АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1209/18 Справа № 205/6431/16 Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н.Г. Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість зі сплати кредиту за кредитним договором №50010369 від 28.08.2013р. у розмірі 254 087,44 грн., збитки у розмірі 13969,43 грн., штраф у розмірі 44085,64 грн., пеня у розмірі 1475,72 грн., 3% річних у розмірі 4949,22 грн., інфляційні витрати у розмірі 1199,90 грн., а всього - 319767,35 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року у справі № 205/6431/16-ц за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 скасувати. По справі ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року у справі № 205/6431/16-ц залишити без змін.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, 28 серпня 2013 між сторонами по справі було укладено Кредитний договір № 50010369, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 113 857 грн. 76 коп., еквівалент якого в доларах США складає 14 001 доларів США 20 центів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які відповідно до п. 2.3. Загальних умов є змінними, зі строком кредитування 60 місяців, для купівлі автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов НОМЕР_2, з об'ємом двигуна 1 598 куб.см.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 50010369 від 28.08.2013 року, між сторонами по справі було укладено Договір застави № 50010369 від 29.08.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Нугаєвою О.М., зареєстрованим в реєстрі за № 494 (надалі - «Договір застави»), згідно з умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов НОМЕР_2, з об'ємом двигуна 1 598 куб.см, що належить відповідачці на праві власності ./а.с.27-32/

За кредитним договором, відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зіст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1.ст. 629 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно, відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, підлягає виконанню у цей строк (термін).

До 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» надсилає відповідачу відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту (п. 1.4.3. Загальних умов).

ТОВ «Порше Мобіліті» відповідно до п. 1.4.3. Загальних умов, виставлено ОСОБА_2 відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за травень 2015 року - червень 2015 року, які в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного Кредитного договору, залишилися несплаченими відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість останнього./а.с.51/

Порушенням зобов'язання, згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).

Невиконання відповідачем своїх обов'язків з оплати чергових платежів з повернення суми за Кредитним договором у строки, погоджені сторонами в Графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості у розмірі 319767,35 грн., яка складається : заборгованість зі сплати кредиту за кредитним договором №50010369 від 28.08.2013р. у розмірі 254 087,44 грн., збитки у розмірі 13969,43 грн., штраф у розмірі 44085,64 грн., пеня у розмірі 1475,72 грн., 3% річних у розмірі 4949,22 грн., інфляційні витрати у розмірі 1199,90 грн.

Відповідно до п. 3.2. та 3.2.1. Загальних умов передбачено право ТОВ «Порше Мобіліті» достроково вимагати повернення суми кредиту у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць.

ТОВ «Порше Мобіліті» здійснено спробу вручення ОСОБА_2 (повідомлення) від 05 жовтня 2015 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором за № 50010369 від 28.08.2013 року, якою ТОВ «Порше Мобіліті» вимагає від відповідача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, яка станом на день направлення в загальному розмірі складали 188251,53 грн./а.с.61-62/.

Зазначеною вимогою позивач також повідомив відповідача, що заборгованість по сумі кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти, її розмір підлягає зміні відповідно до показників обмінного курсу та буде перераховано на дату подання позову.

Однак, вимога ТОВ «Порше Мобіліті» щодо дострокового повернення кредиту у встановлені строки лишилася проігнорована відповідачем, внаслідок чого ТОВ «Порше Мобіліті» вимушене було звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх порушених прав.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті», суд першої інстанції дійшов до правильного та обгрунтованного висновку, що ОСОБА_2 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договом, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 254 087,44 грн., збитки у розмірі 13969,43 грн., штраф у розмірі 44085,64 грн., пеня у розмірі 1475,72 грн., 3% річних у розмірі 4949,22 грн., інфляційні витрати у розмірі 1199,90 грн., яку необхідно стягнути на користь ТОВ «Порше Мобіліті».

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995 004 ) зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича