Справа № 682/2722/15-ц
Провадження № 2/682/1/2018
РІШЕННЯ
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Мацюка Ю.І.,
за участю секретаря Хижавської О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «БрокбізнесБанк» до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, позивач вимушений звернутись з позовом до суду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги визнали частково, а саме в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 732476,30 гривень.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області в судовому засіданні покладається на думку суду.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 29 березня 2007 року між АБ «БрокбізнесБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 07Ф-64 про відкриття відкличної кредитної лінії з лімітом кредитної заборгованості в сумі 115000 доларів США строком з 29 березня 2007 року по 30 березня 2017 року, зі сплатою 12 відсотків річних на будівництво власного житла.
Відповідно до п.2.2. кредитного договору після надходження письмових заяв від позичальника про надання коштів в межах відкритої кредитної лінії, банк і позичальник укладають додаткові угоди до цього Договору про надання коштів в розрізі кредитної лінії (окремо по кожній сумі, що має надаватися). Після підписання такої додаткової угоди, Банк, протягом трьох банківських днів перераховує позичальнику кошти за реквізитами вказаними в його письмовій заяві.
Згідно додаткової угоди № 1/1 від 05 квітня 2007 року до Кредитного договору № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року, позичальник зобовязується на вимогу Банку протягом десяти днів застрахувати за власний рахунок на строк дії кредитного договору 100 % вартості предмету іпотеки.
Згідно додаткової угоди № 6 від 20 грудня 2007 року до Кредитного договору № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року, при розрахунку відсотків кількість днів у місяці та році приймаються за календарну.
Згідно додаткової угоди № 8 від 06 травня 2009 року до Кредитного договору № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року, строк сплати заборгованості за кредитним договором № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року, що має бути сплачена не пізніше 10 травня 2009 року, продовжити до 15 травня 2009 року (включно).
Згідно додаткової угоди № 9 від 06 січня 2010 року до Кредитного договору № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року, строк сплати заборгованості за кредитним договором № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року, за процентами, що має бути сплачена не пізніше 10 січня 2010 року, продовжити по 15 січня 2010 року (включно).
Згідно додаткової угоди № 10 від 06 травня 2010 року до Кредитного договору № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року, строк сплати заборгованості за кредитним договором №07-Ф-64 від 29 березня 2007 року за процентами, що має бути сплачена не пізніше 10 травня 2010 року, продовжити по 15 травня 2010 року (включно). Пункт 4.2.3 Кредитного договору № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року, викласти в наступній редакції «За письмовою вимогою Банку здійснити та надати Банку Експертну оцінку предмету застави. Переоцінка здійснюється не рідше одного разу на рік за рахунок позичальника».
Згідно додаткової угоди № 11 від 12 січня 2011 року до Кредитного договору № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року, додати пункт 4.9 до статті 4 Кредитного договору № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року: «Позичальник здійснює повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у готівковій формі через касу Банку або шляхом безготівкового перерахування коштів з власного поточного рахунка платіжним дорученням згідно з графіком, наведеним у Додатку №1, який є невідємною частиною цього Договору».
Таким чином, Банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором № 07Ф-64 від 29 березня 2007 року у повному обсязі.
Відповідно до п.4.3. Кредитного договору відсотки нараховуються і сплачуються за фактичний час користування кредитом на умовах і в межах строку указаного в п.2.1 цього договору.
Відповідно до п.4.1. Кредитного договору позичальник повертає Банку кредит на умовах п.2.1. цього Договору зі сплатою відсотків щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, та вдень повного погашення кредиту.
Відповідно до п.4.4. Кредитного договору при поверненні позичальником частини кредиту, відсотки за користування кредитом, пеня за несвоєчасну сплату відсотків і за несвоєчасне повернення кредиту нараховуються на залишок заборгованості при збереженні усіх умов цього Договору.
Відповідно до п.7.2. Кредитного договору Банк має право достроково припинити свої зобовязання за цим Договором і вимагати від позичальника повернення всієї заборгованості, включаючи кредит, відсотки і пеню, при невиконанні позичальником наступних умов: ненадання інформації про зміну своєї адреси, телефонів та банківських рахунків в триденний термін після їх зміни; при несвоєчасній сплаті відсотків за користування кредитом та пені. Передбачених цим Договором.
Відповідно до п.7.3. Кредитного договору Банк повідомляє позичальника про дострокове припинення своїх зобовязань за Договором і стягнення кредиту, відсотків та пені в письмовій формі.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, зареєстрованого за вихідним номером 04-31/183 від 15 лютого 2016 року, при виселенні та зверненні стягнення на будинок № 30а по вулиці Козацька в місті Славута Хмельницької області, в якому проживає малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, будуть порушені права малолітньої дитини на житло.
Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у встановлений строк (термін).
Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до п.7.1. Кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення кредиту та (або) відсотків за використання ним Банк має право стягнути з позичальника штрафні проценти, які нараховуються виходячи з подвійної ставки по кредиту в п.2.1. цього Договору від суми простроченої і непогашеної заборгованості за кожний день прострочки. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України) та спеціальна позовна давність в один рік ( ст.258 ЦК) застосовується, якщо сторони не уклали в письмовій формі договір про її збільшення (ст.259 ЦК).
Крім того, в судовому засіданні обєктивно встановлено, що Банком нараховані штрафи за порушення іпотечного договору від 02 квітня 2007 року.
Відповідно до п.8.1. іпотечного договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань, передбачених п.5.3. цього Договору, іпотекодержатель має право вимагати від іпотекодавця сплати штрафа у розмір 5% від вартості предмета іпотеки, що визначена в цьому Договорі.
Згідно п. 5.3.2 іпотечного договору, іпотекодавець зобов'язаний на період фактичної дії цього Договору застрахувати за свій рахунок предмет іпотеки на користь іпотекодержателя від усіх видів ризиків (в тому числі від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування) у страховій компанії, яка рекомендована або акредитована у іпотекодержателя, на його повну вартість, але не меншу за узгоджену сторонами і зафіксовану від усіх видів ризиків на повну вартість, але не меншу ніж узгоджено сторонами і зафіксовану в п.1.4. цього Договору оціночну вартість, та надати іпотекодержателю копію страхування (страхового полісу).
У даній справі особою позичальника та іпотекодавця є відповідач ОСОБА_1 За таких умов стягнення з однієї особи різних штрафів за порушення одного і того ж обов'язку - застрахувати предмет іпотеки, буде свідчити про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Водночас, нарахування банком штрафу по п.п.4.2., 4.5. вказаного іпотечного договору є подвійною відповідальністю за одне і теж порушення, тому є неправомірним і стягненню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його.
Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а ст. 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 12 вказаної постанови передбачено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 ст. 533 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 № 15-93 валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати
будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим
Декретом, іншими актами валютного законодавства України.
Таким чином, стягнення заборгованості, в тому числі відсотків за користування кредитними коштами може відбуватись в іноземній валюті з дотриманням вимог Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19 лютого 1993року №15-93.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 256, 258, 526, 530, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 1827 гривень.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Мацюк Ю. І.