Справа № 209/4084/13-ц
Провадження № 4-с/209/5/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Камянське

Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальової А.Б.,

при секретарі Полухіної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Камянське скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 55415699,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 з накладення 26 грудня 2017 року арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні № 55418252 при примусовому виконанні заочного рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року у справі № 209/4084/13-ц на підставі виконавчого листа № 209/4084/13-ц від 05 липня 2016 року на загальну суму 1015143,18 грн. (ВП № 55415699); визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 26 грудня 2017 року за №ВП 55415699 (в межах зведеного виконавчого провадження № 55418252), згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (51920, м.Камянське (м.Дніпродзержинськ), вул.Таманська, 97, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1).

Вимоги скарги мотивує тим, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року у справі № 209/4084/13-ц частково задоволений позов ОСОБА_4 до нього та стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 грошові кошти за договором позики від 11 червня 2010 року в сумі 908640 грн., три відсотки річних в сумі 103062,18 грн., індексацію в розмірі 60456,85 грн., судовий збір 3211,60 грн. та 229,40 грн. 02 червня 2015 року рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області його апеляційна скарга задоволена частково, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року в частині стягнення індексації в розмірі 60456,85 грн. скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. 05 липня 2016 року Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська видано виконавчий лист у справі № 209/4084/13-ц щодо стягнення з нього на користь позивача: грошових коштів за договором позики від 11 червня 2010 року в сумі 908640 грн., три відсотки річних в сумі 103062,18 грн., сплачений судовий збір в сумі 3211,60 грн. та 229,40 грн., а всього 1015143,18 грн. 19 грудня 2017 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 за заявою стягувача ОСОБА_4 прийнято до примусового виконання виконавчий лист № 209/4084/13-ц від 05 липня 2016 року та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55415699. 19 грудня 2017 року приватним виконавцем ОСОБА_2, на підставі ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 55418252: ВП № 55415699 з примусового виконання заочного рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року у справі № 209/4084/13-ц на підставі виконавчого листа № 209/4084/13-ц від 05 липня 2016 року на загальну суму 1015143,18 грн.; ВП № 55415170 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 19 грудня 2016 року у справі № 209/4403/15-ц на підставі виконавчого листа № 209/4403/15-ц від 17 січня 2017 року на загальну суму 154541,31 грн. В подальшому в межах зведеного виконавчого провадження приватним виконавцем ОСОБА_2 винесено постанову про арешт майна боржника від 26 грудня 2017 року за №ВП 55415699, згідно якої накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1: домоволодіння, 77/100 частки власності за адресою: м. Дніпро, вул. Ласточкіна, 13; нежиле приміщення за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, прим. 17, загальною площею 82,8 кв.м; нежиле вбудоване приміщення № 16 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 72,7 кв.м.; нежиле вбудоване приміщення № 18 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 61,7 кв.м, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 1286652,94 грн. Також була винесена постанова про арешт майна боржника від 26 грудня 2017 року за № ВП 55415699, згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 1286652,94 грн. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 19 грудня 2017 року стягувач за виконавчими документами ОСОБА_4 звернувся до приватного виконавця з заявами: про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 209/4084/13-ц від 05 липня 2016 року на загальну суму 1015143,18 грн.; про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 209/4403/15-ц від 17 січня 2017 року на загальну суму 154541,31 грн. У поданих заявах стягувач, користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження", зазначив конкретне майно, на яке просить накласти арешт при відкритті виконавчого провадження, зокрема: домоволодіння, 77/100 частки власності за адресою: м. Дніпро, вул. Ласточкіна, 13; нежиле приміщення за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, прим. 17, загальною площею 82,8 кв.м; нежиле вбудоване приміщення № 16 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 72,7 кв.м.; нежиле вбудоване приміщення № 18 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 61,7 кв.м. У відповідності до ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження", приватним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні накладено арешт на майно, що конкретно визначене заявами стягувача про примусове виконання рішень, про що винесено постанову про арешт майна боржника від 26 грудня 2017 року за № ВП 55415699. Арешти на інше майно боржника можуть бути накладені виконавцем виключно в порядку, визначено ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження". Втім, з порушенням встановленого законом порядку, приватним виконавцем винесено постанову від 26 грудня 2017 року за номером ВП 55415699, згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику. Звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. Постанова виконавця про арешт майна боржника може бути прийнята в межах процедури звернення стягнення на майно боржника, після винесення постанови про звернення стягнення на майно боржника. При цьому, звернення стягнення на майно боржника, як захід примусового виконання рішень повинно бути співмірним обсягу вимог за виконавчими документами. Вартість майна, на яке звертається стягнення, не може істотно перевищувати обсягу вимог за виконавчими документами (з урахуванням стягнення основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів). З матеріалів виконавчого провадження, а також з інформації про виконавче провадження, що міститься в авторизованій системі виконавчого провадження, вбачається, що постанова про звернення стягнення на майно боржника приватним виконавцем не виносилась. Крім того, оцінка нерухомого майна, на яке вже накладено арешт, згідно постанови про арешт майна боржника від 26 грудня 2017 року за № ВП 55415699, не проводилась, його ринкова вартість не визначалась. Обставин і документів, які підтверджують те, що за рахунок вартості майна, на яке вже накладено арешт, недостатньо для задоволення вимог за виконавчими документами, станом на момент винесення оскаржуваної постанови про арешт від 26 грудня 2017 року, не було і на даний момент немає. Тобто оскаржувану постанову про накладення арешту винесено з порушенням порядку накладення арешту, визначеного законом, та передчасно. Окрім того, арешт на майно накладається виконавцем на конкретне майно та виключно після його виявлення. При цьому, арешт накладається після проведення опису цього майна з визначенням його індивідуальних чи родових ознак, про що складається постанова про опис та арешт майна. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається лише після проведення його опису. З оскаржуваної постанови вбачається, що приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна, а не про опис та арешт майна, як того вимагає закон. Арешт накладено без виявлення майна та його опису, на невизначене майно та у необмеженому складі (цитата: "все рухоме та нерухоме майно"). При цьому, арешт накладено на все рухоме майно, тобто в тому числі без опису рухомого майна, що не підлягає державній реєстрації. Формулювання "все майно боржника або на окремі речі", в контексті ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження", та в системному зв'язку з іншими нормами цього закону, загальними засадами виконавчого провадження, не є кількісним показником, а встановлює можливий обсяг юридичної відповідальності боржника та негативних для нього наслідків через примусове відчуження майна. Дії приватного виконавця ОСОБА_2 з накладення арешту на все належне йому рухоме та нерухоме майно та винесена відповідна постанова від 26 грудня 2017 року не відповідають засадам законної діяльності виконавця, тому мають бути визнані протиправними (скасованими) в судовому порядку. Примусове виконання передбачає певні обмеження для особи боржника (арешт, примусове відчуження майна тощо), що можуть бути застосовані виключно на підставі та в порядку, передбаченому законом. Порушення цих підстав та порядку є прямим порушенням ст. ст. 19, 41 Конституції України, й відповідно - його конституційних прав.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 у відкрите судове засідання 14 червня 2018 року не з'явилась, надала суду заяву про розгляд скарги за її відсутності, просить скаргу задовольнити. Згідно відповіді на відзив приватного виконавця, ОСОБА_3 зазначила, що постановою приватного виконавця від 15.01.2018 року було накладено арешт на виявлені виконавцем майнові (корпоративні) права, що належать боржнику, а саме: частку у статутному капіталі ТОВ "Славнафта", код 33808142, у розмірі внеску до статутного фонду 17500,00 грн., що складає 50 % від загального статутного капіталу. Щодо відсутності в Автоматизованій системі виконавчого провадження такого процесуального документу, як постанова про звернення стягнення на майно боржника, зазначила, що недоліки програмного забезпечення не можуть мати пріоритет над виконанням встановленої законом процедури примусу, а порядок ведення автоматизованої системи (підзаконний акт) не може змінювати вимоги ЗУ "Про виконавче провадження" та виконання встановленої процедури звернення стягнення на майно не може ставитися в залежність від недоліків електронної системи (а.с.123-125).

Приватний виконавець ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності (а.с.121) та заперечення на скаргу, в яких зазначив, що ним на підставі заяви стягувача та у відповідності до вимог ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" 26 грудня 2017 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми стягнення 1286652,94 грн. з метою забезпечення реального виконання рішення. На підставі зазначеної постанови було накладено арешт на: автомобіль марки "ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_2, колір - білий, номер кузова ХТН311000Х0271705, рік випуску - 1999, свідоцтво про реєстрацію ЯАА № 477866 від 07 квітня 2000; вантажний автомобіль марки "МАЗ 53371", номерний знак НОМЕР_3, колір - сірий, номер шасі ХТМ533700Р0018208, рік випуску - 1993, свідоцтво про реєстрацію ЯАА № 695175 від 26 жовтня 2002; автомобіль марки "Mersedes-Benz 500S", номерний знак НОМЕР_4, колір - чорний, номер кузова НОМЕР_5, рік випуску - 1992, свідоцтво про реєстрацію ЯАА № 810856 від 17 липня 2012. Після чого, у відповідності до вимог ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження", було перевірено інформацію в державних реєстрах щодо наявності зареєстрованого за боржником майна і встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано: домоволодіння, 77/100 частки власності за адресою: м. Дніпро, вул. Ласточкіна, 13; нежиле приміщення за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, прим. 17, загальною площею 82,8 кв.м; нежиле вбудоване приміщення № 16 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 72,7 кв.м.; нежиле вбудоване приміщення № 18 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 61,7 кв.м, у зв'язку з чим виконавцем 26 грудня 2017 року винесено окрему постанову про арешт вищезазначеного майна. Арешт застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Посилання боржника, що арешт на майно може накладатися після винесення постанови про звернення стягнення на майно боржника є хибними, оскільки звернення стягнення на майно боржника є одним з заходів примусового виконання рішення і складається з кількох етапів арешту, опису, вилучення, оцінки та реалізації. Такого процесуального документа, як постанова про звернення стягнення на майно боржника немає в Авторизованій системі виконавчого провадження. Посилання боржника на обставини, що арешт накладено на майно, оцінка якого не визначалася, як на порушення його прав, є передчасною. Боржником не доведено протилежного, що арешт накладено на майно, вартість якого становить більше суми заборгованості. Визначення вартості майна здійснюється з метою передачі майна на реалізацію після проведення його опису, а як зазначено вище, арешт на майно боржника застосовано з метою забезпечення виконання рішення. Скаржник помилково трактує ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" та плутає поняття. Частиною 2 чітко визначено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Тобто це дві різні процесуальні дії, за наслідками яких виносяться окремі постанови виконавця (а.с.50-52).

У судове засідання ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 не зявилися. До судового розгляду від представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 надійшли заперечення на заяву (а.с.146-148), в якій вона просила розглянути заяву без її та ОСОБА_4 участі та просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги. Зазначила, що вказана заява була подана в порядку ст.437-449 ЦПК України, якою передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Боржник зловживає своїми процесуальними обовязками з метою ухилення виконання рішення суду, оскільки стягувачем з моменту ухвалення заочного рішення не отримано жодних коштів з боку боржника. З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем були вчинені виконавчі дії в межах зведеного виконавчого провадження ВП №55415699 при примусовому виконанні заочного рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 20.06.2014 року у справі №209/4084/13-ц на підставі виконавчого листа №209/4084/13-ц від 05.07.2016 року та примусовому виконанні рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 19.12.2016 року у справі №209/4403/15-ц на підставі виконавчого листа №209/4403/15-ц від 17.01.2017 року на загальну суму 1286652,94 грн. Вважає, що зазначені скаржником підстави визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування постанови про арешт майна боржника по суті є опосередкованими та такими, що не впливають на сутність правомірності проведення виконавчих дій, оскільки приватний виконавець зобовязаний вживати всіх заходів для виконання рішення суду.

Суд, вивчивши скаргу на дії приватного виконавця, письмові заперечення, відзив на заперечення а також письмові пояснення сторін, дослідивши додані до заяви документи та матеріали виконавчого провадження, які надійшли електронною поштою до суду від приватного виконавця ОСОБА_2, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 05 липня 2016 року видано виконавчий лист № 209/4084/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошових коштів за договором позики від 11 червня 2010 року в сумі 908640 грн., трьох відсотків річних в сумі 103062,18 грн. та судового збору в сумі 3211,60 грн. та 229,40 грн. (а.с. 24).

Від стягувача ОСОБА_4 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 19 грудня 2017 року надійшла заява про відкриття виконавчого провадження із зазначенням конкретного майна, на яке він просив накласти арешт при відкритті виконавчого провадження: домоволодіння, 77/100 частки власності за адресою: м. Дніпро, вул. Ласточкіна, 13; нежиле приміщення за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, прим. 17, загальною площею 82,8 кв.м; нежиле вбудоване приміщення № 16 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 72,7 кв.м.; нежиле вбудоване приміщення № 18 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 61,7 кв.м. (а.с.21-22).

Відповідно до ч.5 ст.26 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

19 грудня 2017 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2М винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55415699 по виконанню виконавчого листа № 209/4084/13-ц виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 05 липня 2016 року (а.с.17-18).

19 грудня 2017 року приватним виконавцем ОСОБА_2, на підставі ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 55418252: ВП № 55415699 з примусового виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року у справі № 209/4084/13-ц на підставі виконавчого листа № 209/4084/13-ц від 05 липня 2016 року на загальну суму 1015143,18 грн.; ВП № 55415170 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року у справі № 209/4403/15-ц на підставі виконавчого листа № 209/4403/15-ц від 17 січня 2017 року на загальну суму 154541,31 грн. (а.с.13-14).

26 грудня 2017 року приватним виконавцем ОСОБА_2, на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 1286652,94 грн. (а.с.9-10).

26 грудня 2017 року приватним виконавцем ОСОБА_2, на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», було накладено арешт на майно, що належить божнику ОСОБА_1, на підставі заяви стягувача ОСОБА_4, а саме: домоволодіння, 77/100 частки власності за адресою: м. Дніпро, вул. Ласточкіна, 13; нежиле приміщення за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, прим. 17, загальною площею 82,8 кв.м; нежиле вбудоване приміщення № 16 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 72,7 кв.м.; нежиле вбудоване приміщення № 18 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 61,7 кв.м. (а.с.11-12).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26 грудня 2017 року № 109005410, 108251073, 108250866, 5688094 ОСОБА_1М належать на праві власності 77/100 частки домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Ласточкіна, 13; вбудоване нежиле приміщення № 18 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 61,7 кв.м; нежиле приміщення № 17 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 82,8 кв.м; нежиле вбудоване приміщення № 16 за адресою: м. Кам'янське, вул. Кірова, 16, загальною площею 72,7 кв.м. (а.с.66-67, 70-71, 72-73, 75, 76)

15 січня 2018 року приватним виконавцем ОСОБА_2, на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», було накладено арешт на майнові (корпоративні) права, що належать боржнику, а саме: частку у статутному капіталі ТОВ "Славнафта", код 33808142, у розмірі внеску до статутного фонду 17500,00 грн., що складає 50 % від загального статутного капіталу (а.с.126-127).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого ч. 7 статті 26 цього Закону.

Ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Абз.3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

За нормою ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виходячи з вищевикладеного, положень ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що дії приватного виконавця ОСОБА_2 щодо винесення постанови про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника є передчасним, оскільки, накладаючи арешт, державний виконавець повинен був провести всі передбачені законом дії для підтвердження наявності конкретного майна у боржника.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 з накладення 26 грудня 2017 року арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні № 55418252 при примусовому виконанні заочного рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року у справі № 209/4084/13-ц на підставі виконавчого листа № 209/4084/13-ц від 05 липня 2016 року на загальну суму 1015143,18 грн. є неправомірними, а постанова про арешт майна боржника від 26.12.2017 року підлягає скасуванню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 353, 354, 447, 448, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №55415699 - задовільнити.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 з накладення 26 грудня 2017 року арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні № 55418252 при примусовому виконанні заочного рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року у справі № 209/4084/13-ц на підставі виконавчого листа № 209/4084/13-ц від 05 липня 2016 року на загальну суму 1015143,18 грн. (ВП № 55415699).

Визнати неправомірною та скасувати Постанову про арешт майна боржника від 26 грудня 2017 року за № ВП 55415699 (в межах зведеного виконавчого провадження № 55418252), згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (51920, м.Камянське (м.Дніпродзержинськ), вул.Таманська, 97, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1)

Повний текст ухвали складено 14 червня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя А.Б. Ковальова