Справа № 209/2102/18
Провадження № 2/209/1150/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

при секретарі - Драгунцевій С.М.

Позивач - ОСОБА_1

Представник позивача - ОСОБА_2

Відповідач - ОСОБА_3 міська рада

Представник відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати за ним право власності на житлову квартиру загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в листопаді 1997р. між ним та ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» було укладено договір про пайову участь в будівництві житла. Згідно умов договору позивач сплачує ВАТ «ДДК» пайовий внесок у розмірі 3345,49 грн. у свою чергу ВАТ «ДДК» виділяє під заселення позивачу житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Всі умови вищевказаного договору позивачем були належним чином виконані і на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська № 117 від 29 квітня 1998 року «Про надання житлової площі громадянам» та рішення №22 від 09.02.1995 року «Про реалізацію виділеного житла ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» для компенсації заборгованості будівельним організаціям» позивачу був виданий ордер на вищезазначену квартиру. Після виділення квартири позивач разом з членами своєї сім'ї 30.06.1998 року заселився в житлове приміщення і мешкає в квартирі до теперішнього часу. У лютому 2018 року позивач звернувся до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно кам'янської міської ради для оформлення права власності на вищевказану квартиру шляхом приватизації, але листом від 10.04.2018р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житло та повідомлено що враховуючи, що квартира за вказаною адресою була придбана за власні кошти по договору пайової участі в житловому будівництві з ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат», тому за оформленням свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивачу необхідно звернутись з відповідним пакетом документів до державного реєстратора органу державної реєстрації у центрі надання адміністративних послуг Дніпровського району. Вказує, що 19.04.2018р. він звернувся до держаного реєстратора органу державної реєстрації у центрі надання адміністративних послуг Дніпровського району, з заявою про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, але 07 червня 2018р. йому було відмовлено у реєстрації права власності у звязку з тим, що документів , які відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно заявником не подано. Зазначив, що ордер на квартиру та договір про пайову участь в будівництві житла позивачем були загублені, згідно довідки детальної інформації про юридичну особу ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» 22.08.2013р. припинило свою діяльність, згідно відповіді архівного управління від 23.04.2018р. встановлено, що документи з особового складу ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» прийняті на довгострокове зберігання до архівного управління міської ради після ліквідації підприємства, договори про часткову участь і будівництво житла на довгострокове зберігання не передавались, тому надати копії даних документів не має можливості. Також, лист з проханням надати копії які позивач направляв поштою на адресу ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» вручити адресату не вдалося і конверт йому повернувся без вручення. Звертає увагу, що усі здійснені ним заходи досудового врегулювання спору, а саме звернення до департаменту комунальної власності для приватизації квартири та до державного реєстратора для реєстрації права власності на вищезазначену квартиру, не призвели до вирішення спірного питання.

17.07.2018 року ухвалою суду прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

10.08.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволені позовної заяви, посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_3 міська рада не порушувала права позивача та не має будь-яких відношення до виниклих правовідносин.

17.09.2018 року на виконання ухвали суду про витребування доказів, відповідачем надано рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 31.12.1997 року № 389 "Про затвердження акту державної приймальної комісії по прийому в експлуатацію житлового будинку по пр. Незалежності, №25 у V мікрорайоні лівого берега /буд. №15-17"; рішення Дніпровської районної ради від 29.04.1998року № 117 "Про надання житлової площі громадянам"; рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 31.07.2000 року № 285 "Про затвердження списків пайовиків та інвесторів житлового будівництва в будинках № 25, № 31 по бул. Незалежності"; Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, а саме житлового будинку по бульвару Незалежності №25 та Перелік фізичних осіб які придбали за власні кошти квартири в будинку №25 по бульвару Незалежності (а.с. 47-57).

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, заперечень проти позову не має.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи із положень п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути зокрема визнання права.

Судом встановлено, що Рішенням Дніпродзержинської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області № 389 від 31.12.1997 року затверджено акт державної приймальної комісії по прийому в експлуатацію житлового будинку № 25 по пр. Незалежності (а.с.48,49-52).

Як зазначено позивачем в позові, у 1997р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» було укладено договір про пайову участь в будівництві житла. Згідно умов договору позивач сплачує ВАТ «ДДК» пайовий внесок у розмірі 3345,49 грн. у свою чергу ВАТ «ДДК» виділяє під заселення позивачу житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Всі умови вищевказаного договору позивачем були належним чином виконані. Ці обставини сторонами у справі не оспорювались та відомості про їх неодостовірність відсутні.

Як вбачається з наданих позивачем квитанцій у пероід з 15.01.1998 року по 16.01.1998 року позивачем на рахунок Управління житлового господарства м. Дніпродзержинська було перераховано 2000 грн. через Промінвестбанк та 1345,49 грн. через Укрсоцбанк (а.с. 13).

Також, придбання позивачем за власні кошти по договору пайової участі в житловому будівництві з ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» квартири за адресою: б-р Незалежності 25-39 у м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), підтверджується листом Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 міської ради від 10.04.2018 року № 05-11/1049 (а.с. 15).

29.04.1998 року Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради Дніпропетровської області № 117 "Про надання житлової площі громадянам" постановленого на підставі Рішення № 22 міськвиконкому від 09.02.1995 року "Про реалізацію виділення житла ВАТ "Дніпродзержинський домобудівний комбінат" для компенсації заборгованості будівельним організаціям - позивачу ОСОБА_1 як працівнику ВАТ "Дніпродзержинський домобудівний комбінат", був виданий ордер № 85 серії від 11.05.1998 року на зайняття квартири № 39 у будинку № 25 по б-ру Незалежності в м. Кам'янське (а.с. 9 -11, 12, 14).

