справа № 208/3106/16-ц
№ провадження 2/208/83/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

За участі:

Секретаря судового засідання Корнієнко К.Є.,

Представника позивача ОСОБА_1,

Представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «про захист честі, гідності та ділової репутації», суд

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 «про захист честі, гідності та ділової репутації», уточнив яку, просив:

- визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію, поширену ОСОБА_4: 15.09.2015 року на сторінці веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) за адресою: http://kstati.dp.ua/content/korol-golyy у статті з назвою «А король-то голый…» наступного змісту: «Поэтому ОСОБА_5 и повел активные переговоры с «Укропом», надеясь под флагом этой популярной на Днепропетровщине партии не только пройти в мэры, но и завести в горсовет «своих» людей», «… ни одна из более-менее рейтинговых политических сил не хочет связываться с человеком, которого подозревают в сепаратизме»; 01.09.2015 року на сторінці Веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) за адресою: http://kstati.dp.ua/content/dneprodzerzhinskiy-deputat-lesnichiy-spryatal-cvoyu-deklaraciyu наступного змісту «Днепродзержинский депутат ОСОБА_5 спрятал свою декларацию»; 06.07.2015 року на сторінці Веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) за адресою: http://kstati.dp.ua/content/dneprodzerzhinskiy-gorvodokanal-stal-razmennoy monetoy у статті з назвою «Днепродзержинскнй «Горводоканал» стал разменной монетой» наступного змісту «Таким образом подтверждается информация о договоренностях между Сафроновым и ОСОБА_5, разменной монетой в этих договоренностях стало предприятие «Горводоканал»; 03.07.2015 року на сторінці веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) за адресою: http://kstati.dp.ua/content/dneprodzerzhinskogo-deputata-obvinili-v-ubiystve-vorovstve-i-shpionazhe у статті з назвою «Днепродзержинского депутата обвинили в убийстве, воровстве и шпионаже», «Антимайдан организован депутатом горсовета ОСОБА_5»; 02.07.2015 року на сторінці Веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) за адресою: http://kstati.dp.ua/content/strasti-dneprodzerzhinskogo-maydana-foto у статті з назвою «Страсти Днепродзержннского Майдана» наступного змісту «Как и вчера, сегодня депутат горсовета ОСОБА_5 вывел на площадь несколько человек, которые выдвигают малопонятное требование отставки первого вице-мэра ОСОБА_6»; 01.07.2015 року на сторінці Веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) за адресою: http://kstati.dp.ua/content/prezhdevybornoe-vystuplenie у статті з назвою «Преждевыборное выступление» наступного змісту «Антимайдан пытается организовать депутат горсовета ОСОБА_5, который решил требовать отставки … первого вице-мэра ОСОБА_6»;

- зобовязати ОСОБА_4 здіснити публічне спростування неправдивої інформації шляхом розміщення на окремій постійній сторінці Веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) тексту наступного змісту: «Інформація щодо депутата Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_3, розміщена у статтях: «А король-то голый...» від 15.09.2015 року наступного змісту: «Поэтому ОСОБА_5 и повел активные переговоры с «Укропом», надеясь под флагом этой популярной на Днепропетровщине партии не только пройти в мэры, но и завести в горсовет «своих» людей», «… ни одна из более-менее рейтинговых политических сил не хочет связываться с человеком, которого подозревают в сепаратизме»; «Днепродзержинский депутат ОСОБА_5 спрятал свою декларацию» від 01.09.2015 року наступного змісту «Днепродзержинский депутат ОСОБА_5 спрятал свою декларацию»; «Днепродзержинскнй «Горводоканал» стал разменной монетой» від 06.07.2015 року наступного змісту «Таким образом подтверждается информация о договоренностях между Сафроновым и ОСОБА_5, разменной монетой в этих договоренностях стало предприятие «Горводоканал»; «Днепродзержинского депутата обвинили в убийстве, воровстве и шпионаже» від 03.07.2015 року наступного змісту: «Днепродзержинского депутата обвинили в убийстве, воровстве и шпионаже», «Антимайдан организован депутатом горсовета ОСОБА_5»; «Страсти Днепродзержннского Майдана» від 02.07.2015 року наступного змісту: «Как и вчера, сегодня депутат горсовета ОСОБА_5 вывел на площадь несколько человек, которые выдвигают малопонятное требование отставки первого вице-мэра ОСОБА_6»; «Преждевыборное выступление» від 01.07.2015 року наступного змісту: «Антимайдан пытается организовать депутат горсовета ОСОБА_5, который решил требовать отставки … первого вице-мэра ОСОБА_6» - є недостовірною та такою, що шкодить діловій репутації».

В обгрутнування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначив, що він є депутатом Дніпродзержинської міської ради, головою правління громадської організації «Місто» та у жовтні 2015 року був кандидатом на посаду Дніпродзержинського міського голови.

ОСОБА_3 веде активну політичну, громадську та благодійну діяльність.

Разом з тим, веб-сайт «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) протягом тривалого часу активно та регулярно наповнювався інформаційним матеріалом, якій містив недостовірну інформацію відносно ОСОБА_3, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію.

Власником веб-сайту http://kstati.dp.ua є ОСОБА_4.

Так, незаконні дії відповідача принизили ділову репутацію позивача, неправдиві повідомлення щодо ОСОБА_3 стали відомі великій кількості людей відвідувачам вищевказаного веб-сайту, серед яких не тільки дуже багато знайомих та ділових партнерів позивача, але й багато осіб, які знають його як публічну особу. Їх неправильне розуміння отриманої в результаті наклепу неправдивої інформації, фактично призвело до зниження ділової репутації ОСОБА_3 та тривалої втрати ділових звязків. При цьому колеги позивача по громадській організації за довгі роки співпраці сприймають його як високоморальну, відповідальну людину, з незламними та принциповими критичними поглядами на корупцію та обман.

Будь-яких фактичних доказів про те, що інформація, поширена відповідачем про ОСОБА_3, відповідає дійсності, у відповідача відсутні.

Так як відповідач поширив неправдиві відомості, вважає, що він повинен здійснити публічне офіційне спростування неправдивої інформації.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача ОСОБА_1В.в судовому засіданні прохав суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначив, що у відповіді на відзив на позовну заяву, наданому відповідачем, містяться посилання на практику Європейського суду без будь-якої аргументації щодо застосування цієї практики до обставин по справі, що розглядається; вказав, що практика Європейського суду, яка міститься у відзиві відповідача, зводиться до захисту прав журналістів та власників веб-сайтів на оціночні судження та критику публічних осіб, в той час, як у справі ОСОБА_3 відповідач розповсюджував на своєму сайті інформацію про факти щодо ОСОБА_3, а тому відповідна практика Європейського суду не може бути застосована у цій справі; відповідач зазначає, що спірна інформація, яку оспорює позивач, є оціночними судженнями (критичною оцінкою), однак наведені обґрунтування цієї позиції є неспроможними; наголосив, що аналіз спірної інформації свідчить про те, що відповідачем у відповідних матеріалах розповсюджувались не оціночні судження (критична оцінка), а саме факти.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, до судового розгляду надав суду відзив на позов, де послався на практику Європейського суду по ст. 10. Євроконвенції «ОСОБА_7 вираження поглядів», зазначив, що спірна інформація є нічим іншим, як оціночними судженнями журналіста (автора), його критичної оцінкою дій позивача як публічної особи депутата місцевої ради, керівника місцевого осередку політичної партії, керівника громадської організації, а також політичного діяча, який неодноразово виставляв свою кандидатуру на пост міського голови м. Дніпродзержинська, тому рамки припустимої критики позивача з боку суспільства, журналістів, блогерів, власників сайтів і інших осіб є значно ширшими, ніж для звичайних громадян. Представник відповідача зазначив, що немає ніяких обєктивних обставин, що свідчать про необхідність судового втручання в здійснення свободи слова відповідачем у демократичному суспільстві.

Вислухав сторони, вивчив матеріали позовної заяви, дослідив докази, надані сторонами, суд приходить до наступного:

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Так, такими обставини є те, що ОСОБА_3 на момент звернення із вказаним позовом до суду являвся депутатом Дніпродзержинської міської ради, головою правління громадської організації «Місто» та у жовтні 2015 року був кандидатом на посаду Дніпродзержинського міського голови, вів активну політичну, громадську та благодійну діяльність.

На сторінці веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua), власником якої є, згідно до відповіді ТОВ «Центр інтернет-імен України» від 28.07.2015 року № 001 (а. с. 12), ОСОБА_4 відповідач по справі, розміщена інформація наступного змісту: 15.09.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/korol-golyy у статті з назвою «А король-то голый…» - наступного змісту: «Поэтому ОСОБА_5 и повел активные переговоры с «Укропом», надеясь под флагом этой популярной на Днепропетровщине партии не только пройти в мэры, но и завести в горсовет «своих» людей», «… ни одна из более-менее рейтинговых политических сил не хочет связываться с человеком, которого подозревают в сепаратизме» (а. с. 42 - 44); 01.09.2015 року на за адресою: http://kstati.dp.ua/content/dneprodzerzhinskiy-deputat-lesnichiy-spryatal-cvoyu-deklaraciyu - наступного змісту: «Днепродзержинский депутат ОСОБА_5 спрятал свою декларацию» (а. с. 45); 06.07.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/dneprodzerzhinskiy-gorvodokanal-stal-razmennoy monetoy у статті з назвою «Днепродзержинскнй «Горводоканал» стал разменной монетой» - наступного змісту: «Таким образом подтверждается информация о договоренностях между Сафроновым и ОСОБА_5, разменной монетой в этих договоренностях стало предприятие «Горводоканал» (а. с. 46); 03.07.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/dneprodzerzhinskogo-deputata-obvinili-v-ubiystve-vorovstve-i-shpionazhe у статті з назвою «Днепродзержинского депутата обвинили в убийстве, воровстве и шпионаже», - наступного змісту: «Днепродзержинского депутата обвинили в убийстве, воровстве и шпионаже», «Антимайдан организован депутатом горсовета ОСОБА_5» (а. с. 47); 02.07.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/strasti-dneprodzerzhinskogo-maydana-foto у статті з назвою «Страсти Днепродзержннского Майдана» - наступного змісту: «Как и вчера, сегодня депутат горсовета ОСОБА_5 вывел на площадь несколько человек, которые выдвигают малопонятное требование отставки первого вице-мэра ОСОБА_6» (а. с. 48); 01.07.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/prezhdevybornoe-vystuplenie у статті з назвою «Преждевыборное выступление» - наступного змісту: «Антимайдан пытается организовать депутат горсовета ОСОБА_5, который решил требовать отставки … первого вице-мэра ОСОБА_6» (а. с. 49 50).

Відповідач ОСОБА_4 є журналістом, що підтверджується копією редакційного посвідчення № 17, виданого редакцією газети «Любимый город» та дійсного до 31.12.2020 року (а. с. 143).

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28).

Відповідно до ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Разом із цим Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір (ст. 34).

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, преси як захисника інтересів громадськості, критика представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч. 2 ст.10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

Поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Як передбачено в статті 10, ця свобода має винятки, які, проте, повинні чітко тлумачитись, та потреба в таких обмеженнях має бути переконливо встановлена, про що йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини «Ляшко проти України».

Згідно ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Стаття 277 ЦК України визначає, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» та у справі «Українська Прес-Група проти України» зазначено, що існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Преса відіграє важливу роль в демократичному суспільстві. Хоча вона не повинна переступати певні межі, зокрема, що стосується захисту репутації та прав інших, а також розголошення конфіденційної інформації, обов'язком преси, тим не менш, є поширення інформації та ідей у спосіб, сумісний із її обов'язком і відповідальністю щодо всіх питань, що становлять громадський інтерес, включаючи питання праволсуддя. Це не тільки завдання преси - поширювати подібну інформацію та ідеї - суспільство також має право отримувати їх. Інакше чи здатна була б преса відігравати цю життєво важливу роль «вартового псадемократії». Такий висновок зробив Європейський суд з прав людини у п. 41 рішення «Ляшко проти України».

У таких справах слід розрізняти ситуації, коли такі висловлювання належали журналісту, і коли були цитатою висловлювання іншої особи, оскільки покарання журналіста за участь у розповсюдженні висловлювань інших осіб буде суттєво заважати пресі сприяти обговоренню питань суспільного значення та не повинно розглядатись, якщо для іншого немає винятково вагомих причин.

Українське законодавство надає журналістам імунітет від цивільної відповідальності за дослівне відтворення матеріалу. Суд звертає увагу на те, що це положення у загальному плані відповідає його підходу до свободи журналістів поширювати висловлювання, зроблені іншими (рішення у справі «Йерзільд проти Данії» та рішення у справі «Тома проти Люксембургу»).

Оскільки статті, інформацію в яких прохає спростувати позивач, стосується позивача ОСОБА_3 як депутата територіальної громади міста, то в даному випадку слід врахувати і розяснення, які містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», де зазначено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету ОСОБА_8 Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_9 Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Тому позивач повинен усвідомлювати значення свого публічного статусу, бути готовим до критики його дій, в тому числі негативної та належно сприймати таке ставлення.

Свобода преси надає громадськості один з найкращих засобів отримання інформації та формування ідей та ставлення до політичних лідерів. Більш загально, свобода політичних дебатів перебуває в самому серці побудови демократичного суспільства, що наскрізь пронизує Конвенцію.

Межі припустимої критики відповідно ширші, коли йдеться про політика, ніж коли йдеться про пересічного громадянина. На відміну від останнього, кожне слово та дія першого неминуче та свідомо стають об'єктом ретельного вивчення з боку журналістів та громадськості, і, отже, він повинен виявляти вищий ступінь толерантності (п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Ляшко проти України»).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову у даній категорії справ, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: інформація поширена 15.09.2015 року на сторінці Веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) за адресою http://kstati.dp.ua/content/korol-golyy у статті з назвою «А король-то голый…» наступного змісту «… человеком, которого подозревают в сепаратизме» є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача.

«Новий тлумачний словник української мови» визначає сепаратизм як «прагнення до відокремлення, відособлення» (у 3 т. / укл.: ОСОБА_10, ОСОБА_11. 2-ге вид., випр. Т. 3 : А-К. К. : Вид-во «Аконіт», 2004. 864 с).

Відповідно до ст. 1 Проекту Закону «Про протидію і запобігання сепаратизму та подолання наслідків сепаратистської діяльності на території України (десепаратизацію)» прийнятого за основу постановою Верховної ОСОБА_9 України № 1598-18 від 22.07.2014 року, сепаратизм діяльність, спрямована на відокремлення частини території України з етнічних, мовних, релігійних мотивів для створення нової держави, наділеної політичною самостійністю або широкою автономією.

Так, згідно ст. 110 КК України передбачена відповідальність за умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічні заклики чи розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій, тобто за сепаратизм. Відомостей, які б доводили факт предявлення позивачу підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 110 КК України, так само, як і притягнення до відповідальності за вказаною статтею КК України суду відповідачем не надано.

В той же час суд враховує, що ділова репутація, честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена «з явним злим умислом», тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість. Однак, в судовому засіданні позивач жодним чином не обгрунтував наявність злого умислу у відповідача, направленого проти нього, та не спростував їхніх аргументів про те, що дані фрази містяться в статтях з метою доведення до громадськості подій, які вібуваються в органі місцевого самоврядування та до яких у жителів цього населеного пункту є значний суспільний інтерес.

Так, інформація в статті від 15.09.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/korol-golyy з назвою «А король-то голый…» - наступного змісту: «Поэтому ОСОБА_5 и повел активные переговоры с «Укропом», надеясь под флагом этой популярной на Днепропетровщине партии не только пройти в мэры, но и завести в горсовет «своих» людей» не підлягає спростуванню, оскільки суд вважає, що зазначені відомості є оціночними судженнями, тобто висловлюваннями, які не містять фактичних даних, та не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості

Інформація від 01.09.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/dneprodzerzhinskiy-deputat-lesnichiy-spryatal-cvoyu-deklaraciyu наступного змісту: «Днепродзержинский депутат ОСОБА_5 спрятал свою декларацию» також спростуванню не підлягає, оскільки в повному тексті статті за вищевказаною адресою міститься посилання на те, що оскаржувана інформація повідомлена сайтом dndz.com.ua з посиланням на громадянського активіста ОСОБА_12, що підтверджується і роздруківкою копії веб-сторінки такої статті в матеріалах справи (а. с. 148 151). Тобто зазначена інформація є відтворюванням висловів іншої особи.

Не підлягає спростуванню і інформація від 06.07.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/dneprodzerzhinskiy-gorvodokanal-stal-razmennoy monetoy у статті з назвою «Днепродзержинскнй «Горводоканал» стал разменной монетой» - наступного змісту: «Таким образом подтверждается информация о договоренностях между Сафроновым и ОСОБА_5, разменной монетой в этих договоренностях стало предприятие «Горводоканал», оскільки зазначені відомості є оціночними судженнями, тобто висловлюваннями, які не містять фактичних даних, та не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Інформація від 03.07.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/dneprodzerzhinskogo-deputata-obvinili-v-ubiystve-vorovstve-i-shpionazhe у статті з назвою «Днепродзержинского депутата обвинили в убийстве, воровстве и шпионаже» наступного змісту: «Днепродзержинского депутата обвинили в убийстве, воровстве и шпионаже» є оціночним судженням, а не ствердженням факту. Висновок зроблено відповідачем і винесено в заголовок статті на підставі змісту листівки, яка була поширена невідомими особами. Роздруківка копії копії веб-сторінки http://dndz.com.ua зі статтею «Листовка о Лесничем» міститься в матеріалах справи (а. с. 157). Що стосується інформації «Антимайдан организован депутатом горсовета ОСОБА_5», то відмовляючи у її спростуванні, суд бере до уваги пояснення представника відповідача в судовому засіданні, згідно яких відповідач ОСОБА_4 02.03.2015 року був присутній при зазначених подіях 02.07.2015 року на майдані ОСОБА_13 та бачив позивача безпосередньо, тому висловив думку про відносини між ОСОБА_3 та міським головою ОСОБА_7 та підтримку позивачем останнього.

Інформація від 02.07.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/strasti-dneprodzerzhinskogo-maydana-foto у статті з назвою «Страсти Днепродзержннского Майдана» наступного змісту: «Как и вчера, сегодня депутат горсовета ОСОБА_5 вывел на площадь несколько человек, которые выдвигают малопонятное требование отставки первого вице-мэра ОСОБА_6» спростуванню також не підлягає, оскільки є оціночним судженням, оскільки відсутнє ствердження конкретних фактів, мова йде про невизначені категорії «несколько», «малопонятное». Так само, не підлягає спростуванню інформація від 01.07.2015 року за адресою: http://kstati.dp.ua/content/prezhdevybornoe-vystuplenie у статті з назвою «Преждевыборное выступление» - наступного змісту: «Антимайдан пытается организовать депутат горсовета ОСОБА_5, который решил требовать отставки … первого вице-мэра ОСОБА_6», оскільки така інформація є оціночним судженням позивача, на що вказує використання таких висловів як «пытается» та «решил требовать», що не являється ствердженням факту.

Суд при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинен забезпечити баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Отже, в даному випадку відсутній юридичний склад порушення, на яке вказує позивач. Тобто, відсутній факт поширення інформації відповідачем, що порушує особисті немайнові права позивача, або завдає шкоди його особистим немайновим благам, чи перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, що має для нього негативні наслідки. Наведене в статті переказування почутого журналістом містить тільки оціночні судження, які відповідно до вимог закону не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Оскільки чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, тим більше, що стосуються ці вислови публічної особи позивача, тому в задоволенні позову до ОСОБА_4 «про захист честі, гідності та ділової репутації» в іншій частині слід відмовити.

Як вбачається з розяснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов предявлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією № 30 від 17.05.2016 року (а. с. 1).

Таким чином, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 55 грн. 12 коп. в оплату витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 28, 32, 34, 62 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, ст.ст., 200, 201, 277, 297, 299 ЦК України, ст.ст. 1, 30 Закону України «Про інформацію», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст. 76, 81, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «про захист честі, гідності та ділової репутації» - задовольнити частково.

Визнати такою, що є недостовірною та принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3, інформація поширена

- 15.09.2015 року на сторінці Веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) за адресою http://kstati.dp.ua/content/korol-golyy у статті з назвою «А король-то голый…» наступного змісту « … человеком, которого подозревают в сепаратизме».

Зобовязати ОСОБА_4 розмістити на Веб-сайті «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) інформацію наступного змісту: «інформація щодо депутата Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_3, розміщена 15.09.2015 року на сторінці Веб-сайту «Кстати+» (http://kstati.dp.ua) за адресою http://kstati.dp.ua/content/korol-golyy у статті з назвою «А король-то голый…» наступного змісту « … человеком, которого подозревают в сепаратизме», - є недостовірною».

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «про захист честі, гідності та ділової репутації» - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3: 55 (пятдесят пять) гривень 12 копійок в оплату витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, АДРЕСА_2.

Суддя Івченко Т. П.