Справа № 709/1191/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько - ОСОБА_2. Заповіту останній не складав та після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняв позивач, оскільки фактично вступив у володіння спадковим майном. Позивач частково оформив свої спадкові права на земельну ділянку (пай), однак позбавлений можливості оформити спадкові права на земельну ділянку, приватизацію якої не встиг при житті завершити спадкодавець. У зв'язку з цим, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, позивач просив визнати за ним право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки у порядку спадкування, а справу розглянути за його відсутності.

У судове засідання сторони не з'явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 24). Відповідач надіслав до суду заяву, в якій погодився з позовом і просив розглянути справу за відсутності представника (а.с. 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач є сином спадкодавця ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13 серпня 1954 року НОМЕР_2 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 30 січня 1997 року НОМЕР_3 (а.с. 6).

Згідно з довідкою Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 12 червня 2018 року № 143, виданої на підставі погосподарської книги, ОСОБА_2 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Позивач звертався до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 29) та відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 2000 року у порядку спадкування за законом оформив спадкові права на земельну частку (пай) площею 2,72 га, що знаходиться в КГСП «Ленінські Лани» у с. Лихоліти Чорнобаївського району Черкаської області та належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі сертифіката від 26 квітня 1996 року НОМЕР_4 (а.с. 7).

Разом з тим до складу спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 також входить право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,44 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, отримана ним у приватну власність на підставі рішення Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 25 травня 1995 року

№ 2-22, що підтверджується копією виписки (а.с. 8). При житті ОСОБА_2 не завершив процедуру приватизації зазначеної земельної ділянки, однак вона рахується за ним, що підтверджується довідкою Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 13 червня 2018 року № 145 (а.с. 26).

У зв'язку з тим, що спадкодавець ОСОБА_2 не встиг при житті завершити процедуру приватизації, позивач позбавлений можливості оформити право власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку.

При цьому судом встановлено, що позивач зареєстрував право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований на вказаній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 березня 2018 року № 118855398 (а.с. 11).

Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті спадкодавця

ОСОБА_2, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 525 ЦК УРСР встановлено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу.

Отже часом відкриття спадщини після смерті спадкоємця ОСОБА_2 є день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину ОСОБА_2, оформивши свої спадкові права на частину спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, оскільки спадкодавець, не закінчивши процедуру її приватизації, помер.

Абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність), є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7

"Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право

власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

При цьому згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що спадкодавець при житті не встиг зареєструвати право власності на належну йому земельну ділянку, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 200, 206, 223, 247, 259, 261-263 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який народився у селі Лихоліти Чорнобаївського району Черкаської області, право у порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,44 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що була передана у приватну власність його батькові - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі рішення Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 25 травня 1995 року № 2-22.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай