22-ц/775/366/2018(м)
Суддя-доповідач Гаврилова Г.Л.
О К Р Е М А У Х В А Л А
Єдиний унікальний номер 221/4209/17
Номер провадження 22-ц/775/366/2018(м)
14 червня 2018 року місто Маріуполь
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді Гаврилової Г.Л.
суддів - Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.
за участю секретаря - Сидельнікової А.В.
заінтересована особа - орган опіки та піклування Волноваської міської ради Волноваського району Донецької області,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 13 лютого 2018 року, у складі судді Мохова Є.І., присяжних Севостьянової М.М., Близнюк Н.Ф.
В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною її тітку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заяви зазначила, що її тітка страждає психічним захворюванням, у зв'язку з чим перебуває на обліку у лікаря-психіатра Волноваської центральної районної лікарні і потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, оскільки не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. Заявниця є єдиною родичкою ОСОБА_3, тому бажає бути її опікуном.
Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 13 лютого 2018 року заяву ОСОБА_2,заінтересована особа - орган опіки та піклування Волноваської міської ради Волноваського району Донецької області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки задоволено. Визнано недієздатною ОСОБА_3 і встановлено над нею опіку. Призначено ОСОБА_2, опікуном ОСОБА_3, яка визнана судом недієздатною.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що в порушення ст. 235,240 ЦПК України судом справа розглядалась за її відсутність , вона не була обізнана щодо вирішення питання про її психічний стан та призначення опікуна, копію оскаржуваного рішення судом на її адресу направлено не було, тоді як ухвалюючи рішення по справі, судом вирішено питання про її інтереси та права. Зазначає, що вона є людиною похилого віку та, з оглядом на стан здоров'я, потребує допомогу,яку вона отримує від іншої племінниці ОСОБА_6. Довідка про перебування на обліку у лікаря - психіатра ОСОБА_3, на яку посилався суд першої інстанції, як на доказ при ухваленні рішення, не відповідає дійсності, оскільки на той період вона мешкала у ОСОБА_6 та лікаря не відвідувала. У липні 2017 року ОСОБА_3 було укладено договір дарування відносно своєї квартири на користь ОСОБА_6 та 28 липня 2017 року нею було отримано довідку у лікаря психіатра про те, що ОСОБА_3 не перебуває на обліку у даній лікарні. Вважає, що суд першої інстанції , який призначив судово-психіатричну експертизу,без участі ОСОБА_3,на підставі медичної картки, порушив положення ст. 239 ЦПК України. Вважає рішення таким що порушує її права та свободі, які гарантовані Конституцією України та підлягає скасуванню.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 14 червня 2018 року рішення Волноваського районного суду Донецької області від 13 лютого 2018 року скасоване, у задоволені заяви ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 недієздатною та встановлення опіки - відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України апеляційний суд у випадках і в порядку, встановлених ст. 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

В ході розгляду справи апеляційною інстанцією було встановлено порушення законодавства та відповідні порушення.

Так, при апеляційному розгляді цивільної справи було встановлено, що ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживає в місті Волноваха.

Відповідно до медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, відкритою 26 червня 2017 року лікарем-психіатром ОСОБА_7 КЗОЗ «Волноваська центральна районна лікарня» проведений відповідний запис про обстеження хворої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка доставлена на огляд племінницею та зазначено діагноз: судинна деменція, неуточнена.

Згідно Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 025/о "Медична карта амбулаторного хворого №___", затверженою Наказом Міністерства охорони здоров'я України 14.02.2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за номером 669/20982, остання визначає порядок заповнення форми первинної облікової документації № 025/о "Медична карта амбулаторного хворого №___ " (далі - форма № 025/о).

Форма № 025/о є основним первинним медичним документом хворого, який лікується амбулаторно або вдома, і заповнюється на усіх хворих при зверненні у заклад охорони здоров'я, який надає амбулаторно- поліклінічну допомогу.

Відповідно до вимог даної Інструкції у пунктах 1 - 6 титульної сторінки форми зазначаються: прізвище, ім'я, по батькові, стать, дата народження, телефони: домашній та робочий, місце проживання пацієнта згідно з паспортними даними, місце роботи, посада.( ч.5 Інструкції)

У пунктах 10,11 титульного листка форми № 025/о передбачено місце для запису захворювань, з приводу яких хворий був взятий під диспансерний нагляд, із зазначенням дати взяття на диспансерний облік або зняття з такого обліку та причина зняття.( пункт 7)

У розділі VІІІ "Щоденник" фіксується кожне звернення пацієнта за амбулаторно - поліклінічною допомогою (захворювання, проведення профілактичних оглядів, консультації спеціалістів, закриття листка непрацездатності тощо). Кожний запис датується, проставляється підпис лікаря, до якого пацієнт звернувся. У разі звернення пацієнта з приводу захворювання лікуючий лікар у "Щоденнику" зазначає дані щодо скарг хворого, вказує його об'єктивні дані, перебіг хвороби, вписує діагноз, призначення, проставляє дату запису та засвідчує підписом.( пункт 16 Інструкції)

Як вбачається з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 на титульній сторінці у графі 10 та 11 відсутня дата із зазначенням дати взяття на диспансерний облік, діагноз вписаний олівцем. При цьому у даних графах проведений запис «Степанова Вікторія Борисівна», та олівцем - «племінниця».

Розділ VІІІ "Щоденник" відсутній, замість цього на паперових листках лікарем проводився запис , в якому відсутні дані щодо скарг хворого. З опису об'єктивного стану пацієнта та його знаходження в соціумі (місце проживання, поведінка у побуті, взаємовідносини з оточуючими людьми) викладені невідомо з якого джерела інформації. При цьому міститься вказівка, що пацієнт доставлений племінницею без інформації прізвища, ім'я та по батькові цієї особи, та невідомо, чи перевірялись паспортні дані супроводжуючої особи.

Отже, судова колегія вважає, що КЗОЗ «Волноваська центральна районна лікарня» порушені правила ведення медичної картки амбулаторного хворого.

Крім того, згідно інформації наданої КЗОЗ «Волноваська центральна районна лікарня» від 02.08.2017 року, ОСОБА_3 1930 року народження перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 26 червня 2017 року.

Згідно довідки виданої лікарем - психіатром Комунального закладу охорони здоров'я «Волноваської центральної районної лікарні» станом на 28.07.2017 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває на обліку у лікаря - психіатра.

Обидві довідки скріплені печаткою даної медичної установи та підписані.

Дане свідчить або про надання неправдивої інформації, або про порушення порядку ведення медичної документації.

Згідно висновку № 193 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 04 грудня 2017 року, проведеної комісією експертів СПЄК при КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янськ» ОСОБА_3 страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді судинної деменції, не уточненої. Внаслідок свого захворювання ОСОБА_3 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує встановленню над нею опіки.

При цьому колегія суддів зауважує, що при проведенні експертного дослідження , аналізуючи анамнез життя та хвороби ОСОБА_3, маючи як предмет дослідження лише амбулаторну картку № 1518 , в якій зроблений запис за період з 26.06.2017 року по 10.10.2017 року, невідомо з якого джерела,експертами беруться до уваги обставини, згідно яких ОСОБА_3 «близько двох років припинила себе обслуговувати», «постійно» свариться із сусідами, при догляді скаржилась на « дратливість», «не змогла назвати свій вік»(при огляді 26.06.2017 року) у психічному стані відзначались «агресивні тенденції», «маячно інтерпретує оточуючу обстановку»( при огляді 09.08.2017 року), оскільки таких відомостей амбулаторна картка не містить. Крім того, у п. 21 висновку експерти вказують, що «психічні розлади у хворої з'явились близько року до огляду»,тоді як у медичній карті ОСОБА_3 з цієї обставини є лише одна вказівка, що «біля місяця тому остання стала поводилась неадекватно». (запис від 26.06.2017 року)

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження (стаття 3 цього Закону).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про психіатричну допомогу» діагноз психічного розладу встановлюється відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, для застосування в Україні.

Забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно.

Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров'я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Отже, судова психіатрична призначена та проведена з порушенням норм ст. 239 ЦПК України( у редакції, що діяла на час призначення судом експертизи) та ст. 7 Закону України "Про психіатричну допомогу», за відсутність особи, щодо якої проводиться дослідження так на підставі сумнівної інформації, джерело якої судовою колегією не встановлено.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що , незважаючи на те, що ухвалою суду про призначення судової експертизи, у даній справі визначено проводити її за відсутність ОСОБА_3, відповідальність за правдивість висновку, що викладений у експертизі ,несе саме експерт.

Відповідно до п.1.1. Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.99 N 34/166/131/88) опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Відповідно до п.1.2. Правил опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки.

Відповідно до статті 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника ,особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною та представника органу опіки та піклування.

Отже, вирішуючи питання про призначення повнолітній особі опіки або піклувальника суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобов'язаний подати до суду висновки про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітніх осіб, а також подає висновок щодо кандидатур опікунів та піклувальників.

Відповідно до ст. 60 ЦК України саме за поданням органу опіки ат піклування суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною.

Покликаний Державою дбати за правами та інтересами особливо незахищених верств населення, орган опіки та піклування Волноваської міської ради Волноваського району Донецької області фактично ухилився від своїх обов'язків, пов'язаних із захистом прав ОСОБА_3, як особи похилого віку, оскільки жодного разу до суду ані першої ані апеляційної інстанції не з'являвся.

Згідно рішення виконавчого комітету Волноваської міської ради Волноваського району Донецької області від 06 вересня 2017 року за №115 визнано можливим призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_3

З даного рішення не вбачається, чи проводились бесіди саме з ОСОБА_3, 1930 року народження, чи з'ясовувалась її думка бути опікаємою саме ОСОБА_2, чи опікується нею інші родичі, зокрема, інша племінниця ОСОБА_6, з ким вона проживає, та які підстави стали причиною винесення даного рішення.

До того,ж, визнаючи можливість призначення ОСОБА_2 опікуном на ОСОБА_3 орган опіки та піклування не надав саме висновок про необхідність встановлення опіки та піклування та з відповідним поданням, відповідно до статті 60 ЦК України, до суду не звернувся.

Колегія суддів вважає за необхідне про допущені порушення довести до відома голові Волноваської міської ради, головному лікарю комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська», головному лікарю КЗОЗ «Волноваська центральна районна лікарня» для вжиття відповідних заходів реагування, спрямованих на усунення та запобігання вказаних порушень.

Керуючись ст.ст. 262, 385 ЦПК України, колегія суддів,

УХ В А Л И Л А:

Про виявлені порушення закону при розгляді цивільної справи за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - орган опіки та піклування Волноваської міської ради Волноваського району Донецької області, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, довести до відома голові Волноваської міської ради, головному лікарю комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська», головному лікарю КЗОЗ «Волноваська центральна районна лікарня» для прийняття відповідних заходів по їх усуненню і запобіганню.

Ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується, шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді