КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5006/14-ц
Провадження № 4-с/488/22/18
УХВАЛА

іменем України

10.05.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Тузові Р.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія на дії старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1, -

Встановив:

У грудні 2017 року стягувач у виконавчому провадженні ТОВ Українська факторингова компанія звернувся до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої вказав наступне.

07.10.2015 року Корабельним районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист по справі № 488/5006/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/72279 від 21.11.2007 року.

28.09.2017 року Корабельний районним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу про заміну сгягувача по справі № 488/5006/14-ц з ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» на TOB Українська факторингова компанія, що набрала законної сили 04.10.2017 року.

В подальшому стягувач дізнався про те, що постановою старшого державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 від 20.02.2016 року було відкрито виконавче провадження № 50317754 відносно ОСОБА_3 з примусового виконання виконавчого листа № 488/5006/14-ц, виданого 07.10.2015 року.

30.06.2017 року старшим державним виконавцем Корабельного ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", - у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Стягувач вважає незаконними дії старшого державного виконавця Корабельного ВДВС щодо повернення виконавчого документу стягувачу через те, що державним виконавцем не було здійснено усіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання виконавчого документа.

Посилаючись на викладене, стягувач просить:

визнати дії старшого державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого документа незаконними;

скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017 року;

В судове засідання представник ТОВ Українська факторингова компанія не з'явився, надав заяву, в якій скаргу підтримав, просив розглядати справу без його участі.

Представник Корабельного ВДВС м. Миколаєва у судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги не визнає.

Дослідивши скаргу та зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 19.06.2015 року Корабельний районний суд м. Миколаєва ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

В подальшому, 07.10.2015 року Корабельним районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист по справі № 488/5006/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/72279 від 21.11.2007 року.

28.09.2017 року Корабельним районним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу про заміну сгягувача по справі № 488/5006/14-ц з ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» на TOB Українська факторингова компанія, що набрала законної сили 04.10.2017 року.

Частина перша ст. 18 ЦПК України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 від 20.02.2016 року було відкрито виконавче провадження № 50317754 відносно ОСОБА_3 з примусового виконання виконавчого листа № 488/5006/14-ц, виданого 07.10.2015 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 18 цього ж Закону визначає права та обов'язки державних виконавців, зокрема, зазначає, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із копії постанови старшого державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017 року вбачається, що в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити місце перебування боржника і здійснені державним виконавцем заходи щодо встановлення його місця перебування виявились безрезультатними. Згідно витягів з НАІС ДДАІ МВС України транспортні засоби за боржником не зареєстровано. Державного реєстру іпотек нерухоме майно на праві власності у боржника відсутнє. За місцем проживання боржника майна, що йому належить на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Відповідно до довідки ДПС України відкриті розрахункові рахунки в фінансових установах відсутні, інформація стосовно боржника-фізичної особи щодо сум доходів, нарахованих (сплачених) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді ПФУ про останнє місце роботи інформації не знайдено, щодо осіб-боржників, які отримують пенсію, інформації не знайдено. На підставі цих відомостей та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до додатку до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження "Перелік виконавчих дій та строки їх вчинення" виконавча дія щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника має вчинятися не рідше ніж один раз на три місяці з моменту відкриття виконавчого провадження; а щодо виявлення рахунків боржника - не рідше ніж один раз на два тижні з моменту відкриття виконавчого провадження.

Проте, представником Корабельного ВДВС не було представлено суду доказів того, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи щодо примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили, із вказаною вище періодичністю.

Таким чином доводи заявника щодо невжиття усіх передбачених законом дій для визначення місця перебування боржника та його майна, суд знаходить обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що старшим державним виконавцем Корабельного ВДВС м. Миколаєва не було вжито усіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду, що набрало законної сили, і оскаржувана стягувачем постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є необґрунтованою і такою, що була винесена передчасно, та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, суд знаходить скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія на дії старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №50317754, - неправомірними.

Визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017 року, винесену старшим державним виконавцем Корабельного ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №50317754.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І. Селіщева