РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого: судді - Мохова Є.І.

при секретарі - Бридня О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання дійсним правочину та визнання права власності на нерухоме майно про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання правочину дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 12 грудня 2015 року відповідач продав, а вона купила 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, що належала відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Волноваською міською радою на підставі рішення від 07.10.2009 року № 148, зареєстрованому в КП «Волноваське БТІ» 09.11.2009 року за номером 6397 в книзі п-11, про що уклали відповідний договір. Гроші за придбану 1/3 частку квартири були передані відповідачу, який передав їй свій комплект ключів від квартири, технічну документацію, вона користується квартирою, сплачує усі витрати по утриманню та комунальні послуги. В зв'язку з відсутністю на той час коштів для нотаріального посвідчення договору, позивач та відповідач домовились , що нотаріально оформлять договір пізніше, а саме у грудні 2016 року, однак від нотаріального посвідчення договору відповідач ухиляється, з реєстраційного обліку не знявся, в зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з цим позовом, просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/3 частки квартири, визнавши за нею право приватної власності на 2/3 частки квартири, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивач не з'явилася, своєю письмовою заявою просить розглянути справу без неї, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформувавла, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, своєю письмовою заявою просить розглянути справу без неї, проти позову не заперечує.

За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі..

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.11.2009 року, виданому на підставі рішення виконавчого комітету Волноваської міської ради від 07.10.2009 року за № 148, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 ОСОБА_2 по 1/3 частки (а.с.12).

Із договору про наміри від 12 грудня 2015 року вбачається, укладеному у місті Волноваха Донецької області, що відповідач ОСОБА_2 продав, а позивач ОСОБА_1 купила належну відповідачу 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, вартістю тридцять тисяч грн. Покупець заплатив продавцю повну вартість майна, продавець передав покупцю свідоцтво, свій комплект ключів від квартири та надає повне право користування, володіння та розпоряджатися 1/3 часткою квартири, за умовою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу у строк до грудня 2016 року, та зняття відповідача з реєстрації у строк п'ять днів після цього (а.с.14).

Згідно повідомлення Волноваського відділу поліції від 19.07.2018 року № 8194/501/07-2018, на звернення позивача про розшук відповідача, на теперішній час проведеними оперативно-розшуковими заходами, спрямованими на встановлення місцезнаходження безвісно зниклого гр. ОСОБА_2 позитивних результатів отримано не було (а.с.13).

Оцінюючі надані позивачем у відповідності зі ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач та відповідач є власниками кожен по 1/3 частки квартири, між сторонами 12 грудня 2015 року відбувся договір купівлі-продажу 1/3 частки квартири, за яким позивач купила, а відповідач продав належну йому 1/3 частку квартири, за умовою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу у строк до грудня 2016 року, позивач та відповідач домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, сторони виконали усі умови договору, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, та при таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання дійсним договору від 12 грудня 2015 року купівлі-продажу 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, визнання за позивачем з урахуванням її частки права власності на 2/3 частки квартири підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, суд враховує наступне.

Згідно частини 3 та 4 статті 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є передчасною та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, ч.2 ст. 220, 655, 657 ЦК України, ст.ст. 10 - 13, 76-81, 89, 209, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 12 грудня 2015 року, укладений у місті Волноваха Донецької області, за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила належну йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.11.2009 року, виданому на підставі рішення виконавчого комітету Волноваської міської ради № 148 від 07.10.2009 року, 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 25,3 кв.м., житловою площею - 12,6 кв.м, вартістю тридцять тисяч грн., визнавши за ОСОБА_1 з урахуванням належної їй 1/3 частки зазначеної квартири в цілому право приватної власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 25,3 кв.м., житловою площею - 12,6 кв.м.

В решті позовних вимог відмовити.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 221/5303/18 в архіві Волноваського районного суду, Донецької області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення через Волноваський районний суд.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Є.І.Мохов