АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1992/18 Справа № 185/4008/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Агрофірма «Старт» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до приватного підприємства «Агрофірма «Старт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міськрайонне управління у Павлоградському, Юрївському районах та в м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.10.2013 року державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1532, він є спадкоємцем земельної ділянки, розташованої на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,4919 гектарів, яку було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала його матері ОСОБА_7, померлої 01.12.2012 року.

03.02.2009 року між його матір'ю та ПП «Агрофірма «Старт» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,4919 гектарів, кадастровий номер :01:002:0855, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, який зареєстрований у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах" 23.06.2010 року.

Пунктом 37 вищезазначеного договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Тому, він, як спадкоємець, набув право власності на земельну ділянку і має право вільно, на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Оскільки він не бажає мати орендних відносин з відповідачем, а розірвати договір за взаємною згодою відповідач не бажає, тому він був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Просив суд першої інстанції розірвати договір оренди земельної ділянки та зобов'язати ПП «Агрофірма «Старт» повернути йому земельну ділянку, у стані, придатному для цільового використання.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_6 до Приватного підприємства «Агрофірма «Старт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міськрайонне управління у Павлоградському районі, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про розірвання договору оренди землі - задоволено в повному обсязі.

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 5,4919 гектарів, кадастровий номер :01:002:0855, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що був укладений між спадкодавцем ОСОБА_7 03.02.2009 року з ПП «Агрофірма «Старт» і зареєстрований у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах" 23.06.2010 року.

Зобов'язано ПП «Агрофірма «Старт» у встановленому законодавством порядку повернути ОСОБА_6 земельну ділянку площею 5,4919 гектарів, кадастровий номер :01:002:0855, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, у стані, придатному для цільового використання.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПП «Агрофірма «Старт» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалась на те, що суд першої інстанції неповністю зясував обставини справи, що мають значення для справи та, як наслідок висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначив, що умова договору, яка зафіксована в п. 37 договору оренди землі від 03.09.2009 року не є волевиявленням відповідача, а є забовязальною умовою для державної реєстрації цього договору, тому розривати договір оренди лише з посиланням на цей пункт є недоцільним, адже відповідач належним чином, без порушень умов договору та закону, виконує свої обовязки стосовно оренди землі.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «ОСОБА_6 України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що сторони спірного договору оренди землі дійшли згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, п.37 передбачено можливість розірвання цього договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, при цьому, що цей пункт договору узгоджується із положеннями ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі», тому позивач, який набув право власності на орендовану земельну ділянку після смерті орендодавця, як новий власник, має право розірвати договір оренди з підстав, визначених договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.02.2009 року між нині померлою ОСОБА_7 та ПП «Агрофірма «Старт» був укладений договір оренди землі строком на 15 років, зареєстрований у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах" 23.06.2010 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 08.10.2013 року державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1532, позивач є спадкоємцем земельної ділянки, розташованої на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,4919 га, яку було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала його матері ОСОБА_7К, померлої 01.12.2012 року.

Спір між сторонами виник з приводу подальшого користування вищезазначеною земельною ділянкою, так як відповідач не погоджується на розірвання договору оренди землі в досудовому порядку.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV (далі Закон).

За змістом ст. 1 вказаного Закону, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 31 Закону, договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 32 Закону, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до п. 37 договору оренди, який був укладений 03.02.2009 року між нині померлою ОСОБА_7К та ПП «Агрофірма «Старт», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи про те, що ОСОБА_7 за договором передала в оренду ПП «Агрофірма «Старт», належну їй земельну ділянку і після її смерті право власності на неї перейшло до її спадкоємця ОСОБА_6 який став новим власником та вимагає розірвання договору оренди, як передбачено законом та п. 37 укладеного договору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки сторони спірного договору оренди землі дійшли згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, п. 37 передбачено можливість розірвання цього договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, при цьому, що цей пункт договору узгоджується із положеннями ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі», тому позивач, який набув право власності на орендовану земельну ділянку після смерті орендодавця, як новий власник, має право розірвати договір оренди з підстав, визначених договором.

Доводи апеляційної скарги, про те що умова договору, яка зафіксована в п. 37 договору оренди землі від 03.09.2009 року не є волевиявленням відповідача, а є забовязальною умовою для державної реєстрації цього договору, колегією суддів не приймаються, адже зазначений пункт договору ніким з учасників правочину не оспорювався.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Агрофірма «Старт» - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки, що визначені чинним законодавством.

Головуючий:

Судді: