22.09.2018 Справа № 756/7079/18
Пр. № 2/756/4355/18
Ун. №756/7079/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 вересня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Васалатій К.А. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення,-

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що він є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1997 року. В зазначеній квартирі окрім власника зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає, комунальні послуги не оплачує, однак залишається бути зареєстрованою за адресою квартира АДРЕСА_2. Реєстрація ОСОБА_2 у вказаній вище квартирі створює суттєві незручності в користуванні власністю ОСОБА_1 та тягне додаткові витрати за утримання житла. У зв'язку із цим, позивач просив визнати відповідача, такою, що втратила право користування житловим приміщенням шляхом виселення.

Суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 274 ЦПК України, ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного провадження одноособово, на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач про розгляд справи повідомлялася належним чином. Відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, копії відзиву та доданих до нього документів, суду не надала.

Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1997 року.

Згідно повідомлення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації №104/ОП/Ф-755-2208 від 10.05.2018 року, ОСОБА_2 дійсно зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_1.

Підтвердженням відсутності ОСОБА_2 за адресою місця реєстрації є акти обстеження кв. АДРЕСА_1 від 29.11.2017 року, 13.02.2018 року та 20.04.2018 року, складених адвокатом Філіповською В.В. на підставі заяви громадянина ОСОБА_1, у присутності сусідів, в якому зазначено про відсутність відповідача за адресою реєстрації.

За твердженням позивача, він як власник квартири позбавлений можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація ОСОБА_2, яка насправді не проживає у вказаній квартирі є тягарем та тягне додаткові витрати на утримання житла.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі матеріали та докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89,141, 259, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.А. Васалатій