Справа № 202/1119/18
Провадження № 2/202/1159/2018
14 травня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.
при секретарі Герасименко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,
У березні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.
У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30 серпня 2007 року. Відповідач є її батьком. Відповідач працює на відокремленому підрозділі «ЮжноУкраїнська АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», тому може надавати матеріальну допомогу. У звязку з тим, позивачка навчається в Дніпропетровському національному університету залізничного транспорту ім. академіка ОСОБА_3 на першому курсі денної форми навчання факультету управління процесами перевезення, потребує матеріальної допомоги, тому вимушена звернутися з даним позовом. Просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь у розмірі ? від усіх видів заробітку щомісячно з початку навчання і до закінчення навчання.
Позивачка у судове засідання не зявилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, протокол судового засідання не вівся.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що батьки позивачки перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-ФП № 052618 від 29.04.2010 року /а.с. 4/.
ОСОБА_2 є батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ФП № 098610 від 01.03.2000 року /а.с. 5/.
Згідно довідки № 000326 від 19 лютого 2018 року позивачка являється студенткою І курсу денної форми навчання факультету управління процесами перевезення Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту ім. академіка ОСОБА_3 /а.с. 6/.
Відповідно до частини 2 статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.
Як зазначено уст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
За положеннями ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач в звязку з матеріальним становищем в змозі сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: - позивачі у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З відповідача відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.
Відповідно до ч. 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Керуючись статтями , 180-183, 198, 200 Сімейного Кодексу України та статтями ст. ст. 4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258-259, 263-265, 280, 287-289 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2 аліментиу розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи стягнення з дати набрання рішення суду законної сили і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили , якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.Г. Зосименко