22-ц/775/433/2018(м)
Суддя-доповідач Гаврилова Г.Л.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 222/10/18

Номер провадження 22-ц/775/433/2018(м)

19 червня 2018 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів - Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

за участю секретаря - Герасимової Г.Є.

сторони:

позивач -ОСОБА_2,

відповідач -ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 26 квітня 2018 року, у складі судді Доценко С.І.,місце ухвалення рішення - смт. Нікольське, повний текст судового рішення складений 02 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача ОСОБА_3 щодо незаконного розташування 16 лютого 2015 року при похованні могили ОСОБА_4 поруч з могилою її батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з недотриманням встановленого законодавством України однометрового простору між могилами та стягнути з відповідача завдану їй моральну шкоду в розмірі 35000 гривень.

В обгрунтування своїх позовних вимог пояснила, що її батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В 2015 році вона з'ясувала, що поряд з батьком похована ОСОБА_4, поховання якої відбулось 16 лютого 2015 року і організацією поховання займалась відповідач. Під час копання могили для ОСОБА_4 була використана робота екскаватору, яким могила була викопана неакуратно, на могилу її батька було насипано багато землі, було зламано та викинуто дерев'яний намогильний хрест, були порушені вимоги щодо простору між могилами. Вважає, що при копанні могили в такій спосіб було ковшем екскаватора пошкоджено могилу та потривожено прах її батька. На її вимогу, Зеленоярською сільською радою Нікольского району Донецької області було складено акт про обстеження могили та виявлені порушення санітарних норм в розташуванні могил ОСОБА_4 та ОСОБА_5, рекомендовано підправити місце поховання до стандартів, встановлених порядком утримання кладовищ та місць поховання. Отже, діями відповідача було порушено її права, та завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 35000 гривень.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 26 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дій щодо незаконного розташування могили ОСОБА_6 поруч з могилою ОСОБА_5 з недотриманням встановленого законодавством простору між могилами протиправними та стягнення завданої моральної шкоди відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням суду,ОСОБА_2подала апеляційну скаргу тапосилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Володарського районного судуДонецької області від 26 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом під час розгляду справи було встановлено, що відповідач займалася організацією поховання ОСОБА_6 та особисто визначала місце поховання. Приймаючи рішення про недоведеність вини відповідача, суд не надав належної оцінки зазначеному. Вважає, що відповідальність за завдану шкоду могилі її батька та його праху, повинна бути покладена на особу відповідальну за організацію поховання ОСОБА_6 Посилаючись на приписи Державних санітарних правил та норм "Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України", зазначає, що відповідачем порушено відстань між могилами, що підтверджується актом обстеження надмогильної споруди від 26 травня 2016 року. Обґрунтовує моральну шкоду неможливістю встановлення пам'ятника на могилі батька, який був замовлений до поховання родички відповідачки.

Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. ( а.с. 83-85,89-91)

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази не містять достатньої інформації щодо предмету доказування, а саме не підтверджують, що могила батька позивача пошкоджена чи спаплюжена діями відповідача, а тому надані докази є недостатніми для підтвердження факту завдання шкоди, дій відповідача та причинного зв'язку між її діями та настанням шкоди, а тому є недостатніми для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 квітня 2008 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ( а.с.6)

Сторони не оспорюють, що позивач ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_5 та що він похований на кладовищі в с. Федорівка Нікольского району Донецької області, що відповідно до ст. 82 ЦПК України є підставою для звільнення від доказування.

У відзиві на позов відповіч зазначила, що ОСОБА_4, яка в лютому 2015 року була похована поряд із своїм сином та батьком позивачки, не є її родичкою. Її похованням вона не займалась, а лише за проханням родичів померлої показала копачам могили де похований син померлої.

Згідно акту обстеження могили ОСОБА_5 на кладовищі за межами населеного пункту Федорівка на території Зеленоярської сільської ради встановлено, що могила ОСОБА_5 знаходиться в п'ятому ряду. Відстань між могилами ОСОБА_5 та ОСОБА_4- у головах 60 см. в ногах - вільний простір. Намогильна споруда ОСОБА_5 не зруйнована. Хрест дерев'яний (старий). Табличка відсутня. За результатами обстеження намогильної споруди померлого ОСОБА_5 зроблений висновок, відповідно до якого, не виявлено порушень Порядку утримання кладовищ інших місць поховань №328 від 03.07.2012 року та Закону України «Про поховання та похоронну справу». Пропозиції комісії: підправити намогильний пагорб. ( а.с.7)

Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони, крім випадків передбаченим цим Кодексом . Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Преамбулою Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що цей Закон визначає загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, регулює відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб'єктів господарювання, спрямована на: забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого (далі - тіла); забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об'єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих); надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про поховання та похоронну справу» державні стандарти, інші нормативні документи в галузі поховання впроваджуються в порядку, передбаченому законом, з метою забезпечення безпеки життя та здоров'я людей, тварин, охорони рослин, а також майна та довкілля, створення умов для раціонального використання всіх видів ресурсів.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України « Про поховання та похоронну справі» організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами.

У відповідності до п.п.1.1. Державних санітарних правил та норм "Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України" ДСанПіН 2.2.2.028-99, затвердженими постановою Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.1999 року, № 28 державні санітарні правила та норми включають основні гігієнічні вимоги щодо планування нових, утримання і санітарного упорядкування діючих кладовищ в населених пунктах України.

Державний контроль за дотриманням вимог даних санітарних правил та норм здійснюється установами та закладами державної санепідслужби відповідно до Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення".( пункт 1.3 Правил)

Отже, виходячи з системного аналізу даних норм, організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, а державний контроль за дотриманням вимог даних санітарних правил та норм здійснюється установами та закладами державної санепідслужби.

Враховуючи, що відповідач за законом не здійснює створення та експлуатацію об'єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань, організацію і проведення поховань померлих, надання ритуальних послуг, вважати її дії неправомірними щодо незаконного розташування молили ОСОБА_6 поруч з могилою батька позивача , у суду не було.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції,що у зв'язку з відсутністю доказів на підтвердження факту заподіяння позивачу моральних страждань, що пов'язані з діями відповідача, суд правильно відмовив у відшкодуванні моральної шкоди.

Отже, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги , судова колегія погоджується з висновками суду щодо відмови у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального права є безпідставними.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, та є безумовною підставою для скасування рішення у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381,382 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 26 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 21 червня 2018 року.

Головуючий Гаврилова Г.Л.

Судді Зайцева С.А.

Пономарьова О.М.