Справа № 286/558/17
УХВАЛА

24 вересня 2018 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Невмержицький С. С. , розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.06.2008 року в розмірі 25010,17 грн.., із них: 777,18 грн. заборгованість за кредитом; 18809,84 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3756,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1167,15 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати в сумі 1600,00 грн., мотивуючи тим, що 24.06.2008 року відповідачеві по кредитному договору без номера було видано кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує і тому заборгованість по кредиту станом на 31.12.2016 року становить 25010,17 грн.

22.06.2017 року ухвалою Овруцького районного суду провадження у справі №286/558/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зупинено.

Відповідно до ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Оскільки обставини, що викликали зупинення провадження у даній цивільний справі відпали, суд вважає за необхідне провадження у справі поновити.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2017 року, з урахуванням ухвали сулу від 07.08.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатним.

Згідно ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до положень частини першої статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

У разі визнання фізичної особи недієздатною статтею 41 ЦК України передбачено наступні правові наслідки цього: 1) над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; 2) недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; 3) правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; 4) відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу).

З аналізу цих норм матеріального права вбачається, що незалежно від того, з якого часу фізична особа визнається недієздатною, бути стороною у справі така особа не може, оскільки у неї відсутня цивільна процесуальна дієздатність, що не суперечить вимогам статті 29 ЦПК України.

Лист Овруцької міської ради Житомирської області від 05.04.2018 року №1389/02-16 свідчить про те, що заяв про призначення опікуна чи піклувальника для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 до міськвиконкому не надходило.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою, чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

По справі, яка розглядається, правовідносини допускають правонаступництво, однак не існує норми, яка б регулювала питання процесуального закінчення розгляду справи у випадку, коли правовідносини допускають правонаступництво, однак правонаступники (опікуни) відсутні.

Відповідно до ст. 10 ч.9 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Проаналізувавши вказані норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що можливо застосувати аналогію закону.

Аналогія закону має місце, якщо:

- відносини, щодо яких виник спір, за своїм характером потребують цивільно-правового регулювання;

- ці відносини не регулюються будь-якими конкретними нормами права;

- вирішення спору, що виник, не можливе, виходячи із засад і змісту законодавства;

- є закон, який регулює схожі відносини і може бути застосований до цих відносин.

Аналогія закону це юридична оцінка діяння, не передбаченого законом, за тією нормою, під деякі ознаки якої дане діяння підпадає.

У випадку, коли правовідносини допускають правонаступництво, однак відсутні правонаступники (опікуни), тому не може відбутися процесуальне правонаступництво, в і цьому випадку провадження у справі повинно бути закрито.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Керуючись ч.9 ст.10, п.7 ч.1 ст.255, ст. ст. 254, 259- 261, 353-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 286/558/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відновити.

Провадження у цивільній справі № 286/558/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ : С. С. Невмержицький