Справа № 642/1358/18
Номер провадження 8/642/924/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Пашнєва В.Г.

за участю секретаря судового засідання Антоненко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2017 року по цивільній справі №2-2704/09 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення суду від 17.10.2017 року у справі № 2-2704/09 за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що на теперішній час кредитний договір, що став підставою для стягнення суми заборгованості, визнано недійсним, просила поновити їй строк для подачі заяви про скасування рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17.10.2017 року за нововиявленими обставинами та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки спірний кредитний договір визнано недійсним.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином та вчасно.

ОСОБА_1 в своїй заяві зазначила, що просить розглядати справу у її відсутність.

Представник ПАТ «ПриватБанк» до судового засідання не з'явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2017 року позов ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено та стягнуто заборгованість за кредитним договором № НАХRRХ55460272 від 09 березня 2007 року у розмірі 23581,74 грн. та судові витрати.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 15.01.2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалюючи рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції суд відхилив та вважав недоведеним той факт, що ОСОБА_1 під час укладання спірного кредитного договору не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними за своїм психічним станом.

Ухвалою Верховного Суду України від 26.03.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2018 року.

При цьому, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14 березня 2016 року визнано недійсним кредитний договір № НАХRRХ55460272 від 09 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник - ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 127 від 10 лютого 2016 року, проведеної комунальним закладом охорони здоров'я «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», ОСОБА_1 у період часу, який відноситься до підписання кредитного договору, виявляла ознаки стійкого хронічного психічного розладу в формі шизофренії параноїдної, і за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

10 серпня 2016 року рішенням Апеляційного суду Харківської області рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновок експертизи № 127 від 10 лютого 2016 року є непереконливим, оскільки його мотивувальна частина не містить обґрунтування висновку фахівців, на підставі чого вони дійшли висновку майже через 10 років, що саме 09 березня 2007 року позивач за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Крім того, зі змісту висновку судової експертизи вбачається, що 27 лютого 2007 року позивач була виписана з лікарні у задовільному стані і лише 23 травня 2007 року знову звернулась до лікарні за медичною допомогою. Тобто, договір було укладено ОСОБА_1 через тиждень після одужання, а інших доказів того, що позивач 09 березня 2007 року за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, суду не надано.

У вересні 2016 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року.

Постановою Верховного Суду України від 11 квітня 2018 року рішення апеляційного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року скасовано, а рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 14 березня 2016 року4 - залишено в силі, як таке, що відповідає закону.

Таким чином на теперішній час кредитний договір № НАХЯКХ55460272 від 09 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ «ПриватБанк»), заборгованість за яким стягнуто рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2017 року, визнано недійсним. Таким чином в цивільній справі за позовом ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутній предмет спору, а саме заборгованість за недійсним договором.

Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.3ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов'язків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 вищезазначеної статті передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом тане були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, зокрема з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Пунктом 6 частини 3 статті 426 ЦПК України визначено про можливість подачі клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у разі пропуску строку.

Враховуючи викладені норми діючого ЦПК України, а також те, що копію постанови Верхового Суду від 11.04.2018 року ОСОБА_1 отримано 16.05.2018 року поштовим відправленням, суд приходить до висновку, що встановлений місячний строк для подачі заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно із ч. 3ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

ОСОБА_1 в своїй заяві просить відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «ПриватБанк» до неї, однак відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідності скасування судового рішення від 17 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № НАХRRХ55460272 від 09 березня 2007 року у розмірі 23581,74 грн. та судових витрат і закрити провадження у справі, в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Керуючись ст. 259 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17.10.2017 року за нововиявленими обставинами.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2017 року по цивільній справі №2-2704/09 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № НАХRRХ55460272 від 09 березня 2007 року у розмірі 23581,74 грн. та судові витрати- скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції безпосередньо або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.Г.Пашнєв