31.07.2000 року Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 285, затверджено перелік пайовиків та інвесторів у будівництві житлових будинків № 25 та № 31 по б-ру Незалежності, які придбали за власні кошти квартири у вказаних будинках, серед яких зазначено і позивача ОСОБА_1, а також поручено Фонду комунальної власності (Полякова) видати свідоцтва про право власності на квартири, які зазначені в переліку (а.с. 55-57).

З часу отримання ордеру на квартиру № 39 у будинку № 25 по б-ру Незалежності, позивач мешкає зі своїми членами сім'ї за вказаною адресою та утримує належне йому майно, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім'ї № 1/5491 від 21.02.2018 р. (а.с. 15), особовим рахунком на квартиру № 4620039 від 27.06.1998 року (а.с. 16), технічним паспортом на квартиру (а.с. 27-28), звітом про оцінку майна (а.с. 29).

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин, встановлених судом з вищенаведених письмових доказів, матеріали справи не містять та відповідачем ОСОБА_3 міською радою не оспорювалось.

На підставі дослідження перелічених письмових доказів суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 правомірно набув право власності на квартиру № 39 у будинку № 25 по б-ру Незалежності в м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), оскільки вказана квартира була надана позивачу рішеннями місцевих органів влади на підставі ордеру та позивачем проведено повну виплату пайових внесків за зазначену квартиру в сумі 3345,49 грн.

Суд зауважує, що виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року.

Суд натомість зазначає, що лише на підставі «Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, передбачалось оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески.

Враховуючи перелічені норми, суд дійшов висновку, що на момент набуття права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру законодавством не було передбачено обов'язку власника отримати свідоцтво про право власності на квартиру з подальшою державною реєстрацією права власності на таку квартиру.

Однак з 1995 року законодавець передбачив процедуру оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна для членів житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески, шляхом отримання свідоцтва про право власності від місцевих органів державної виконавчої влади, місцевого самоврядування та реєстрацію їх в бюро технічної інвентаризації.

Враховуючи наведені норми та зважаючи на те, що саме на підставі ордеру на вселення позивач отримав від виконавчого комітету місцевої ради право на користування спірною квартирою, а у подальшому з незалежних від нього причин Фондом комунальної власності не видано йому свідоцтво про право власності на це майно та ОКП "Дніпродзержинське БТІ" не проведено його державну реєстрацію, то таким чином існує спір щодо права власності позивача на вказану квартиру.

Крім цього суд зауважує, що в момент вводу спірного будинку в експлуатацію у 1998 році повноваження щодо розподілу житла та контроль за обліком погашення пайових внесків здійснював виконком Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, а в подальшому виконком Дніпродзержинської міської ради.

На підставі переліченого, а також враховуючи, що на теперішній час ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» не існує юридично (а.с. 20-23), то єдиною особою, яка може оспорити набуття права власності ОСОБА_1 на кв. 39 в буд. 25 по б-ру Незаележності в м. Кам'янському є ОСОБА_3 міська рада, за рішенням виконкому якої позивачу була свого часу надана спірна квартира для проживання.

Як вбачається зі змісту позовних вимог та матеріалів справи (а.с. 15, 18), у лютому 2018 року позивач звернувся до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 міської ради для оформлення права власності на вищевказану квартиру шляхом приватизації, але листом від 10.04.2018р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житло та повідомлено що йому необхідно звернутись з відповідним пакетом документів до державного реєстратора органу державної реєстрації у центрі надання адміністративних послуг Дніпровського району. Проте, звернувшись 19.04.2018р. до держаного реєстратора органу державної реєстрації у центрі надання адміністративних послуг Дніпровського району, з заявою про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2. - 07 червня 2018р. йому було відмовлено у реєстрації права власності у звязку з тим, що документів, які відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно заявником не подано.

У ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення правовідносин та внесення позивачем пайового внеску за квартиру, зазначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно із пунктом 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 із змінами та доповненнями, судам слід мати на увазі, що згідно із ст. 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Як роз'яснює в своїй постанові від 07.02.2014р. за № 5 Пленум ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю - стаття 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про кооперацію".

За змістом ст. 392 ЦК України ( в редакції 2004 року), власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК 2004 власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином суд дійшов висновку, що у позивача дійсно існують перешкоди щодо підтвердження відповідними правовстановлюючими документами його права власності на квартиру № 39 у будинку № 25 по б-ру Незалежності в м. Кам'янське, правомірно набутої позивачем свого часу.

З огляду на перелічене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання за ним ОСОБА_1 право власності на спірну квартиру внаслідок проведення ним повної сплати пайових внесків за вказану квартиру.

Враховуючи наведене, з метою захисту не визнаного права приватної власності позивача на спірну квартиру, мається необхідність постановленням рішення про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,15, 80, 81, 141, 206, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, 27.02.1963 року народженя, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 51900, м. Кам'янське бул. Незалежності, 25-39 до ОСОБА_3 міської ради, , юридична адреса: 51900, місто ОСОБА_3, майдан ОСОБА_5, будинок 2, про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 27.02.1963 року народженя, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житлову квартиру загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 20.09.2018 року.

Суддя Я.В. Замкова