СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17744/17

пр. № 2/759/2901/18

20 вересня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2017 позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2 виданого Святошинським РУ ГУ МВС України у м. Києві 23.03.2002) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) суму основного боргу у розмірі 12000 доларів США 00 центів та 3% річних у розмірі 535 доларів США 00 центів та суму судового збору у розмірі 3353 (три тисячі триста п'ятдесят три гривні) 27 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 06.11.2014 відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 12000 доларів США строком до 06.05.2016 про що було складено розписку, яка підтверджує факт передачі коштів, однак взяті на себе зобов'язання з повернення позики відповідач у вказаний термін кошти добровільно не повернув, внаслідок чого позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням повернути кошти, однак відповідачем вказане прохання виконано не було.

15.12.2017 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.01.2018 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 25).

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 06.11.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики у вигляді розписки складеної власноруч відповідачем, згідно якої останнім було отримано від позивача грошові кошти у розмірі 12000 доларів США 00 центів (а.с. 7).

Позивач надсилав на адресу відповідача претензії 26.01.2017 та 24.02.2017 стосовно сплати боргу у розмірі 12000 доларів США за розпискою від 06.11.2014, яка останнім залишена без виконання (а.с. 13-20).

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Як зазначив позивач протягом вказаного періоду відповідач виконав умови договору у строк зазначений у договорі, грошові кошти не повернув, а тому порушив умови договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У абзацах. 2, 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення» судам роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.199 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то водночас зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією.

Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір 3353 (три тисячі триста п'ятдесят три гривні) 27 коп. тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вище викладеного, керуючись вимогами, ст. ст. 625, 1047, 1049, 1050 ЦК України; 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2 виданого Святошинським РУ ГУ МВС України у м. Києві 23.03.2002) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) суму основного боргу у розмірі 12000 доларів США 00 центів та 3% річних у розмірі 535 доларів США 00 центів.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2 виданого Святошинським РУ ГУ МВС України у м. Києві 23.03.2002) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 3353 (три тисячі триста п'ятдесят три гривні) 27 коп.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 20.09.2018.