Справа №339/242/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2018 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Головенко О. С.
секретаря судового засідання Ганчар Т.І.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
06.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1.
При цьому, вказує, що постійна відсутність відповідача більше 10 років створює для неї, як власника квартири, труднощі та додаткові матеріальні затрати, адже у зв'язку з реєстрацією відповідача вона не може оформити субсидію.
В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що відповідач є її онуком, зареєстрований на проживання і не здійснює витрати на утримання квартири . Він, забравши всі свої речі, виїхав на проживання до матері за кордон.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності ( а.с.44) та не надав відзив на позов.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
- відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
- відповідач не подав відзив;
- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.9).
Встановлено, що відповідач, який є членом сім"ї позивача ( онуком) зареєстрований в даній квартирі (а.с.8, 10-13) і не проживає в ній без поважних причин більше 10 років.
Дана обставина підтверджується поясненнями свідка та актами обстеження побутових умов, в яких зафіксований факт його відсутності по місцю реєстрації більше десяти років без поважних причин. (а.с.5-7).
Зокрема, свідок ОСОБА_3 вказала, що відповідач не проживає багато років, виїхав в Іспанію до матері і більше не приїжджав.
При цьому, свідок ствердив, що відповідач добровільно залишив квартиру, забравши свої речі і не проживає в ній більше 10 років.
Отже, доказів на підтвердження того, що позивач своїми діями заважав праву проживання відповідачу в квартирі і він примусово залишив житлове приміщення судом не здобуто.
Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Зокрема, те, що відповідач більше 10 років залишив вказану квартиру, не проживає в ній, несплачує комунальні послуги, не здійснюють догляд та не проводить ремонтних робіт, що свідчить про втрату інтересу до житла та відсутність в помешканні понад визначені законом строки без поважних причин.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у належному позивачу квартирі більше одного року, втративши інтерес до вказаного житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.
На підставі викладеного ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України суд, -
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1

ОСОБА_2 - місце проживання АДРЕСА_1

Дата складання повного тексту рішення -24 вересня 2018 року.

Суддя О.С. Головенко