Справа № 361/206/17
Провадження № 2/361/162/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 червня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Чуксіну В.В., розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», про визнання дій нотаріуса незаконними, відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

Позивач просить визнати незаконними дії приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_5 щодо посвідчення 07.10.2015 р. договору купівлі продажу земельної ділянки, реєстровий № 4461, та договору купівлі продажу житлового будинку, реєстровий № 4458, стягнути з відповідача заподіяну йому матеріальну шкоду 1824694,00 грн. і моральну шкоду 300000,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 07.10.2015р. відповідач посвідчив два договори купівлі продажу: житлового будинку і земельної ділянки - між ним як покупцем і ОСОБА_6 як продавцем, за придбання вказаного майна позивачем сплачено 85000 доларів США, що еквівалентно 1824694 грн. У січні 2016 року ним отримана позовна заява ОСОБА_6 про витребування з його володіння вказаного майна, набутого ним за договорами купівлі продажу від 07.10.2015 р. і про визнання вказаних договорів недійсними, як таких, що укладені поза волею ОСОБА_6 (власника), і що він такі договори не укладав. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.10.2016 р. договори купівлі продажу, посвідчені відповідачем, визнані недійсними, і його, позивача, зобов'язано повернути придбаний будинок і земельну ділянку у власність ОСОБА_6. Судом у даному рішенні було встановлено, що договори укладені і підписані не ОСОБА_6, а іншою особою. Позивач звертався до прокуратури і поліції із заявами про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190 КК України. За його заявою було відкрито кримінальне провадження. За результатами ознайомлення з матеріалами кримінального провадження позивачу стало відомо, що особа, яка 07.10.2015р. укладала з ним договори купівлі продажу будинку і земельної ділянки, на підтвердження своєї особи пред'явила паспорт і дублікат картки фізичної особи платника податків, реквізити яких відповідають реквізитам документів, що були видані ОСОБА_6, але в копіях паспорту, оригінал якого оглядав нотаріус ОСОБА_5, фотокартки іншої особи, а не ОСОБА_7 По даний час досудове слідство триває, рішення у кримінальній справі не прийняте, особа, яка діяла від імені ОСОБА_6, не встановлена. Гроші, які він передав продавцю, йому повернуті не були, і позивач вважає, що витребуванням від нього куплених будинку і земельної ділянки йому завдано майнову шкоду, і що таку шкоду йому завдано саме внаслідок незаконних дій нотаріуса і його недбалості. При цьому позивач послався на те, що обов'язок по встановленню особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, покладається на нотаріуса, і даний обовязок нотаріусом не був виконаний у належний, передбачений законом спосіб. Так, в матеріалах нотаріальної справи містяться дві різні копії паспорту ОСОБА_6 з однаковими реквізитами, однаковими фотокартками особи, але з різними підписами в них, на що нотаріус мав би звернути увагу, чого не зробив. Крім того, з вказаних ксерокопій паспорту видно, що фотокартки на першій сторінці паспорту більші за розміром, виходять за рамки, що обмежують місце для вклеювання фотокартки, крім того, вклеєні фотокартки частково закривають перфорацію номерів паспортів, нерівно обрізані, всі ці обставини мали би викликати у нотаріуса, який посвідчував вказані договори сумніви у справжності документів, які були пред'явлені продавцем для посвідчення його особи; вважає, що нотаріус мав всі підстави щоб вилучити паспорт і направити його для експертного дослідження, а також повідомити про дані факти правоохоронні органи, чого не зробив, допустивши недбалість, і посвідчив договори купівлі продажу майна за явно підробленими документами. Крім того, нотаріус для посвідчення вказаних договорів прийняв від продавця звіти про грошову оцінку земельної ділянки від 02.10.2015 р. (оцінювач ОСОБА_8І.) і про оцінку майна від 07.10.2015 р. (оцінювач ОСОБА_9А.), які не були дійсними. Оскільки в них були відсутні підписи замовника (ОСОБА_6) при тому, що в самих звітах була примітка, що вони є дійсними лише за наявності підпису замовника. Матеріальна шкода складається з грошових коштів, переданих продавцю за даними договорами купівлі-продажу і втрачених у звязку з визнанням договорів недійсними в судовому порядку. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував тим, що будинок куплявся для сім,ї, були витрачені всі заощадження, через втрату грошей і будинку в сім,ї почались розлади, не здійснились мрії про власне житло, про народження другої дитини, він переживає постійний стрес і нервове напруження. Таку моральну шкоду оцінив у 300000 грн.

Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що вказані правочини він посвідчив у відповідності до вимог закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, і їх не порушував і добросовісно виконав свої дії. Особу продавця він встановив за паспортом, який у нього не викликав ніякого сумніву, зокрема паспорт не мав ніяких підчисток, виправлено, розірваних сторінок, тощо, фотографія у паспорті не викликала сумніву щодо особи, яка предявила паспорт; до того ж, сторони прийшли разом, з ріелтором, мали достатньо часу для бесіди і спілкування між собою; покупець так само оглядав паспорт продавця і інші документи; сторони правильно розуміли наслідки і природу вчинюваних правочинів, їх дієздатність не викликала сумнівів. Він особисто перевіряв паспорт продавця і залишив у справі його фотокопію, повернувши оригінал особі, і не мав підстав для вилучення паспорту чи для направлення його до правоохоронних органів, чи для відмови у посвідченні правочинів. Те, що в наданих продавцем звітах про оцінку відчужуваного майна в ксерокопії паспорту ОСОБА_6 були інші підписи, він не звернув уваги, оскільки досліджував оригінал паспорту, до того ж фотографії у тій ксерокопії, що знаходилась у звітах були ідентичними тим, які були у предявленому продавцем паспорті; для посвідчення правочинів для нього мав значення безпосередньо сам звіт про оцінку, а не додатки до нього. Також відповідач пояснив, що при перевірці документів щодо права власності на відчужуване майно, які подав продавець в оригіналах (дублікати) , він звертав увагу покупця на дані обставини, на що покупець і присутній з ним ріелтор підтвердили обізнаність з приводу даної обставини і погодились посвідчувати договір по дублікатам, впевнивши, що всі питання з продавцем врегульовані, і що вони не мають з даного приводу сумнівів. Вважає, що в його діях відсутня незаконність чи недбалість як підстава для покладення на нього обовязку по відшкодуванню шкоди. Крім того, відповідач послався на ч.2 ст.27 закону про нотаріат, згідно якого нотаріус звільняється від відповідальності, якщо особи, що звернулись за посвідченням правочину, предявили підроблені документи. А саме на таку підставу і посилається позивач у своєму позові. Просив у позові відмовити.

До участі у справі за клопотанням відповідача був залучений у якості третьої особи на стороні відповідача страховик ПрАТ «СГ «ТАС» (за договором страхування відповідальності нотаріуса). Представник третьої особи подав письмові пояснення , в яких і в своїх поясненнях у судовому засіданні ,- позов не визнав, посилаючись на те, що рішенням, на яке послався позивач, не було встановлено протиправності в діях нотаріуса чи його недбалості, і підстави, через які правочини були визнані судом недійсними, полягали у відсутності волі власника на відчуження і що в договорах підписи не належать позивачу (ОСОБА_6). Дії нотаріуса не були предметом судового розгляду у зазначеній справі. Визнання договорів купівлі продажу недійсними не має наслідком визнання дій нотаріуса незаконними. Крім того, ПрАТ «СГ «ТАС» не брало участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі продажу , а тому третя особа має право заперечувати обставини, які встановлені даним судовим рішенням. Щодо суті позовних вимог зазначив, що при посвідченні вказаних договорів купівлі продажу ОСОБА_5 встановив особу ОСОБА_6 на підставі оригіналу паспорту громадянина України, і як видно з ксерокопії паспорта останнього, паспорт не був зіпсований, пошкоджений, всі необхідні графи були заповнені, містив печатки державної установи, яка видала паспорт, фотокартки особи, яка пред'явила паспорт, і даний документ не викликав у нотаріуса жодних сумнівів щодо його дійсності. Крім того, паспорт громадянина України є тим документом, на підставі якого нотаріус вправі встановлювати особу, яка звертається за вчиненням нотаріальної дії, і відповідач не був зобов'язаний витребовувати у продавця додаткових документів на посвідчення його особи при наявності у нього паспорту. Посилання позивача на бездіяльність нотаріуса в частині ненадіслання паспорту продавця на експертизу, на думку представника третьої особи, є помилковими, оскільки чинне законодавство не передбачає механізму вилучення паспорту громадянина України приватним нотаріусом для направлення його на експертизу. Крім того, нотаріус при перевірці паспорта не зобов'язаний встановлювати розбіжність між підписом особи у паспорті і підписами особи у ксерокопіях паспорту, долучених до інших документів у якості додатків (звітів про оцінки) і при інших, незалежних від нотаріуса, обставинах. До того ж, з самої ксерокопії неможливо встановити дійсні недоліки оригіналу паспорту, оскільки недоліки фотокартки на ксерокопії паспорту можуть бути наслідком неякісного копіювання. Виходячи з того, що на даний час не встановлена наявність в діях нотаріуса незаконності чи недбалості, то відсутні і підстави для покладення на нього такої відповідальності. Вважає, що шкода, про яку вказує позивач, йому завдана не внаслідок дій нотаріуса, а внаслідок злочинних дій невстановленої особи. Також третя особа оспорює і вказаний позивачем розмір шкоди, посилаючись на те, що в договорі купівлі-продажу вказано іншу ціну продажу, і що до розписок, на які посилається позивач як на доказ ціни продажу, нотаріус не має ніякого відношення.

З наданих суду доказів судом встановлено, що 07.10.2015р. приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 були посвідчені два договори купівлі продажу:

-договір купівлі продажу житлового будинку №99 по вул. М. Драгоманова в м. Бровари Київської області,, зареєстрований у реєстрі за № 4458, між ОСОБА_6, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації с. Рудня Старовижевського району Волинської області і ОСОБА_4, РНОКПП 0, місце реєстрації: АДРЕСА_1, згідно звіту про оцінку майна виданого ТОВ «АКР-КОНСАЛТ» від 07.10.2015 р., оціночна вартість нерухомого майна становить 293958,32 грн., продаж житлового будинку за згодою сторін вчинювався за 294000 грн., які отримані продавцем від покупця до підписання договору. У п.8 даного договору зазначено, що сторони свідчать, що у тексті договору зафіксовано всі істотні умови, що стосуються купівлі продажу будинку, будь-які інші домовленості, які мали місце до укладення договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового значення. У договорі також зазначено, що особи сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність ОСОБА_6 житлового будинку перевірено;

-договір купівлі продажу земельної ділянки, що розташована по вул. М. Драгоманова № 99 в м. Бровари Київської області,, зареєстрований у реєстрі за № 4461, між ОСОБА_6 Петровивчем, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації с. Рудня Старовижевського району Волинської області, і ОСОБА_4, РНОКПП 0, місце реєстрації: АДРЕСА_1, згідно звіту про оцінку майна виданого ТОВ «АКР-КОНСАЛТ» від 02.10.2015 р., ринкова вартість нерухомого майна становить 105538,50 грн., продаж земельної ділянки за домовленістю між сторонами вчинювався за 106000 грн., які отримані продавцем від покупця до підписання договору. У п.9 даного договору зазначено, що сторонам роз'яснено правові наслідки укриття розміру дійсної вартості продажної ціни відчужуваного майна. У договорі також зазначено, що особи сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність ОСОБА_6 земельної ділянки перевірено.

Факт посвідчення вказаних договорів відповідач не оспорює.

Як встановлено в суді з даних договорів і пояснень сторін, - при укладенні договорів і при посвідченні їх нотаріусом, були присутні: продавець, який виступав під іменем ОСОБА_6, безпосередньо сам покупець ОСОБА_4, а також юрист з сторони покупця (його представник у даній справі ОСОБА_1) і ріелтор сторін на ім.,я Петро.

В договорі купівлі продажу житлового будинку, реєстровий № 4458, між ОСОБА_6 і ОСОБА_4, зазначено, що згідно звіту про оцінку майна ТОВ «АКР-КОНСАЛТ» від 07.10.2015 р. оціночна вартість нерухомого майна становить 293958,32 грн.; продаж житлового будинку за згодою сторін вчинювався за 294000 грн., які отримані продавцем від покупця до підписання договору;

у п.8 даного договору зазначено, що сторони свідчать, що у тексті договору зафіксовано всі істотні умови, що стосуються купівлі продажу будинку, будь-які інші домовленості, які мали місце до укладення договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового значення;

у договорі також зазначено, що особи сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність ОСОБА_6 житлового будинку перевірено.

Позивач стверджує про купівлю майна за більшою ціною ніж вказано у договорі, з урахуванням грошових коштів, переданих продавцю як передоплату, про що зазначено у розписці.

Згідно розписки від 07.10.2015р., наданої позивачем на підтвердження розміру шкоди, - ОСОБА_6, НОМЕР_2, отримав від ОСОБА_4, пасп. ЕА 624266 (НОМЕР_3) в рахунок передоплати за земельну ділянку 0,1 га по вул. М. Драгоманова № 99 в м. Бровари Київської області, кад. номер :00:64:0399 та житловий будинок, розміщений на даній земельній ділянці, загальною площею 288,60 кв.м, суму в розмірі 67000 доларів США. Розписка підписана особою під іменем ОСОБА_6, нотаріально не посвідчена. Як пояснив позивач і його представник, - дана розписка була написана і частина грошей передана до посвідчення нотаріусом договорів у якості передоплати.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.10.2016р. у цивільній справі №361/1927/16-ц, провадження № 22-ц/780/4875/16 суд визнав недійсними наведені вище договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Драгоманова, 99, укладений 07 жовтня 2015 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №4458; і договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Драгоманова, 99, укладений 07 жовтня 2015 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_4Г, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 О,В. та зареєстрований в реєстрі за №4461; суд також зобов`язав ОСОБА_4 повернути ОСОБА_6 в натурі вказані житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Драгоманова, 99.

Як видно зі змісту даного рішення - 26 листопада 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесенні відомості за № 0004385 про кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358, ч.1. ст. 190 КК України, заявник ОСОБА_6 (з приводу незаконного заволодіння його майном-будинком і земельною ділянкою невідомими особами по підробленим документам.

На виконання запиту Броварського ВП ГУ НП у Київській області від 21 січня 2016 року в рамках вищевказаного кримінального провадження приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_5 були надані завірені копії документів, на підставі яких ним 07 жовтня 2015 року були посвідчені договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки , реєстрові номери № 4461 і № 4458, серед цих матеріалів є дві ксерокопії паспорту громадянина України, виданого 08 липня 1997 року на ім`я ОСОБА_6 серія АС №261436.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи від 21 жовтня 2016 року № 19/4-05/600,проведеної Київським обласним науково-дослідним експертно криміналістичним центром на підставі постанови старшого слідчого СВ Броварського ВП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 листопада 2015 року за № 0004385, що досліджувався у вказаній справі і був прийнятим судом до уваги, - підпис, який знаходиться в графі «Продавець» договору купівлі-продажу житлового будинку і в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою. (При цьому підписи від імені ОСОБА_6 у досліджуваних договорах порівнювались з підписами власне ОСОБА_6- особи, яка безпосередньо як ОСОБА_10 звернулась до поліції.

При розгляді даної справи за клопотанням позивача суд витребував від відповідача-нотаріуса ОСОБА_5 документи, на підставі яких він посвідчив вказані два договори. В матеріалах нотаріальної справи щодо посвідчення зазначених вище договорів купівлі- продажу містяться такі документи (суду надані в копіях):

документи, встановлюючі право власності продавця на відчужуване майно:

Свідоцтво про право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, що розташована за адресою Київська область, м. Бровари, вул. Драгоманова Михайла, КН :00:064:0399; свідоцтво видане 28.09.2015р. , свідоцтві міститься застереження, що воно видане замість втраченого Державного акту про право власності на земельну ділянку ЯЕ №603317 від 17 травня 2007 року, виданого Броварським міським відділом земельних ресурсів; в свідоцтві зазначені відомості про особу власника: РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України ОСОБА_6, серія АС № 261435, виданий 08.07.1997р. Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області, місце реєстрації с. Рудня Старовижевського р-ну Волинської області;

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.09.2015 р.- про реєстрацію права власності ОСОБА_6 на вказану земельну ділянку;

Витяг з Державного земельного кадастру про вказану земельну ділянку від 01.10.2015р.;

Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 07.10.2015р., щодо перевірки приватним нотаріусом БМНО ОСОБА_5 інформації про обтяження майна ОСОБА_6, НОМЕР_1, ОСОБА_11, НОМЕР_4, ОСОБА_4, НОМЕР_3, і така інформація за результатами пошуку відсутня;

Копія рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2009р., яким за ОСОБА_6 визнано право власності на житловий будинок №99 по вул. М. Драгоманова в місті Бровари Київської області (з відміткою про набрання рішенням законної сили);

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2015 р.- про реєстрацію права власності ОСОБА_6 на вказаний житловий будинок на підставі судового рішення від 23.02.20109р.;

Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 07.10.2015р., щодо перевірки приватним нотаріусом БМНО ОСОБА_5 інформації про обтяження майна ОСОБА_6, НОМЕР_1, ОСОБА_11, НОМЕР_4, ОСОБА_4, НОМЕР_3, і така інформація за результатами пошуку відсутня;

Довідка КП «Броварське БТІ» від 7.10.2015р., що за даною адресою ніхто не зареєстрований;

інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 45258548, зроблені приватним нотаріусом БМНО ОСОБА_5 07.10.2015 р.;

інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 45258185, зроблена приватним нотаріусом БМНО ОСОБА_5 07.10.2015 р.;

Звіт про оцінку майна № RS18-151007 -042, об'єкт оцінки житловий будинок загальною площею 288,60 кв.м, що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Драгоманова, 99, замовник ОСОБА_6;

Звіт про оцінку майна № RS18-151002 -003 з додатками, об'єкт оцінки земельна ділянка КН :00:064:0399, площа 288,60 кв.м, що розташована за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Драгоманова, 99, замовник ОСОБА_6;

(у звітах містяться застереження, що звіт є дійсним лише за наявності підпису замовника на титульній сторінці звіту, натомість підпис замовника ОСОБА_6 на титульній сторінці відсутній. (У додатках до звітів міститься ксерокопія паспорта на ім'я ОСОБА_6, в якій всі паспортні дані (серія, номер, дата та місце народження, реєстрація), а також два фотознімки особи відповідають повністю наявним у ксерокопії паспорту, наведеній вище; візуально є відмінності і відображенні підписів особи- паспортоволодільця);

документи, що стосуються осіб сторін договору:

фотокопія паспорту ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, серія і номер АС 261435, виданий 08 липня 1997 р. Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області. (Як пояснив нотаріус, дану фотокопію він зробив з оригіналу документу, предявленого йому продавцем для встановлення його особи перед посвідченням договорів, повернувши оригінал продавцю);

фотокопія дублікату картки фізичної особи платника податків від 16.09.2003р. про присвоєння ОСОБА_6 ідентифікаційного номеру НОМЕР_1; (яку нотаріус зробив з оригіналу дубліката картки, предявленого продавцем);

дві заяви від 07.10.2015 р. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_5, виданий Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області 08.07.1997 р., РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, про те, що він підтверджує, що відчужуване ним майно (житловий будинок і земельна ділянка) є його особистою приватною власністю; і що він у шлюбі не пребуває та на момент набуття майна не перебував, і відсутні особи, які можуть поставити питання про визнання за ними права власності на вказане нерухоме майно. Заяви посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_5, у заявах міститься застереження нотаріуса про те, що особу ОСОБА_6 встановлено за паспортом, реквізити якого у записі вище і фотокопія якого приєднана до справи, справжність його підпису перевірено;

а також копія паспорту покупця ОСОБА_4;

заява дружини ОСОБА_4 ОСОБА_11 про згоду одного з подружжя на набуття будинку та земельної ділянки; та копія паспорту ОСОБА_11

Розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з наступного:

За загальним правилом у деліктних правовідносинах, встановленим статтею 1166 ЦК України, - цивільна відповідальність за завдану майнову чи моральну шкоду настає за наявності чотирьох складових: неправомірність дій заподіювача шкоди; негативний наслідок таких дій (шкода); причинний звязок між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою; а також вина особи, яка завдала шкоду.

Підстави для покладення на нотаріуса відповідальності за шкоду внаслідок його дій передбачені статтею 27 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі;

відповідно до ч.2 ст.27 Закону - нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: - подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов'язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа.

Тобто для покладення на нотаріуса відповідальності за шкоду внаслідок його дій, має бути встановленою сукупність таких обставин: незаконність або недбалість в діях нотаріуса; відсутність підстав для звільнення його від відповідності, передбачених у ч.2 ст.27 Закону; настання шкоди для особи і наслідковий зв'язок між такими діями нотаріуса і шкодою (шкода як наслідок).

При вчиненні такої нотаріальної дії як посвідчення правочину нотаріус повинен діяти у відповідності до Закону України «Про нотаріат» (далі- Закону) і до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі за текстом - Порядку). Тому при розгляді даної цивільної справи слід виходити з того, чи встановлені підстави, які передбачені в статті 27 Закону «Про нотаріат» для покладення на нотаріуса майнової відповідальності, і чи діяв нотаріус у відповідності до вимог Закону «Про нотаріат» та у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій в України, а також з загальних правил, що регулюють питання відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний: зокрема, здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону; сприяти у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства.

Згідно ст.43 Закону («Установлення особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії») - п ри вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи).

Згідно Порядку (глава 3 «Установлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії» ) п.1 - При вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії; п. 2.- Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом.

Згідно ст.44 Закону - під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної

дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом громадянина України або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону , які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії . Нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

Згідно ст.46 Закону та пп.1, 2 глави 7 Порядку - для вчинення нотаріальної дії н отаріус має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Згідно пп.5 глави 7 Порядку - д окументи, за якими встановлено особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, повертаються особам, що їх подали. У реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записуються назва документа, серія, номер, дата його видачі і найменування установи, яка його видала. При посвідченні правочинів витяг з документа, за яким встановлено особу громадянина, у якому відображено усі заповнені сторінки, що стосуються реквізитів поданого документа, його дійсності та мають значення для вчинюваної нотаріальної дії, долучається до справи.

Згідно ст.46-1 Закону нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обовязково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них.

Відповідно до ч.3 ст.47 Закону та п.3 глави 8 Порядку - для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Не приймаються порвані документи та документи, викладені на декількох окремих аркушах, якщо аркуші не зєднані у спосіб, що унеможливлює їх роз'єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Статтею 49 Закону передбачено випадки, коли нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, такими випадками є: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства. Нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 51 Закону передбачено, що нотаріус у разі виявлення під час вчинення нотаріальних дій порушення законодавства негайно повідомляє про це відповідні правоохоронні органи для вжиття необхідних заходів. Якщо справжність поданого документа викликає сумнів, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, вправі залишити цей документ і надіслати його до експертної установи (експерта) для проведення експертизи, оплата якої здійснюється в установленому законом порядку.

Аналізуючи дії нотаріуса та співставляючи їх з даними вимогами Закону та Порядку на предмет їх дотримання та щодо наявності ознак протиправності в діях нотаріуса (незаконності чи недбалості у розумінні статті 27 Закону «Про нотаріат»), то робить такі висновки :

Згідно наведеного вище висновку судово-почеркознавчої експертизи в ній не встановлювалась різниця між підписами продавця в договорах, і не встановлювалась різниця між підписами в договорах та підписом у паспорті, предявленому продавцем нотаріусу для посвідчення договорів.

Як встановлено з пояснень нотаріуса, а також з пояснень позивача та його представника, тобто осіб, які були безпосередньо присутніми при вчиненні нотаріусом вказаних нотаріальних дій, - нотаріус особу продавця встановлював за паспортом, поданим йому в оригіналі, що повністю відповідає вимогам Закону «Про нотаріат» (далі Закону) і Порядку вчинення нотаріальних дій (далі- Порядку). Ні закон ні Порядок не покладають на нотаріуса обовязку перевіряти та вимагати від особи інші документи для встановлення особи у разі предявлення такою особою оригіналу паспорту. Фотокартка у паспорті, предявленому продавцем нотаріусу, відповідала зовнішності (обличчю) продавця, і даної обставини позивач не заперечує, оскільки сам спілкувався з продавцем, оглядав паспорт продавця і в цьому впевнився.

У звязку з цим відсутні докази, які б вказували на те, що договори, які були посвідчені відповідачем, підписувала не та особа, яка представлялась нотаріусу продавцем ОСОБА_6, предявивши нотаріусу паспорт на ім,я ОСОБА_6 І так само не встановлено, що підпис продавця у даних договорах відрізнявся (був виконаний іншою особою) від підпису у паспорті, предявленому нотаріусу продавцем.

Щодо недоліків вклеювання фотокартки у паспорті (на що посилається позивач як на доказ підроблення паспорту і як на доказ недбалості нотаріуса, який на думку позивача був зобовязаний піддати сумніву такий документ і виявити підробку, то з цього приводу суд виходить з наступного:

не вставлено однозначного неправильного вклеювання фотокартки , враховуючи, що оригінал даного документу суд не оглядав, у згаданому судовому рішенні про дану обставину також не зазначено; відсутні висновки з цього приводу компетентних органів; а робити свої висновки на припущеннях суд не має права;

даний паспорт оглядався покупцем та особами, які були з ним присутніми, і які також не виявили такого недоліку в паспорті (якщо він і мав місце), - що є свідченням того, що навіть і у разі, якщо такий недолік дійсно був наявним, то цей недолік не був очевидним чи проявленим в достатній мірі для того, щоб його виявити візуально, без спеціальних навиків.

Паспорт, наданий продавцем, не мав пошкоджень, виправлень, підчисток, інших явних ознак підробки, і не мав таких недоліків, про які вказується у ст. 47 закону і главі 8 Порядку як на підставу неприйняття такого документу.

Позивач посилається на те, що в звіті про оцінку майна у додатках містилась ксерокопія паспорту того ж самого ОСОБА_6, в яких були підписи, відмінні від підписів у тому паспорті, який продавець предявив нотаріусу. Разом з тим, дана обставина не може вказувати на недбалість чи незаконність дій нотаріуса, тим більше в тій мірі, щоб вона була достатньою для визнання того, що нотаріус порушив вимоги закону щодо встановлення особи, оскільки нотаріус зобовязаний встановлювати особу за предявленим оригіналом паспорту, і дану вимогу нотаріус виконав.

Таким чином, встановлено (і дана обставина не оспорюється позивачем), що обидва договори підписала саме та особа, яка була присутня з паспортом ОСОБА_6, зображена на фотографії в паспорті; і що особу продавця було встановлено по паспорту, який не викликав підозри як у нотаріуса, так і у позивача, і який не мав будь-яких пошкоджень чи недоліків, зазначених у Законі «Про нотаріат» та у Порядку у якості підстав для неприйняття вказаного документу. Тому нотаріус не мав законних підстав для неприйняття поданих йому для вчинення нотаріальної дії документів і не мав законних підстав для відмови у посвідченні вказаних договорів.

Суд також враховує наступні обставини:

- продавець мав оригінал паспорту, з фотокарткою, що ідентифікувала особу з присутньою;

- паспорт мав усі інші правильні реквізити та відомості;

-вказана особа мала при собі всі правовстановлюючі документи щодо майна, яке відчужувалось;

- відсутні були будь-які розбіжності відомостей в документах (між паспортом і паспортними даними, зазначеними у правовстановлюючих документах);

- процес укладення даних договорів і всіх необхідних переговорів з цього приводу між сторонами відбувся до посвідчення договорів нотаріусом, при цьому нотаріус впевнився, що сторони всі необхідні питання між собою обсудили;

- нотаріус звертав увагу покупця, що правовстановлюючими документами є дублікати, і це може викликати певні сумніви; на що сторона покупця висловила свою усвідомленість відносно даної обставини і впевненість у своїх взаємних намірах і діях, виключивши всі сумніви, і наполягала на посвідченні договорів за дублікатами; -

- всі ці обставини у їх сукупності дають підстави суду погодитись з відповідачем у тому, що він як нотаріус виконав всі покладені на нього обовязки при посвідченні договорів, перевірив осіб за паспортами, перевірив достовірність правовстановлюючих щодо відчужуваного майна документів, впевнився у дійсності намірів і в правильному розумінні вчинюваних сторонами правочинів і не мав достатніх підстав для висновку або для обґрунтованої підозри щодо підробки паспорту, не мав підстав для відібрання паспорту та/або для повідомлення правоохоронних органів про виявлення підробленого документу чи для направлення такого документу на експертизу, і не мав підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій.

Позивач вбачає незаконність в діях нотаріуса і в тому, що нотаріус прийняв звіт про оцінку, в якому був відсутній підпис замовника (ОСОБА_6) і отже який був недійсним. Разом з тим, дана обставина не є підставою для висновку, що нотаріусом не була встановлена (чи була встановлена неправильно) особа продавця. Крім того, враховуючи, що звіт подається виключно для підтвердження і встановлення ціни предмету правочину для визначення сум обовязкових платежів, то дана обставина не може розглядатись такою, що означає не встановлення особи продавця, і не може розглядатись як незаконність дій або недбалість у розумінні статті 27 закону «Про нотаріат».

Таким чином, в межах даної цивільної справи не встановлено незаконності чи недбалості в діях нотаріуса ОСОБА_5 при посвідченні ним вказаних договорів, в тому числі при перевірці і встановленні осіб, що звернулись до нього для посвідчення договорів, укладених між ними.

Також суд враховує, що в судовому рішенні, на яке посилається позивач і яким договори визнані недійсними, дії нотаріуса не були предметом дослідження та аналізу; суд у даному рішенні не встановив вказаної у статті 27 Закону протиправності (незаконності або недбалості) в діях нотаріуса, який посвідчив оспорені правочини;

не проводилось службове розслідування дій нотаріуса;

на даний час відсутні рішенні компетентних органів, які б встановили незаконність дій нотаріуса чи його недбалість при вчиненні нотаріальних дій, чи іншу протиправність.

Таким чином, суд виходить з того, що оскільки не встановлено інше нотаріус виконав вимоги закону щодо встановлення особи за паспортом.

Крім того, диспозиція статті 27 Закону не виключає необхідності встановлення решти складових, за наявності яких настає цивільна відповідальність за завдану шкоду.

Виходячи з даної норми закону та з загальних положень про відшкодування заподіяної шкоди, для покладення на особу такої відповідальності має бути встановлена обовязкова сукупність таких обставин: 1) наявність шкоди (майнового збитку); 2) наявність заподіювача шкоди; 3) протиправність дій заподіювача шкоди (якщо законом не встановлена відповідальність за заподіяну шкоду незалежно від вини заподіювача); 4) причинно-наслідковий зв'язок між діями заподіювача шкоди і шкодою.

Для визначення того, чи є заподіяна позивачу шкода наслідком дій нотаріуса, має значення, яка саме шкода позивачу завдана. З цього приводу суд виходить з наступного:

Оскільки укладені між позивачем (покупцем) і вказаною особою (продавцем) два договори купівлі-продажу були визнані в судовому порядку недійсними, а недійсний правочин є недійсним з моменту його укладення, і тому з самого моменту укладення такого договору він не створює правових наслідків (прав та обовязків для сторін), то виходячи з цього позивач ОСОБА_11 за вказаними правочинами не набув у власність майно, зазначене у цих договорах : будинок і земельну ділянку, і до нього взагалі не перейшло (і не переходило) право власності на вказані обєкти. Тому помилковим є тлумачення позивачем завданої йому шкоди саме як втрата будинку і земельної ділянки, які він повернув власнику на виконання рішення суду, оскільки вказане майно йому не належало з законних підстав.

З наданих позивачем доказів дійсно встановлено, що позивач поніс майнові втрати, тобто шкода позивачу завдана, і така шкода полягає у втраті грошових коштів, які він передав особі, що виступила у ролі продавця майна під іменем ОСОБА_6, і яка незаконно заволоділа цими коштами під приводом відчуження нібито належного цій особі майна.

Тобто заподіювачем шкоди позивачу є інша особа, яка вчинила протиправні дії по відношенню до позивача.

Виходячи з тої шкоди, яка завдана позивачу, і з урахуванням конкретних обставин її завдання, суд дійшов також висновку про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між посвідченням нотаріусом ОСОБА_5 вказаних договорів і негативними наслідками, які наступили для позивача, а саме тим, що грошовими коштами позивача заволоділа інша особа, яка заволоділа такими коштами раніше дій нотаріуса по посвідченню договорів, враховуючи пояснення позивача, зміст договорів, надану позивачем розписку про передачу грошей продавцю за розпискою, - і до даних подій нотаріус взагалі жодного відношення не мав.

Суд також враховує, що згідно статті 27 Закону «Про нотаріат» нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії, подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов'язаного із вчиненням нотаріальної дії чи подала недійсні та/або підроблені документи.

Позивач як на підставу для визнання дій нотаріуса незаконними послався саме на вказану обставину: що продавець предявив підроблений паспорт для посвідчення його особи, а нотаріус внаслідок його недбалості чи не дотримання вимог закону про належне встановлення особи не виявив даного факту подання йому підробленого документу.

Разом з тим, виходячи з приписів статті 27 Закону - предявлення підробленого документу чи надання особою неправдивої інформації нотаріусу є підставою для звільнення нотаріуса від відповідальності за шкоду, якщо така шкода заподіяна особі внаслідок незаконних дій чи недбалості нотаріуса.

В даному ж випадку, відсутні підстави для покладення на відповідача обовязку по відшкодуванню шкоди, заподіяної позивачу, передбачені в ч.1 статті 27 закону «Про нотаріат», і крім того наявні підстави передбачені в ч.2 ст.27 закону.

Позивач посилається на судову практику, згідно якої на нотаріусів покладається відповідальність за шкоду внаслідок посвідчення правочинів за підробленими документами. Разом з тим, події, про які згадує позивач, мали місце до внесення змін до ст.27 Закону «Про нотаріат» та доповнення її частиною другою щодо підстав звільнення від відповідальності.

В межах даної справи також не встановлено будь- якої причетності відповідача до заволодіння грошовими коштами позивача, тому відсутні і підстави для покладення на відповідача обовязку по відшкодуванню такої шкоди з загальних підстав, передбачених статтею 1166 ЦК України.

Позивач посилається на те, що нотаріус в питаннях покладення на нього матеріальної відповідальності за шкоду внаслідок його дій повинен прирівнюватись до державного органу, і відповідно зобовязаний відшкодувати шкоду навіть і у тому разі, якщо діяв законно, але припустився помилки, що призвела до шкоди.

Суд не погоджується з позивачем у такому тлумаченні вимог закону, що регулює відповідальність приватного нотаріуса за статтею 27 Закону «Про нотаріат». Посилання на практику Європейського суду з прав людини щодо покладення на нотаріусів обовязку по відшкодуванню шкоди без встановлення незаконності в його діях, суд до уваги не приймає, оскільки зазначеними позивачем рішеннями ЄСПЛ були зроблені висновки у інших правовідносинах, які не є ідентичними чи подібними тим, що є предметом розгляду в даній справі і в межах заявлених позовних вимог. Суд не вбачає підстав для такого розширеного тлумачення статті 27 Закону «Про нотаріат», крім іншого приймаючи до уваги і те, що на особу не може бути покладено обовязок, покладення якого не передбачено законом або договором; що відповідач не є державним органом; що є інший заподіювач шкоди; і що шкода, яка завдана позивачу, наступила не внаслідок дій нотаріуса.

Таким чином, в межах заявлених позовних вимог, та на підставі поданих суду доказів, суд не встановив незаконності чи недбалості в діях нотаріуса як підстави для покладення на нього обовязку по відшкодуванню позивачу матеріальної і моральної шкоди; не встановив порушення прав позивача відповідачем. Позов необґрунтований, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 27 закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій в України, ст.1166 ЦК України, 263, 264, 265, 268 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання незаконними дій приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_5 щодо посвідчення Договору купівлі продажу земельної ділянки між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 від 07 жовтня 2015 року, реєстровий № 4461, та Договору купівлі продажу житлового будинку між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 від 07 жотвня 2015 року, реєстровий № 4458, та про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої такими діями нотаріуса, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складене 22 червня 2018р..

Суддя Т.В. Селезньова