Справа № 630/287/18
Провадження № 2/630/218/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу №630/287/18 (провадження №2/630/218/18) за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26 березня 2014 року у розмірі 20334,18 грн. станом на 01 травня 2018 року, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 1428,10 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 17161,60 грн., заборгованості за пенею та комісією в загальному розмірі 300,00 грн., штрафу у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина), штрафу у розмірі 944,48 грн. (процентна складова), -

встановив:

В обґрунтування позову представник позивача вказувала, що з відповідачем 26 березня 2014 року був укладений кредитний договір без номеру (далі за текстом Кредитний договір). За цим договором відповідачу був наданий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідачем ОСОБА_2 зобовязання за Кредитним договором порушувались, внаслідок чого станом на 01 травня 2018 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 20334,18 грн. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 додала до позову клопотання, в якому просила позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення, але відзив на позов до суду він не подавав.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Між позивачем і відповідачем 26 березня 2014 року був укладений договір, який складається з таких документів: Заяви, Умов і правил надання банківських послуг, ОСОБА_3. За цим договором ОСОБА_2 були надані кредитні кошти у розмірі 1500,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, а також договором передбачено, що у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більше ніж на 30 днів, то позичальник повинен сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову.

За умовами укладеного договору про надання банківських послуг (п.п. 2.1.1.5.4., 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг) ОСОБА_2 зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, оплачувати комісії на умовах, визначених даним договором, та в разі відсутності згоди зі змінами Правил та/або тарифів ОСОБА_3, надати ОСОБА_3 письмову заяву про розірвання договору і сплатити заборгованість за кредитом.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобовязувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Прийняті на себе зобовязання по кредитному договору ОСОБА_2 належним чином не виконував, про що свідчать відомості, викладені у розрахунку заборгованості станом на 01 травня 2018 року. В результаті цього з боку відповідача виникла заборгованість перед ОСОБА_3 по кредиту в розмірі 1428,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 17161,60 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем строків платежів за договором, ОСОБА_2 також має сплатити на користь ОСОБА_3 заборгованість за пенею та комісією в загальному розмірі 300,00 грн.

Крім того, позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь штрафи у розмірі 500,00 грн. - фіксована частина, 944,48 грн. - процентна складова, однак, суд не може погодитися з нарахованими на рівні з пенею даними штрафами. Оскільки, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільноправової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення-строків виконання грошових зобвязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

За таких обставин підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафів в розмірі 500,00 грн. - фіксованої частини та 944,48 грн. процентної складової відсутні.

Отже, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту в розмірі 1428,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 17161,60 грн., заборгованість за пенею та комісією в загальному розмірі 300,00 грн..

Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв'язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 1636,90 грн..

Керуючись ст.ст. 15, 16, 88, 526, 530, 610, 611, 612, 625-627, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12,13 81, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: Харківська область, м. Люботин, в-д. ОСОБА_4 (колишній в-д. Комсомольський), реєстраційний номер облікової картки платника податків №) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299, рах. № 3111) заборгованість за договором без номеру від 26 березня 2014 року в загальному розмірі 18889 (Вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят девять) грн. 70 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1636 грн. 90 коп. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299).

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22 червня 2018 року.

Суддя О. О. Малихін