Справа № 266/1647/18
Провадження№ 2/266/589/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14 червня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Федотової В.М.

при секретарі - Шишхановій К.Р.

за участю позивачки ОСОБА_1,її представника адвоката ОСОБА_2 представника третьої особи служби у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , третя особа служба у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав, суд

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що вона є матір'ю неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_4. У шлюбі з відповідачем перебувала з 28 жовтня 2011 року. Разом з ними, починаючи з серпня 2011 року, проживала донька відповідача від його шлюбу з ОСОБА_5 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Приморського районного суду від 03.11.2017 року шлюб між нею та ОСОБА_4 було розірвано, та стягнуто з відповідача аліменти на утриманні спільної доньки ОСОБА_6 , на користь позивачки, у розмірі 731 грн., починаючи з 23.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом із позивачем, та повністю перебувають на її вихованні та утриманні. Відповідач ОСОБА_4 не намагається налагодити стосунки із дітьми, життям та здоров'ям дітей не цікавиться, не виявляє бажання з ними спілкуватися та не приймає участь в їх вихованні, зловживає спиртними напоями, тривалий час не працює. Матеріальної допомоги на утримання обох дітей не надає. Станом на 19 березня 2018 року має заборгованість по аліментам на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 3638,36 грн. Відповідачка ОСОБА_5 втратила інтерес до своєї доньки ОСОБА_7 В 2011 році була засуджена за умисний злочин та відбувала покарання у виправній колонії № 127 м. Сніжне Донецької області. Після звільнення у 2014 році з міст позбавлення волі, ОСОБА_5 не бачилась з донькою, не виявляє бажання з нею спілкуватися та не приймає участь у її вихованні, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Виходячи з цього позивач просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав, щодо його малолітніх дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та позбавити ОСОБА_5 батьківських прав, щодо її малолітньої доньки ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в матеріалах справи, на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник третьої особи служби у справах дітей Маріупольської міської ради ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у загальному порядку, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого 28 жовтня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис № 1341(а.с.9)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 01 квітня 2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якої зазначена ОСОБА_1, батьком якої зазначено ОСОБА_4. (а.с.11)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 13 квітня 2013 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю якої зазначена ОСОБА_5, батьком якої зазначено ОСОБА_4. (а.с.10)

Відповідно до заяви, посвідченою приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_8 - ОСОБА_4 дав згоду на усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 - громадянкою України ОСОБА_1 та підтвердив, що його згода є безумовною, остаточною і незмінною та діє до часу набрання чинності рішення суду про усиновлення. (а.с. 25)

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, від 03 листопада 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрований 28 жовтня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області - розірвано та стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 731 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.10.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 22)

Відповідно до довідки Головного управління МВС України в Донецькій області управління інформаційно-аналітичного забезпечення №5/1-5177 від 13.11.2012 року - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, прибула 05.01.2012 року для відбування покарання до ВК-127 УДДУПВП в Донецькій області. (а.с.26)

Відповідно до довідки Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №29, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається в ЗОШ № 29 в 5-Б класі. За весь час навчання дитини, її вихованням займається ОСОБА_1 Батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, школу не відвідують, досягненнями дочки не цікавляться, батьківські збори не відвідували. (а.с.15)

Відповідно до довідки про склад сім'ї виданої ОСББ «Кронштадська -6», за адресою : АДРЕСА_1, проживають - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17)

Відповідно до довідки Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя про розрахунок заборгованості по аліментам №2/55144922 від 19.03.2018 року, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_6, станом на 19 березня 2018 року, має заборгованість у сумі 3638,36 грн.(а.с.23)

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 05.06.2018 року № 13-31-98 було підтримано рішення комісії від 15.05.2018 року (протокол №5) про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відносно малолітньої доньки ОСОБА_7. За результатами голосування членів Комісії одноголосно було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх дітей.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Стаття 3 Конвенції про права дитини визначає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.(ст. 9 Конвенції)

Роз'ясненнями п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03. 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" регламентовані права та обов'язки батьків, якими, зокрема, є: відповідальність за виховання, навчання й розвиток дитини; обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Таким чином, здійснюючи аналіз наданих доказів в їх сукупності, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться здоров'ям, розвитком своїх дітей, зв'язків не підтримують, не цікавляться їх вихованням та навчанням, не надають матеріальної допомоги на утримання.

Зважаючи на викладене вище, виходячи винятково з інтересів малолітніх дітей, враховуючи наявність факту ухилення відповідачами від свого обов'язку виховувати та утримувати дітей, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідачів на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 182 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,81, 89, 130,141, 263-265,268, 280, 284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Позбавити ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно його малолітніх доньок - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження батьківських прав відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження , на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області до Апеляційного суду Донецької області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Суддя: Федотова В. М.