Справа № 640/6411/18
УХВАЛА

"21" червня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовязання усунення перешкод у користуванні майном та скасування державного акту на право приватної власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

13.04.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про заборону вчиняти певні дії та скасування державного акту на право приватної власності на землю.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.04.2018 даний позов було залишено без руху відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України та надано строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10 діб з моменту отримання ним зазначеної копії ухвали, вказано наступні недоліки.

В поданій до суду позовній заяві, всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України, відсутні поштовий індекс позивача, номери засобів звязків, офіційна електронна адреса та адреса електронної пошти позивача та відповідача, а також не міститься підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, в даному позові не міститься відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору, а також відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, не міститься виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Також дана позовна заява подана без додатків в одному екземплярі.

До позову ОСОБА_6 не наданий документ про сплату судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір». При цьому, позивач не відноситься до жодної категорії осіб, зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», які звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Проте, всупереч зазначеному, до позовної заяви ніяких доказів до суду позивачем надано не було.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_6 позовні вимоги є неконкретизовані, оскільки незрозуміло які саме вимоги в даному позові позивач предявляє до відповідача. А також відсутнє обґрунтування того, які саме права позивача були порушені з посиланням на норми чинного законодавства України.

23.05.2018 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_8 про усунення недоліків разом з уточненим позовом та додатками до нього, в якій він просить долучити до матеріалів справи надані документи та врахувати і виправити технічну описку в прізвищі позивача та відповідача, вважати вірним написання прізвища, імя, по-батькові позивача «Гончар Олег Анатолійович», прізвища, імя, по-батькові відповідачів «Соловей Олег Іванович» та «Соловей Ольга Вікторівна».

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви 10 діб з моменту отримання ним зазначеної копії ухвали, позивачу вказано на наступні недоліки позову.

Позивачем сплачено судовий збір лише за дві позовні вимоги, проте, в прохальній частині уточненого позову міститься всього три позовні вимоги. Отже, позивач не сплатив судовий збір ще за одну позовну вимогу.

Також, згідно п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, в уточненому позові неконкретизовані позовні вимоги, оскільки позивач зазначає в якості відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2М, проте позовні вимоги предявляє тільки до одного з відповідачів - ОСОБА_2, тому суду не зрозуміло які саме позовні вимоги позивач ОСОБА_1 предявляє до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відсутній зміст позовних вимог до кожного з них.

При цьому, в позові ОСОБА_1 відсутнє посилання на норми матеріального права в обґрунтування його позовних вимог, а також не міститься обґрунтування того, які саме права позивача були порушені з посиланням на норми чинного законодавства України.

13.06.2018 на адресу суду подана уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовязання усунення перешкод у користуванні майном та скасування державного акту на право приватної власності на землю.

Відповідно до ч.ч. 2,4,5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу . Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього,своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Перевіривши матеріали справи, суд вбачає, що недоліки позову, зазначені судом в ухвалах 16.04.2018 та 30.05.2018 усунуті в повному обсязі не були, також позивачем до уточненої позовної заяви додані копії документів, які ним не посвідчені, не зазначено причин зміни субєктного складу учасників справи з первісного подання позову на поточний, також в матеріалах справи відсутнє підтвердження повноважень представника ОСОБА_8 представляти інтереси ОСОБА_6.

Крім того, суд повідомляє про неприпустимість зловживання процесуальними правами, відповідно до ст. 44 ЦПК України:. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;4) необґрунтоване або штучне обєднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.Відсутність даних обставин перешкоджає суду для відкриття провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку (статті 126,127 ЦПК України).

Враховуючи викладене, для забезпечення права на судовий захист та з метою повного і об'єктивного розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність продовження процесуального строку та надання часу для усунення всіх недоліків, які були підставою для залишення позовної заяви без руху в ухвалах суду.

Керуючись ст. 127, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовязання усунення перешкод у користуванні майном та скасування державного акту на право приватної власності на землю протягом 10 діб з моменту отримання заявником зазначеної копії ухвали, розяснивши, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений суддею строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ .