Справа № 355/582/17 Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/2600/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 18.06.2018
УХВАЛА

18 червня 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі судді Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2018 року причини пропуску строку, на які посилався ПАТ КБ «ПриватБанк», було визнано неповажними та залишено апеляційну скаргу банку без руху з наданням десятиденного строк з дня вручення ухвали суду для подачі повторно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку.

На виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2018 року, на адресу апеляційного суду 11 червня 2018 року надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що на даний момент копію оскаржуваного рішення суду банк під розписку чи рекомендованим листом, як того вимагали діючі норми ЦПК України на момент ухвалення рішення суду, не отримував. Копію оскаржуваного рішення суду отримав з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 03 травня 2018 року, в цей же ж день отримав оскаржуване рішення і в електронному вигляді, що підтверджується відомостями з електронної карточки судової справи.

У звязку з тим, що судом першої інстанції не виконано вимоги цивільного процесуального законодавства щодо надсилання копій судових рішень особам, які не були присутніми під час їх проголошення було пропущено строк на апеляційне оскарження.

Однак, зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними враховуючи те, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2018 року такі причини пропуску строку на апеляційне оскарження вже були визнані судом неповажними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції копія оскаржуваного заочного рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року надсилалася на електронну адресу ПАТ КБ «ПриватБанк», яка зазначена у заяві ПАТ КБ «Приватбанк» від 22 лютого 2017 року про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 6). Вказане заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року доставлено до електронної скриньки ПАТ КБ «ПриватБанк» 19 липня 2017 року (а.с. 65).

До поданого повторно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження банк долучає відомості з електронної карточки судової справи, однак зазначені відомості не можуть бути визнані судом як належний доказ та прийняті судом до уваги, оскільки зі змісту наданої роздруківки не зрозуміло що це за справа, не міститься інформації про фізичну особу боржника та не підтверджує інформацію про те, що банк отримав копію оскаржуваного рішення саме 03 травня 2018 року, а не 14 липня 2017 року, що підтверджується матеріалами цивільної справи.

За таких обставин, банк не надав апеляційному суду належних та допустимих доказів, що підтверджують факт отримання ним копії оскаржуваного рішення суду, а також не надав суду доказів, які б спростовували інформацію, що міститься в матеріалах справи, а тому у апеляційного суду відсутні достатні правові підстави для визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду поважними та поновлення строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Також слід враховувати й правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Так, ПАТ КБ «ПриватБанк», яке є позивачем у справі, разом з позовом подало заяву про розгляд справи за його відсутності та заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, а відповідно їм було відомо про судове провадження, однак ПАТ КБ «ПриватБанк» не вживали заходи спрямовані на те, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, наявність кінцевого судового рішення, постановленого за результатами розгляду справи та не вживалися дії щодо дотримання строків апеляційного оскарження.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому ст.. 358 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до п.4 ч.1 ст.. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи із наведених обставин справи вважаю, що застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні заочного рішення суду першої інстанції від 14 липня 2017 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Суд зобовязаний прийняти і розглянути апеляційну скарги на судове рішення лише за умови дотримання скаржником вимог чинного цивільного процесуального законодавства що строків на апеляційне оскарження та за умови відповідності апеляційної скарги формі та змісту, як того вимагає ЦПК України. Наявність лише самої по собі апеляційної скарги не є безумовною підставою для її прийняття та відкриття апеляційного провадження.

Отже, зазначені ПАТ КБ «ПриватБанк»причини пропуску строку не можуть бути визнані апеляційним судом поважними, відповідно доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження заочного рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року було пропущено без поважних причин, а тому у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на це судове рішення має бути відмовлено.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1