П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/11057/18

Апеляційне провадження № 22-ц/796/7719/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Головачова Я. В., Шахової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року, постановлену під головуванням судді Мальцева Д. О., у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та відшкодувати моральну шкоду,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту п.8 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання бездіяльності протиправною, яка полягала у порушенні ст.20 Закону України «Про звернення громадян» під час розгляду заяви від 05 лютого 2018 року, зобов'язання відповідача дотримуватись Закону України «Про звернення громадян», надати відповідь на заяву від 05 лютого 2018 року та стягнути з останнього на користь позивача моральну шкоду у розмірі 35 000 грн.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 05 лютого 2018 року засобами електронної пошти він звернувся до відповідача із заявою, на яку не отримав відповіді. Так, не надавши відповідь на заяву у встановлений законом строк, відповідач порушив ст.20 Закону України «Про звернення громадян», чим вчинив бездіяльність, що призвела до моральних страждань, оскільки унеможливила функціонування особистості позивача на конституційних засадах.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року (а.с.8) позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу у зв'язку з не усуненням її недоліків.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_209 серпня 2018 року надіслав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що 10 липня 2018 року ним було отримано копію ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року, яка є невмотивованою, оскільки він 16 травня 2018 року зі своєї електронної скриньки направив на електронну адресу суду заяву на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою та роз'яснено право подати відзив. Відзив до суду не надійшов.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 серпня 2018 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів даної справи та встановлено в ході перегляду оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції своєю ухвалою від 28 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишив без руху та надав заявнику строк на усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху отримано дружиною позивача 07 травня 2018 року, що підтверджується зворотним повідомленням (а.с.7), а тому останній день для усунення недоліків позовної заяви - 17 травня 2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, враховуючи, що позивач у встановлений строк недоліки позовної заяви не усунув, станом на 31 травня 2018 року (день постановлення оскаржуваної ухвали) в матеріалах справи були відсутні будь-які заяви (звернення, клопотання) позивача щодо усунення недоліків позовної заяви, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав вважати позовну заяву ОСОБА_2 неподаною та повернути її позивачу. Крім тото, судом було роз'яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З викладеним вище повністю погоджується колегія суддів, крім того, не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що ним у строк, 16 травня 2018 року, було усунуто недоліки позовної заяви, колегія суддів, дослідивши скрін-шот електронного відправлення, який міститься у апеляційній скарзі, не може вважати наведені доводи обґрунтованими та такими, що є підставою для скасування ухвали суду, виходячи з наступного.

Згідно п.п.15.1 п.15 ч.1Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

З матеріалів даної справи та доводів апеляційної скарги не вбачається, що скаржник (позивач) звертався до суду із заявою про усунення недоліків позовної заяви у письмовій формі, навпаки останній посилається на те, що ним направлено заяву електронною поштою з офіційної електронної адреси.

Крім того, згідно Наказу Державної судової адміністрації України «Про проведення дослідної експлуатації підсистеми «Електронний суд» в пілотних судах» від 23 березня 2017 року №367, з внесеними до нього змінами Наказом Державної судової адміністрації України «Про внесення змін до наказу ДСА України від 23.03.2017 №367» від 31 травня 2018 року №269, відповідно до статей 152, 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (із змінами та доповненнями) та з метою забезпечення обміну електронними документами між судами та учасниками судового процесу, встановлено, що пілотним судом, залученим до впровадження підсистеми «Електронний суд», є, зокрема, Шевченківський районний суд міста Києва.

Згідно п.п.3.1. п.3 вищенаведеного Наказу ДСА України №269 від 31 травня 2018 року, на державне підприємство «Інформаційні судові системи» покладено обов'язок забезпечити з 04 червня 2018 року введення в тестову експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та здійснити її налаштування у пілотних судах.

Як вбачається з апеляційної скарги та скрін-шоту у ній, обліковий запис ОСОБА_2 зареєстрований на https://id.court.gov.ua/ («Електронний суд») та має свою офіційну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1, з якої, можна припустити, 16 травня 2018 року останнім направлено на офіційну адресу суду () заяву на усунення недоліків позовної заяви.

Разом з тим, як встановлено вище, лише 04 червня 2018 року Наказом ДСА введено в текстову експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та здійснення її налаштування у пілотних судах. А, в даному випадку, саме Електронний суд надає доступ, наприклад, до системи електронної подачі заяви до суду, емейл сповіщень тощо, і одночасно він є офіційною електронною адресою, яка використовується судом для надсилання процесуальних документів.

Тобто, суд першої інстанції, на момент постановлення оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви, не мав відомостей (заяви в матеріалах справи) про усунення позивачем недоліків позовної заяви, сервіс (підсистема) «Електронний суд» не була введена в експлуатацію та не була налаштована у суді першої інстанції, а тому дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви останньому у зв'язку з не усуненням її недоліків.

Згідно п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Крім того, роз'яснити скаржнику (позивачу), що повернення позовної заяви не перешкоджає звернутись із такою позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 367-368, 369, 371, 374, 375, 381-384, 389-390 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: Я.В.Головачов

О.В.Шахова