Провадження № 2/761/2101/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального медичного об'єднання «Дерматовенерологія» у м. Києві про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В вересні 2017р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Територіального медичного об'єднання «Дерматовенерологія» у м. Києві, в якому просила суд: зобов'язати відповідача видати позивачці довідку про підтвердження періоду роботи з 15 квітня 1997р. по 17 серпня 2000р. в Київському міському шкірно-венерологічному диспансері - інфекційному закладі сфери охорони здоров'я, зазначивши в довідці, що вказаний період зараховується до стажу роботи для обчислення пенсії в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди перебування у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними 3-х річного віку та без збереження заробітної плати; стягнути з відповідача на свою користь судовий збір.

Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що у зазначений вище період час вона працювала в Київському міському шкірно-венерологічному диспансері, правонаступником якого є відповідач, на посаді повара. При неодноразових зверненнях позивачки до відповідача про надання їй довідки для обчислення пенсії в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідач надає формальні відповіді, що на думку позивачки протиправним та необґрунтованим, а тому вона вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав.

До судового засідання позивачка подала до суду клопотання про розгляд справи у свою відсутність, заявлені позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та просить суд позов задовольнити.

Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, відзив на позов не подавався. В процесі розгляду справи сторона відповідача клопотала перед судом про оголошення по справі перерви для отримання правничої допомоги, яке було задоволено судом. Також стороною відповідача було подано до суду клопотання про передачу справи за підсудністю до суду, якого не існує. Зазначене клопотання було залишено без задоволення.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин (далі по тексту норми зазначеного нормативного акту будуть наводитись у зазначеній редакції) акт, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Пунктом б) ч. 1 ст. 13 цього Закону передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, з 15 квітня 1997р. по 17 серпня 2000р. позивачка працювала на посаді повара 4 розряду в Київському міському шкірно - венерологічному диспансері (а.с. 15, 16).

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що всі її звернення до відповідача були залишенні відповідачем без задоволення і не розглянуті по суті.

Судом встановлено, що 30 серпня, 06 жовтня, 17 грудня 2016р., 21 лютого 2017р. позивачка зверталась до відповідача з заявами про видачу їй довідки про підтвердження періоду роботи з 15 квітня 1997р. по 17 серпня 2000р. в Київському міському шкірно-венерологічному диспансері - інфекційному закладі сфери охорони здоров'я, зазначивши в довідці, що вказаний період зараховується до стажу роботи для обчислення пенсії в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди перебування у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними 3-х річного віку та без збереження заробітної плати.

Протягом всього часу розгляду справи в суді стороною відповідача не було надано доказів того, що відповідачем в установленому законом порядку були розглянуті вищезазначені заяви позивачки і надано їй довідку про підтвердження зазначеного трудового стажу в подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», наказу МОЗ України за № 133 від 19 липня 1995р. «Про затвердження Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб» або відмови в наданні такої довідки в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не було належним чином розглянуто і прийнято рішення в установленому законом порядку за заявами позивачки, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, з урахуванням положень ст. 10 ЦПК України слід зобов'язати відповідача, протягом 30 днів з часу набрання рішенням суду законної сили, розглянути заяви позивачки від 30 серпня, 06 жовтня, 17 грудня 2016р., 21 лютого 2017р., і за наслідками їх розгляду прийняти рішення у встановленому законом порядку, при цьому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», положень ст. 16 ЦК України, суд не наділений повноваженнями, як роботодавець підтвердити наявність чи відсутність у сторони відповідного трудового стажу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 13, 15, 16 ЦК України; ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. ст. 13, 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України НОМЕР_1, виданий 12 листопада 1996р. Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) до Територіального медичного об'єднання «Дерматовенерологія» у м. Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 72) про зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Територіальне медичне об'єднання «Дерматовенерологія» у м. Києві протягом 30 днів з часу набрання рішенням суду законної сили, розглянути заяви ОСОБА_1 від 30 серпня, 06 жовтня, 17 грудня 2016р., 21 лютого 2017р., і за наслідками їх розгляду прийняти рішення у встановленому законом порядку.

Стягнути з Територіального медичного об'єднання «Дерматовенерологія» у м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,0 /шістсот сорок/ грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 18 травня 2018р.

Суддя: