У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-990/10

провадження № 4-с/0285/16/18

18 вересня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Заполовської Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.В.,

за участі заявника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відділу ДВС Кошман Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоград-Волинський цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_4,

на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою та просив визнати незаконними бездіяльність державного виконавця та скасувати постанову про накладення арешту на все його майно та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги мотивував тим, що заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24.09.2010 року у справі № 2-990/10 задоволено позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в солідарному порядку 179 856,34 грн. У травні 2015 року державним виконавцем відкрите виконавче провадження по примусовому виконанні рішення суду та у червні 2015 року постановою державного виконавця накладений арешт на майна боржника. Також 20.07.2016 року ухвалою суду заявника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України. В подальшому стягувач ПАТ «Брокбізнесбанк» був замінений на ОСОБА_4 і у липні 2018 року ОСОБА_1 повністю виплатив свої зобов'язання за рішенням суду від 24.09.2010 року. Тоді ж ОСОБА_1 звернувся з листом до відділу ДВС з вимогою скасувати арешт його майна та зняти заборону у виїзду за межі України, однак отримав відмову. Вважає свої права порушеними, з метою їх захисту змушений звернутись до суду.

Скаржник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали. Просили задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

У судовому засіданні представник відділу ДВС вважає скаргу необґрунтованою та просить відмовити у її задоволенні, оскільки дії працівників відділу ДВС відповідали вимогам закону.

ОСОБА_4 в заяві просив скаргу розглянути без його присутності. Підтвердив, що до ОСОБА_1 не має жодних майнових претензій, тому відпала потреба для арешту його майна та заборони його у праві виїзду за межі України.

Розглянувши подання, оглянувши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.09.2010 року у справі № 2-990/10 задоволено позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в солідарному порядку 179 856,34 грн. та 15.05.2015 року державним виконавцем відкрите виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого листа за вказаним рішенням суду (а.с. 7-9).

05.06.2015 року постановою державного виконавця накладений арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошена заборона відчуження (а.с. 10-11).

Також 20.07.2016 року ухвалою суду боржника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до погашення ним боргу у повному обсязі (а.с. 12).

19.08.2017 року виконавчий документ був повернутий стягувачу згідно п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю боржника (а.с. 13).

Також ухвалою суду від 03.05.2018 року стягувач ПАТ «Брокбізнесбанк» був замінений правонаступником ОСОБА_4 (а.с. 15-16).

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з листом до відділу ДВС з вимогою зняти заборону у праві виїзду за межі України, оскільки ним повністю погашені боргові зобов'язання за рішенням суду від 24.09.2010 року № 2-990/10, однак отримав відмову 22.08.2018 року (а.с. 20-21).

У вказаному листі начальник відділу ДВС повідомляє, що у п. 5 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень чітко визначені випадки, коли державним виконавцем знімається тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України і у них відсутні правові підстави для таких дій. Також наголошує, що на вказаний момент у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу (а.с. 20).

Оскільки боргові зобов'язання перед ОСОБА_4 виконані ОСОБА_1 поза межами зазначеного виконавчого провадження та обмеження у праві виїзду за межі України покладені ухвалою суду, тому державний виконавець позбавлений можливості зняти вказані обмеження самостійно.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що 28.08.2018 року набрали чинності зміни до ЦПК України, де встановлена можливість боржника звернення до суду з мотивованою заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України (ч.5 ст. 441 ЦПК України).

Відтак в судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження ВП 47527831 по примусовому виконанню рішення №2-990/10 від 24.09.2010 року закрите на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю боржника, тому відмова начальника відділу ДВС зняти заборону про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України ґрунтується на положеннях нормативно-правових актів.

Постанова про арешт майна скаржника державним виконавцем винесена в рамках виконавчого провадження ВП 47527831 по примусовому виконанню рішення №2-990/10 від 24.09.2010 року.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника та його частини чітко визначені у ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Також у п. 5 ст. 59 вказаного закону зазначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, дії посадових осіб відділу ДВС і у вказаній частині відповідали вимогам закону.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено неправомірних дій посадових осіб відділу ДВС, тому у задоволенні скарги слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 258-259, 264-265, 268, 354-355, 441, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи - Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_4, про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області протягом 15 днів з моменту складення повного тексту ухвали.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Дата виготовлення повного тексту ухвали 21 вересня 2018 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська