Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої-судді: Бобрової І.О.,

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - АТ «Альфа Банк»,

боржник - ОСОБА_3,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 08 грудня 2014 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» винесеного у складі: судді Москаленко Н.Ю. (одноособово) по цивільній справі за позовом ПАТ „Альфа-Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

місце ухвалення рішення - місто Чернігів,

дата складання повного тексту ухвали - 08 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2014 року ПАТ „Альфа-Банк" звернулось із заявою, в якій просило видати виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» по справі №2655-9/871/14. Заявлені вимоги мотивує тим, що 23.09.2014 року Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» винесено рішення по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким повністю задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» і стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором, а саме: за кредитом - 49 452,43 грн, по відсотках - 2675,76 грн, по комісії - 6096,46 грн, штраф - 1000,00 грн та судових витрат, а саме - витрат по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 грудня 2014 року заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа задоволено. Видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» винесеного у складі: судді Москаленко Н.Ю. (одноособово) від 23.09.2014 по цивільній справі №2655-9/871/14 Третейського суду про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором, а саме: за кредитом - 49 452,43 грн, по відсотках - 2675,76 грн, по комісії - 6096,46 грн, штраф - 1000,00 грн та судових витрат, а саме - витрат по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, не встановивши, що спір, який виник між сторонами, є спором щодо захисту прав споживачів, дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, оскільки справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону. Зокрема, зазначає, що ст.6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до ст.6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» ч.1 ст.6 доповнено п.14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12.03.2011. Рішення третейського суду ухвалено 23.09.2014, тобто після внесення зазначених змін до Закону. Оскільки відповідач є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, а тому третейському суду така справа не підвідомча.

Апелянт посилається на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду України від 02.09.2015 № 6-856цс15, від 27.01.2016 № 6-2712цс15.

Відзив на апеляційну скаргу стягувачем не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Розглядаючи справу та постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для відмови у видачі виконавчого документа, які передбачені ч.6 ст.56 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-10 ЦПК України, відсутні, тому заява ПАТ «Альфа-Банк» підлягала задоволенню.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Апеляційним судом установлено, що 14.11.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 500430188, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 69986,01 грн, процентова ставка за користування кредитом становить 10,99%, тип процентованої ставки - фіксований, строком до 15.11.2014.

Відповідно до п.2.4 договору, кредит надається позичальнику для власних потреб.

Пунктом 6 даного договору сторони погодилися внести до Кредитного договору застереження, яке є третейською угодою в розумінні ст..12 Закону України «Про третейські суди» про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з Кредитним договором та розгляд і вирішення всіх не вирішених питань виконання, зміни, розірвання ними Кредитного договору, відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

ОСОБА_3 умови кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, за стягненням якої кредитор звернувся до третейського суду.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» винесеного у складі: судді Москаленко Н.Ю. (одноособово) від 23.09.2014 позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500430188 від 14.11.2013 задоволено повністю та стягнуто суми, що вказані вище.

Зміст Кредитного договору, зокрема пункт 2.4, вказує на отримання кредиту позичальником для власних потреб, тобто фактично кредит був споживчим, а ОСОБА_3, відповідно, є споживачем за даним Кредитним договором № 500430188 від 14.11.2013.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про третейські суди" (в редакції, що діяла на час розгляду справи третейським судом) до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 6 вказаного Закону передбачалося, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають з цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, які не підвідомчі третейському суду.

Вказаний перелік таких справ доповнений пунктом 14 ( відповідно до Закону України від 3 лютого 2011 року N 2983-VI, який набрав чинності 12.03.2011 року), який передбачає, що справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) не підвідомчі третейському суду. Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

На час звернення банку до третейського суду та на час розгляду заяви банку третейським судом (23.09.2014) діяла вказана редакція ст. 6 Закону України „Про третейські суди".

Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судом» передбачено, що після набрання чинності цим Законом третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом, про що виноситься мотивована ухвала.

Незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Наведені висновки щодо застосування приведених норм права містяться в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року (справа № 6-1716цс15), від 03 лютого 2016 року (справа № 6-2630цс15) та в постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року (провадження № 61-2091ав18), від 27 серпня 2018 року (провадження № 61-35247ав18).

Згідно з п. п. 22, 23 ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів" (в редакції, що діяла на час розгляду справи) споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або з виконанням обов'язків найманого працівника.

Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Відповідно до пункту 17 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У справі, яка переглядається, рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», ухвалено 23 вересня 2014 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судом»,.

З огляду на викладене вище, Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз", ухваливши своє рішення від 23.09.2014 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3, фактично вийшов за межі своєї компетенції, оскільки, відповідно до п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», починаючи з 12.03.2011 року справи, у спорах щодо захисту прав споживачів не підвідомчі третейським судам. Тому ухвалене ним рішення не може бути звернуто до виконання.

На даний час провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу ІХ ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст.485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст.486 цього Кодексу.

Підстави для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду зазначені у ст.486 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.486 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Встановивши, що справа за позовом ПАТ „Альфа-Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій постановлено рішення третейського суду від 23.09.2014, не підвідомча третейському суду, апеляційний суд приходить до правового висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і такими, що дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати, відмовивши в задоволенні заяви ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з ПАТ «Альфа-Банк» підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 понесений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.141, 367, 374, 376 ч.1 п.4, ст.381- 384, 390,485,486 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 08 грудня 2014 року скасувати.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» винесеного у складі: судді Москаленко Н.Ю. (одноособово) від 23.09.2014 по цивільній справі № 2655-9/871/14 за позовом ПАТ „Альфа-Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, м.Київ, вул.Десятинна, буд. 4/6) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 352 гривні 40 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 21.09.2018

Головуючий:Судді: