Справа № 159/2336/18
Провадження № 2/159/789/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом Підприємства теплових мереж "Ковельтепло" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

ПТМ "Ковельтепло" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги в сумі 19434,79 гривень, мотивуючи тим, що ПТМ "Ковельтепло" надає послуги з теплопостачання квартири АДРЕСА_1. Позивач вказує, що між ним та відповідачами був укладений договір №2/139 від 29.04.2015 року про надання послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 (договором 2-2412 від 16.11.2015 року ОСОБА_3 було виділено окремий рахунок), і за такі послуги відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату, однак в добровільному порядку їх не сплачують, на нагадування про необхідність погасити заборгованість не реагують, внаслідок чого заборгованість відповідачів перед ПТМ "Ковельтепло" за період з жовтня 2015 року по січень 2018 року становить 19434,79 гривень. Несвоєчасні розрахунки споживачів за теплову енергію призводять до неможливості оплати підприємством за спожиті обсяги енергоресурсів (газ, електроенергію), податків до бюджету, працівникам вчасно не виплачується заробітна плата, а це в свою чергу ставить під загрозу нормальну діяльність підприємства в наданні якісних послуг споживачам. За вказаних обставин ПТМ "Ковельтепло" звернулось до суду та просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги в сумі 19434,79 гривень та судовий збір в розмірі 1762 гривень.

Ухвалою судді від 12 червня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.07.2018 року, однак, у вказану дату судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням головуючої у справі у щорічній відпустці, та повторно було призначено судове засідання на 24.07.2018 року.

Одночасно, відповідачам було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 24.07.2018 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 було вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.08.2018 року.

Ухвалою суду від 16 серпня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.09.2018 року.

06 липня 2018 року відповідачем ОСОБА_2, а 14.08.2018 року відповідачем ОСОБА_1 були подані відзиви на позовну заяву.

У судове засідання представник ПТМ "Ковельтепло" не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлений позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилась, попередньо подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги визнає частково, а саме визнає половину суми боргу в розмірі 9717,39 гривень та не заперечує проти стягнення з неї цієї суми. Про часткове визнання позову відповідачем було зазначено і в поданому відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка останньої, яка наявна в матеріалах справи про виклик до суду на 12 годину 13.09.2018 року. Про причини неявки відповідач суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних (комунальних) послуг належать централізоване постачання гарячої води та централізоване опалення.

Відповідно до ст.ст.150,156 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 п.30 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1998 року виданого відділом по обліку, розподілу і приватизації житла співвласниками квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Як убачається з договору №2/139 від 15.03.2013 року «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води» який було укладено між ПТМ „Ковельтепло" та ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ПТМ „Ковельтепло" зобов'язувалось надавати відповідної якості послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_3, а ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у свою чергу, зобов'язувались оплачувати послуги у встановлений договором термін (а.с.8-10).

З матеріалів позову убачається, що 11 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулась до ПТМ Ковельтепло із заявою про розподіл рахунків у вищевказаній квартирі та відкриття їй окремого рахунку у відповідності до виділеної частки (а.с.14).

16 листопада 2015 року між ОСОБА_3 та ПТМ «Ковельтепло» було укладено договір №2/2412 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на площу 16,9 кв.м в квартирі АДРЕСА_4 (а.с.11-13). Решта опалювальної площі квартири 33,8 кв.м було надалі залишено за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно з рахунком №2/139 та договором від 15.03.2013 року, - оскільки відповідачі не звертались на той час про поділ і їх рахунків на оплату комунальних послуг.

Лише 02.02.2018 року за заявою відповідачки ОСОБА_2 між нею та ПТМ «Ковельтепло» було укладено окремий договір №2-2411 про надання послуг та відкрито окремий рахунок для оплати послуг. Судом ураховано, що згаданий договір було укладено 02.02.2018 року, а заборгованість, яку просить стягнути позивач з обох відповідачів нарахована з жовтня 2015 року по січень 2018 року включно, тобто, до початку дії зазначеного договору.

У судовому засіданні встановлено, що договір 2/139 від 15.03.2013 року, який укладений між ПТМ «Ковельтепло» та ОСОБА_1 ОСОБА_2 не визнавався судом недійсним, не був розірваний та припинений у встановленому законом порядку, а отже по даний час є чинним та обов'язковим до виконання для обох сторін, - що спростовує твердження відповідачки ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву про те, що у вищевказаному договорі стоїть підпис схожий на її та зазначені її ініціали, і не зрозуміло хто є сторонами договору, а отже даний договір не відповідає вимогам цивільного законодавства України і не є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків

Окрім цього, суд, не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_1 у відзиві на пропущення позивачем строків позовної давності з наступних підстав.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а згідно із ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як убачається із позовної заяви позивач ПТМ «Ковельтепло» просить стягнути із відповідачів заборгованість за період з жовтня 2015 року по січень 2018 року, а звернувся до суду із позовом 16.05.2018 року, - тобто в межах строків позовної давності.

Відповідно до вимог ст.162 ЖК України, власник житла повинен оплачувати житлово-комунальні послуги.

Проте, всупереч умовам договору №2/139 з жовтня 2015 року по січень 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином не проводили оплату наданих їм ПТМ „Ковельтепло" послуг, у зв'язку із цим станом на 01 травня 2018 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить 19434,79 гривень, що стверджується розрахунковим листом та тарифами ПТМ „Ковельтепло" (а.с.20-22, 28-36). Нарахування боргу проведено за затвердженими тарифами з урахуванням площі квартири та кількості мешканців.

Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, у тому числі, і щодо розміру заборгованості, суду не надано.

При подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ОСОБА_2, ПТМ «Ковельтепло» було сплачено судовий збір в розмірі 176,20 гривень. Ухвалою суду від 16.04.2018 року було скасовано судовий наказ виданий 15.03.2018 року за заявою ПТМ «Ковельтепло» про стягнення з ОСОБА_1 ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за комунальні послуги (а.с.24).

Згідно ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно платіжних доручень №2868 від 09.02.2018 року та №3877 від 03.05.2018 року убачається, що позивачем було сплачено до суду судовий збір в розмірі 1762 гривень.

Судовий збір відповідно до вимог ст.141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ПТМ «Ковельтепло» про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за комунальні послуги в сумі 19434,79 гривень та судового збору в сумі 1762 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.150, 156, 162 ЖК України, ст.ст.526, 629 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 18.08.1988 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.НОМЕР_2) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_3 виданий 11.11.2016 року Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, і.н.НОМЕР_4) на користь ПТМ "Ковельтепло" (р/р 88 АТ «Ощадбанк», м.Ковель МФО 303398, ) заборгованість по оплаті за комунальні послуги в розмірі 19434 (дев'ятнадцять тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 79 (сімдесят дев'ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПТМ "Ковельтепло" сплачений судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні- в рівних частинах з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючаО. А. Восковська