АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника стягувача

ПАТ «Універсал Банк» Танащука М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Романенко Юлії Сергіївни, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Романенко Ю.С.

В обґрунтування вимог скарги вказував, що на виконанні у відділі ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/756/513/13, виданого Оболонським районним судом м. Києва 20.05.2014 про звернення стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку в рахунок погашення боргу за кредитним договором. В процесі виконання виконавчого листа державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій. Так, у травні 2016 року, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження скаржнику стало відомо, що 21.12.2015 та 04.03.2016 державним виконавцем були проведені прилюдні торги з примусової реалізації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а також про те, що стягувачем до відділу виконавчої служби була подана заява про придбання предмету іпотеки у відповідності до ст. 49 Закону України «Про іпотеку». Вказані дії порушують права скаржника, оскільки Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що на час дії Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України. Квартира АДРЕСА_1 є предметом договору іпотеки, використовується скаржником як місце постійного проживання, у власності скаржника іншого житлового майна не перебуває. Державним виконавцем було проведено виконавчі дії щодо реалізації квартири з тих підстав, що скаржник є приватним нотаріусом і відноситься до осіб, які є суб'єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а відтак на нього не поширюються норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Проте з 12.01.2015 було припинено приватну нотаріальну діяльність скаржника по Київському міському нотаріальному округу, а тому норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в повній мірі поширювались щодо скаржника та його майна, що не було враховано державним виконавцем.

Посилаючись на наведене, просив суд визнати неправомірними (протиправними) дії головного державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Романенко Ю.С. при примусовому виконанні виконавчого листа № 1 у рамках зведеного виконавчого провадження № 43647567 в частині організації, проведення та затвердження результатів прилюдних торгів з примусової реалізації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та визнати недійсними всі акти державного виконавця, винесені в рамках зведеного виконавчого провадження № 43647567 та направлені на організацію, проведення та затвердження результатів прилюдних торгів з примусової реалізації квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі щодо передачі її стягувачу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.07.2016 скаргу задоволено частково, визнано недійсними акти державного виконавця, винесені в рамках зведеного виконавчого провадження № 43647567, що направлені на організацію, проведення та затвердження результатів прилюдних торгів з примусової реалізації квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі щодо передачі її стягувачу; в задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2016 частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк», ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 08.07.2016 скасовано, скаргу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставою для скасування вказаної ухвали суду зазначено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд не з'ясував конкретного переліку дій та рішень державного виконавця, які були предметом судового розгляду, та не вказав реквізитів, найменувань актів державного виконавця, які були визнані недійсними.

09.12.2016 скаржник звернувся до суду з уточненою скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати такими, що порушують Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» дії державного виконавця Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Романенко Ю.С. у рамках зведеного виконавчого провадження № 43647567 в частині передачі майна на реалізацію та організації конкурсу щодо реалізації нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а також дії щодо передачі нереалізованого майна стягувачу в рахунок погашення боргу; визнати такими, що були проведені з порушенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» електронні торги щодо нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, які були проведені 21.12.2015 (протокол № 135268) та 02.03.2016 (протокол № 147453); визнати недійними протокол № 135268 проведення електронних торгів, які були проведені 21.12.2015 в рамках зведеного виконавчого провадження № 43647567 та протокол № 147453 проведення електронних торгів, які були проведені з 02.03.2016 по 04.03.2016 в рамках зведеного виконавчого провадження №43647567; та визнати недійсними постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 20.05.2016 та акт про передачу нереалізованого майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 20.05.2016, які були оформлені в рамках зведеного виконавчого провадження № 43647567 головним державним виконавцем Оболонського районного ВДВС ГТУЮ в м. Києві Романенко Ю.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.03.2018 у задоволенні скарги відмовлено (Т.6, а.с.13-17).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги. Вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи внаслідок чого дійшов хибних висновків про правомірність дій державного виконавця (Т.6, а.с.52-54).

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.05.2018 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (Т.6, а.с.70,71).

01.06.2018 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ПАТ «Універсал Банк» на апеляційну скаргу, в якому останнє заперечуючи проти вимог апеляційної скарги просить залишити ухвалу суду без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону (Т.6, а.с.76-81).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.06.2018 справу призначено до апеляційного розгляду (Т.6, а.с.96).

В судовому засіданні представник стягувача проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив ухвалу суду залишити без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника стягувача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо примусового стягнення майна боржника відповідали вимогам закону.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у Оболонському районному відділі виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва перебуває зведене виконавче провадження № 43647567, до якого постановою державного виконавця від 11.06.2014 приєднано виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/756/513/13, виданого 20.05.2014 Оболонським районним судом міста Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості боржника ОСОБА_4 перед ПАТ «Універсал Банк» за кредитним договором № 001-2008-357 від 22.02.2008.

В процесі виконання виконавчого листа № 2/756/513/13, державним виконавцем було винесено постанову від 01.07.2015 про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою зобов'язано експерта визначити початкову ринкову ціну квартири за адресою: АДРЕСА_1.

14.09.2015 державним виконавцем направлено Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві пакет документів для здійснення заходів щодо передачі майна на реалізацію та організацію конкурсу щодо квартири за адресою за адресою: АДРЕСА_1.

У листопаді 2015 року державним виконавцем було передано пакет документів до ДП «СЕТАМ» для здійснення організації та проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_4

27.11.2015 ДП «СЕТАМ» на виконання Тимчасового Порядку про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів призначено день та час проведення електронних торгів, а саме 21.12.2015.

Згідно з протоколом № 135268 проведення електронних торгів від 21.12.2015 торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів.

22.01.2016 державний виконавець направив на адресу ДП «СЕТАМ» акт державного виконавця про проведення уцінки майна боржника.

Відповідно до протоколу № 147453 проведення електронних торгів від 04.03.2016 торги, призначені на 02.03.2016, не відбулися у зв'язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.

На підставі постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 20.05.2016 та акту про передачу нереалізованого майна в рахунок погашення боргу від 20.05.2016 предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передано ПАТ «Універсал Банк».

Звертаючись до суду зі скаргою скаржник посилався на порушення державним виконавцем норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки організація та призначення прилюдних торгів відбулася після того, як скаржник припинив свою нотаріальну діяльність та на нього в повному обсязі поширилася дія вказаного Закону.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 на підставі наказу Головного управління юстиції у м. Києві від 28.11.2008 № 1071/02 здійснював приватну нотаріальну діяльність по Київському міському нотаріальному округу.

Наказом Головного управління юстиції у м. Києві № 2/6 від 06.01.2016 припинено з 12.01.2015 приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_4 по Київському міському нотаріальному округу.

Згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до ч. 6 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» дія цього Закону не поширюється на осіб, які є суб'єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Статтею 4 Закону України «Про засади запобігання / протидії корупції» передбачено, що суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема: особи, які не є державними службовцями, посадовими особами місцевого самоврядування, але надають публічні послуги (аудитори, нотаріуси, оцінювачі, а також експерти, арбітражні керуючі, незалежні посередники, члени трудового арбітражу, третейські судді під час виконання ними цих функцій, інші особи в установлених законом випадках).

Виконавчі дії з приводу примусового стягнення майна боржника розпочаті державним виконавцем у липні 2015 року.

Наказ Головного управління юстиції у м. Києві № 2/6 видано 06.01.2016, яким припинено приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_4 по Київському міському нотаріальному округу з 12.01.2015.

Судом обґрунтовано встановлено, що з повідомленням про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_4 звернувся до державного виконавця лише 25.05.2016, тобто після проведення державним виконавцем дій з примусової реалізації майна.

Встановивши вищевказані фактичні обставини справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності та вірно застосувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини сторін, суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку про те, що під час вчинення виконавчих дій з примусової реалізації майна боржника державному виконавцю не було відомо про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_4, а отже він діяв в межах чинного законодавства і тому відсутні підстави для визнання його дій неправомірними та відповідно визнання недійсними протоколів проведення електронних торгів, постанови та акту про передачу майна стягувачу.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (яка була чинною на момент проведення торгів) сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Пунктом 7 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник був ознайомлений з виконавчим провадженням та з діями державного виконавця, спрямованими на реалізацію іпотечної квартири на прилюдних торгах. Отже, ОСОБА_4 було достеменно відомо про те, що найближчим часом іпотечна квартира буде реалізовуватись шляхом продажу на прилюдних торгах.

Незважаючи на це боржник надав державному виконавцю та стягувачу інформацію про припинення своєї нотаріальної діяльності лише після реалізації іпотечної квартири на прилюдних торгах одночасно зі своїм зверненням до суду з даною скаргою.

Не знаходять свого підтвердження, також і твердження боржника про те, що банк був обізнаний з припиненням ним нотаріальної діяльності, оскільки вказану інформацію банку надала ОСОБА_6 у своєму зверненні до банку від 01.02.2016. По-перше, ОСОБА_6, звертаючись до банку від власного імені, у своєму листі, окрім іншого, вказала, що її брат ОСОБА_4 був вимушений припинити нотаріальну діяльність, проте нею не було надано жодних доказів таких тверджень. По-друге, ПАТ «Універсал Банк» надав відповідь на вказане звернення, в якому просив заявницю надати вичерпний перелік документації, яка б сприяла конструктивному розгляду порушеного ОСОБА_6 питання щодо мирного врегулювання спору, проте жодних документів нею надано не було.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. З вказаної вище норми вбачається, що за відсутності згоди власника нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, воно не може бути примусово стягнуте.

Проте, у випадку належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та послідуючих виконавчих дій, а також за відсутності заперечень з боку боржника, можна дійти висновку про згоду власника на реалізацію іпотечного майна.

ОСОБА_4, незважаючи на його обізнаність про відкрите відносно нього виконавче провадження та про дії державного виконавця з реалізації іпотечної квартири на прилюдних торгах, не вчиняв жодних дій, які б свідчили про відсутність його згоди щодо реалізації іпотечної квартири.

Також, слід зазначити, що у вересні 2014 року ОСОБА_4 звертався до суду з іншою скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця в частині накладення арешту та опису майна боржника, визнати недійсними акт опису та арешту майна від 22.09.2014 щодо квартири АДРЕСА_1, визнати недійсними постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанову про арешт котів боржника, просив зобов'язати державного виконавця повернути стягувану виконавчі листи щодо звернення стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» іпотечної квартири на заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.10.2014 скарга ОСОБА_4 задоволена частково.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17.03.2015 задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк». Скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17.10.2014 та відмовлено в задоволенні скарги.

Указаним судовим рішенням встановлено правомірність та відповідність вимогам закону дій державного виконавця, зокрема щодо проведення опису та арешту іпотечної квартири від 22.09.2014. Крім того, було встановлено, що оскільки ОСОБА_4 обіймає посаду нотаріуса, то на нього не розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Після даного судового рішення боржник не вчиняв жодних інших дій, спрямованих на оскарження дій державного виконавця і лише після проведення прилюдних торгів він звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Тобто ОСОБА_4 знаючи як про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, так і про проведення прилюдних торгів, в порушення приписів чинного законодавства, не надавав інформації про припинення його нотаріальної діяльності ні суду під час розгляду справи, ні державному виконавцю.

З вищенаведеного вбачається, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Романенко Юлії Сергіївни, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 21 червня 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва