року по 06 липня 2015 року у розмірі 309 999 доларів 96 центів США; заборгованість за процентами за період з 30 травня 2012 року по 27 серпня 2015 року у розмірі 3 371 доларів 25 центів США; пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 296 808 грн 58 коп., штраф на підставі пункту 4.4 кредитного договору у розмірі 5 тис. грн та три процента річних у розмірі 14 821 грн 16 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено. Провадження в частині зустрічних позовних вимог ТОВ «СК «Антстрой» до ПАТ «Златобанк» про припинення правовідносин за кредитним договором закрито. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позов ПАТ «Златобанк» та стягуючи кредитну заборгованість з ОСОБА_3 як поручителя за зобов'язаннями ТОВ «СК «Антстрой» по кредитному договору від 06 лютого 2012 року, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник свої кредитні зобов'язання належним чином не виконував, на вимоги банку не реагував, унаслідок чого утворилася кредитна заборгованість, розмір якої відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що підпункт 3.2.3. договору поруки, який був доповнений згідно з договором про внесення змін до договору поруки № 2, укладеного 02 лютого 2015 року між банком та ОСОБА_3, суперечить Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492. При цьому списання грошових коштів з депозитного або поточного рахунку поручителя у рахунок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором є правом банку, а не його обов'язком. Враховуючи те, що провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «Златобанк» до ТОВ «СК «Антстрой» ухвалою суду від 27 вересня 2016 року було закрито на підставі частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року, то зустрічні позовні вимоги ТОВ «СК «Антстрой» до ПАТ «Златобанк» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором також підлягають закриттю з тих же підстав.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Златобанк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4,про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3, ТОВ «СК «Антстрой» до ПАТ «Златобанк» про зобов'язання списати грошові кошти, припинення правовідношення за кредитним договором та договором поруки задоволено. Зобов'язано ПАТ «Златобанк» здійснити списання коштів у розмірі 309 999 доларів 96 центів США з депозитного рахунку ОСОБА_3, відкритого за угодою про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 30 січня 2015 року, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06 лютого 2012 року, який укладено між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «СК «Антстрой». Визнано припиненим правовідношення за кредитним договором від 06 лютого 2012 року, який укладено між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «СК «Антстрой». Визнано припиненим правовідношення за договором поруки від 06 лютого 2012 року, який укладено між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що, укладаючи договір про внесення змін до договору поруки, згідно з якими сторони погодили списання грошових коштів з депозитного або поточного рахунку поручителя у рахунок погашення кредитної заборгованості позичальника перед банком, сторони у належній формі досягли згоди щодо усіх істотних умов цього договору, а, отже, договір вважаться таким, що укладений. ОСОБА_3 виконав свої зобов'язання за договором поруки, забезпечив наявність грошових коштів на рахунку, відкритому в банку, проте банк свої зобов'язання за договором поруки не виконав, списання грошових коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «СК «Антстрой» не здійснив. Таким чином, депозитні кошти ОСОБА_3 знаходяться у банку, йому не повернуті та у порушення умов договору поруки у погашення заборгованості ТОВ «СК «Антстрой» перед банком не списані. У зв'язку з цим позовні вимоги ПАТ «Златобанк» про стягнення кредитної заборгованості є безпідставними, а зустрічні вимоги ТОВ «СК «Антстрой» та ОСОБА_3 до ПАТ «Златобанк» підлягають задоволенню із зобов'язанням останнього здійснити списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_3 у рахунок виконання зобов'язань ТОВ «СК «Антстрой» перед банком та припиненням правовідносин за кредитним договором та договором поруки.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що підпункт 3.2.3 договору поруки, який було доповнено згідно з договором про внесення змін до договору поруки № 2, укладеного 02 лютого 2015 року між банком та ОСОБА_3, суперечить Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492. Тобто вищевказаний договір в частині надання банку права на здійснення списання коштів з вкладного (депозитного) рахунку ОСОБА_3 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором є нікчемним, оскільки відповідно до пункту 10.20 зазначеної Інструкції з вкладного (депозитного) рахунку фізичної особи-резидента в іноземній валюті за розпорядженням власника або за його дорученням кошти повертаються шляхом: виплати готівкою; виплати платіжними документами; перерахування на власний поточний або власний вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті. Таким чином, банк був позбавлений можливостей на підставі підпункту 3.2.3. договору про внесення змін № 2 до договору поруки здійснити договірне списання коштів ОСОБА_3 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, який укладено між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «СК «Антстрой». Згідно з підпунктом 3.1.1. договору поруки, укладеного між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3, кредитор має право вимагати від поручителя виконання боргових зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі чи в їх частині. Відповідно до підпункту 3.1.2. договору поруки ПАТ «Златобанк» має право на договірне списання коштів з рахунку поручителя для виконання боргових зобов'язань у повному обсязі чи в їх частині на розсуд кредитора. Зазначені пункти договору поруки відповідають положенням статей 553, 554 ЦК України стосовно саме права, а не обов'язку банку проводити стягнення грошових коштів з рахунку поручителя для погашення кредитної заборгованості ТОВ «СК «Антстрой».

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а доводи касаційної скарги є безпідставними. Обґрунтовуючи свої доводи, банк посилався на вимоги підпунктів 1.8, 10.12, 10.20 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, які наголошують про те, що кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. Такі вимоги, на думку банку, позбавили ПАТ «Златобанк» можливості списати грошові кошти, які були розміщенні на вкладному (депозитному) рахунку ОСОБА_3, у рахунок погашення заборгованості ТОВ «СК «Антстрой» за кредитним договором від 06 лютого 2012 року. Разом з тим між банком та ОСОБА_3 12 лютого 2015 року було укладено договір про відкриття поточного рахунку в іноземній валюті, відкриття якого надавало банку можливість здійснити з нього договірне списання грошових коштів ОСОБА_3 відповідно до умов договору поруки в рахунок погашення кредитної заборгованості. При цьому згідно відповіді банку від 02 вересня 2016 року грошові кошти у розмірі 340 395 доларів 21 центів США з депозитного рахунку ОСОБА_3 були перераховані 12 лютого 2015 року на його поточний рахунок. Таким чином, у банку була можливість здійснити договірне списання коштів, проте він у порушення умов договору поруки цього не здійснив. Крім того, підпунктом 3.1.2.4 договору поруки передбачено, що у разі недостатності коштів на поточному рахунку поручителя у валюті заборгованості за кредитним договором, поручитель доручає кредитору самостійно, але не зобов'язує його (без надання поручителем розрахункових документів та заявок) від його імені та за його рахунок та/або від власного імені, але за рахунок поручителя, при здійсненні договірного списання здійснити конвертацію, зокрема здійснити списання коштів з будь-якого поточного та/або вкладного рахунку в іноземній валюті, який відкрито у кредитора, інших відомих кредиторові рахунків поручителя. Також підпунктом 3.1.2.6 договору поруки встановлено право кредитора самостійно (без надання поручителем розрахункових документів та заявок) списувати з будь-якого його поточного та/або вкладного рахунку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, утримувати комісійні винагороди. Відповідно до пункту 1 договору про внесення змін до договору поруки № 2, укладеного між банком та ОСОБА_3 02 лютого 2015 року, сторони доповнили пункт 3.2 підпунктом 3.2.3, згідно з яким у випадку неналежного виконання боржником умов кредитного договору в будь-якій частині, банк впродовж одного робочого дня з моменту виникнення такого порушення здійснює списання коштів з будь-якого поточного або вкладного рахунку поручителя, який відкрито у кредитора, у тому числі вкладного (депозитного) рахунку, у сумі, еквівалентній сумі боргових зобов'язань у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Вищенаведені підпункти 3.1.2.4, 3.1.2.6 та 3.2.3 договору поруки є чинними, обов'язковими для виконання сторонами, їх дія не припинялась, у судовому або в іншому порядку недійсними не визнавались.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4, яка була залучена до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, подала відзив на касаційну скаргу ПАТ «Златобанк», в якому зазначала, що доводи банку про те, що підпункт 3.2.3 договору поруки, який було доповнено згідно з договором про внесення змін до договору поруки № 2, укладеного 02 лютого 2015 року між банком та ОСОБА_3, є нікчемним, так як суперечить Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, не заслуговують на увагу, оскільки зазначений підпункт договору погоджений сторонами, судом визнаний недійсним не був, а доказів його нікчемності банком не надано. Отже, договір поруки є чинним та підлягає виконанню сторонами. ОСОБА_3 виконав свої зобов'язання за договором поруки, забезпечив наявність грошових коштів на рахунку, відкритому в банку, проте банк свої зобов'язання за договором поруки не виконав, списання грошових коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «СК «Антстрой» не здійснив.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін.

Судом установлено, що06 лютого 2012 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «СК «Антстрой» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого зі змінами та доповненнями банк надав позичальнику кредит у розмірі 300 тис. доларів США під 14,5 % річних та кінцевим терміном повернення 5 серпня 2015 року включно.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вищевказаним договором між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно умов якого останній поручився перед банком та зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником своїх боргових зобов'язань у повному обсязі.

Пунктом 3.1.2.6 договору поруки визначено, що шляхом підписання цього договору поручитель доручає кредитору самостійно (без надання поручителем розрахункових документів та заявок) списувати з будь-якого його поточного (-них) та/або вкладного (-них) рахунку (-ів) грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, утримувати комісійні винагороди, встановлені тарифами кредитора, суми збору на обов'язкове пенсійне страхування/податків/інших зборів/інших витрат, якщо це передбачено чинним законодавством України, та інші витрати, пов'язані з купівлею/продажем та/або обміном валюти для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором.

30 січня 2015 року між банком та ОСОБА_3 було укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір банківського вкладу), відповідно до умов якого банком було відкрито вкладний (депозитний) рахунок з початковою сумою вкладу 340 395 доларів 21 центів США, строком розміщення до 27 лютого 2015 року, під 9,25 % річних (а. с. 8-9, т. 2).

Згідно з пунктом 1 договору про внесення змін № 2 до договору поруки від 02 лютого 2015 сторони домовились доповнити пункт 3.2 договору поруки, який передбачає обов'язки кредитора, підпунктом 3.2.3. такого змісту «3.2.3. У випадку невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору та/або цього договору в будь-якій частині, несплати боржником боргових зобов'язань перед кредитором у строки, передбачені умовами кредитного договору, банк впродовж 1-го робочого дня з моменту виникнення такого порушення, здійснює списання коштів з будь-якого поточного та/або вкладного рахунку поручителя, який відкрито у кредитора, в тому числі вкладного (депозитного) рахунку № НОМЕР_1, у сумі, еквівалентній сумі боргових зобов'язань, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором» (а. с. 13, т. 2).

Згідно з розрахунком заборгованості, наданого банком, станом на 28 серпня 2015 року ТОВ «СК «Антстрой» має заборгованість по тілу кредиту у розмірі 309 999 доларів 96 центів США, заборгованість за процентами у розмірі 3 371 доларів 25 центів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 296 808 грн 58 коп., штраф у розмірі 5 тис. грн, та три проценти річних у розмірі 14 821 грн 16 коп. (а. с. 73-74, т. 1).

На виконання умов договору поруки ОСОБА_3 звернувся до голови правління ПАТ «Златобанк» із заявою про проведення повного списання боргових зобов'язань за кредитним договором за рахунок коштів, які були розміщені на вкладному рахунку, відкритому на його ім'я (а. с. 14, т. 2).

10 лютого 2015 року ОСОБА_3 повторно звернувся до Голови правління ПАТ «Златобанк» з вимогою про списання вказаних вище коштів (а. с. 16-17, т. 2).

Відповідно до Протоколу засідання кредитного комітету ПАТ «Златобанк» від 05 лютого 2015 року було прийнято рішення про внесення змін до кредитного договору від 06 лютого 2012 року, а саме: прийняти в заставу ПАТ «Златобанк» майнові права на грошові кошти у розмірі 340 395 доларів 21 центів США, що розміщені в банку згідно з угоди про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 30 січня 2015 року, процента ставка 9,25 % річних, строк до 27 лютого 2015 року, вкладник - ОСОБА_3 (а. с. 28-29, т. 2).

Таким чином, ОСОБА_3 виконав свої зобов'язання за договором поруки, забезпечив наявність грошових коштів на рахунку, відкритому в банку, проте банк свої зобов'язання за договором поруки не виконав, списання грошових коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «СК «Антстрой» не здійснив.

Згідно з частиною четвертою статті 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За змістом статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Отже, апеляційний суд вірно відмовив у задоволенні позову ПАТ «Златобанк», оскільки, не прийнявши запропоноване ОСОБА_3, як поручителем та солідарним боржником за договором поруки, належне повне виконання на той час боргових зобов'язань ТОВ «СК «Антстрой» за кредитним договором, не вчинивши дій, передбачених договором поруки щодо договірного списання грошових коштів з вкладного (депозитного) рахунку ОСОБА_3 за його заявою, та не спрямувавши зазначені кошти на погашення всіх боргових зобов'язань ТОВ «СК «Антстрой», що були нараховані на момент його звернення, ПАТ «Златобанк» своєю бездіяльністю не виконав умов пункту 3.1.2. договору поруки, чим спричинив прострочення погашення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, порушення зобов'язання за кредитним договором сталося з вини кредитора - ПАТ «Златобанк», а не боржника - ТОВ «СК «Антстрой» чи солідарного боржника - ОСОБА_3

Відтак, відповідно до положень статті 613 ЦК України, починаючи з 02 лютого 2015 року ПАТ «Златобанк» вважається таким, що прострочив, а виконання зобов'язання ТОВ «СК «Антстрой» за кредитним договором - відстроченим на час прострочення кредитора.

Заперечуючи проти зустрічного позову ОСОБА_3 та ТОВ «СК «Антстрой», ПАТ «Златобанк» вказувало про те, що підпункт 3.2.3. договору поруки, який було доповнено згідно з договором про внесення змін до договору поруки № 2, укладеного 02 лютого 2015 року між банком та ОСОБА_3, суперечить Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492. Тобто вищевказаний договір в частині надання банку права на здійснення списання коштів з вкладного (депозитного) рахунку ОСОБА_3 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором є нікчемним, так як не відповідає Постановам Національного банку України. Крім того, зазначений пункт договору поруки відповідає положенням статей 553, 554 ЦК України стосовно саме права, а не обов'язку банку проводити стягнення грошових коштів з рахунку поручителя для погашення кредитної заборгованості ТОВ «СК «Антстрой».

Разом з тим, згідно з положеннями статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Так, відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин) частина третя статті 215 ЦК України.

Отже, нікчемний правочин є недійсним у силу прямої вказівки закону за фактом наявності певної умови (обставин) й, відповідно, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Таким чином, правочин, на який посилається ПАТ «Златобанк», є оспорюваним, а не нікчемним у силу закону, але позову про його недійсність банк не пред'явив. Отже, презюмується його правомірність.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Отже, сторони при укладенні договору про внесення змін № 2 до договору поруки погодили та дійшли згоди між собою про те, що у випадку невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору та/або цього договору в будь-якій частині, несплати боржником боргових зобов'язань перед кредитором у строки, передбачені умовами кредитного договору, банк впродовж 1-го робочого дня з моменту виникнення такого порушення, здійснює списання коштів з будь-якого поточного та/або вкладного рахунку поручителя, який відкрито у кредитора, в тому числі вкладного (депозитного) рахунку № НОМЕР_1, у сумі, еквівалентній сумі боргових зобов'язань, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Як вірно встановив апеляційний суд, зазначеної умови договору поруки ПАТ «Златобанк» не виконав, що є порушенням вимог статті 526 ЦК України.

При цьому встановлено, що у первісному позові зазначається, що станом на 28 серпня 2015 року ТОВ «СК «Антстрой» свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі не виконав, унаслідок чого виникла заборгованість перед ПАТ «Златобанк» у загальному розмірі 6 996 784 грн 41 коп., яка складається: із заборгованості по кредиту - 309 999 доларів 96 центів США; заборгованості по процентам - 3 371 доларів 25 центів США; пені за прострочену заборгованість по основному боргу у розмірі 296 422 грн 61 коп.; три процента річних від суми заборгованості у розмірі 14 821 грн 16 коп.; штрафу за неналежне виконання зобов'язання - 5 тис. грн.; несплата якої, на вимогу банку, спричинило його звернення до суду із вищевказаним позовом про солідарне стягнення заборгованості з позичальника та поручителя.

Таким чином, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов до правильного висновку про те, що не прийнявши запропоноване ОСОБА_3, як поручителем та солідарним боржником за договором поруки, належне повне виконання на той час боргових зобов'язань ТОВ «СК «Антстрой» за кредитним договором, не вчинивши дій, передбачених договором поруки щодо договірного списання грошових коштів з вкладного (депозитного) рахунку ОСОБА_3 за його заявою, та не спрямувавши зазначені кошти на погашення всіх боргових зобов'язань ТОВ «СК «Антстрой», що були нараховані на момент його звернення, ПАТ «Златобанк» своєю бездіяльністю не виконав умов пункту 3.1.2. договору поруки, чим спричинив прострочення погашення заборгованості за кредитним договором.

Посилання касаційної скарги про те, що змінені умови договору поруки про обов'язок банку здійснити списання грошових коштів з вкладного (депозитного) рахунку ОСОБА_3 у рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «СК «Антстрой» перед банком суперечить Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, безпідставні, так як, по-перше, у силу статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується і вказаний правочин не оспорений, по-друге, у цивільному праві діє принцип диспозитивності та свободи договору (пункт 3 частини першої статті 3, стаття 627 ЦК України) і сторони на підставі взаємної домовленості узгодили свої зобов'язання, які ОСОБА_3 виконав, а ПАТ «Златобанк» не виконав, а тому зобов'язаний виконати.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Златобанк» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк