Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 332/1193/17 Головуючий у 1 інстанції: Мєркулова Л.О. Провадження № 22-ц/778/2832/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

ОСОБА_2

при секретарі: Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2018 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 16 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 задоволено частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2018 року у цій справі скасовано в частині відмови в позові про поділ квартири, як спільного сумісного майна подружжя. Позов ОСОБА_3 в цій частині задоволено.

Проведено поділ майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3, у вигляді квартири АДРЕСА_1, шляхом виділення ОСОБА_3 ? частку цієї квартири.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2.

До Апеляційного суду Запорізької області надійшла заява від ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, оскільки Апеляційним судом Запорізької області не було вирішено питання про судові витрати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, розглянувши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За розясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Судом першої інстанції розглядався спір за позовними вимогами ОСОБА_3 про визнання спільним майном подружжя квартири, її поділ шляхом визнання за ним права власності на ? частину цієї квартири та поділ кредитних зобов»язань.

На момент подання позову у 2017 році, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становив 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, при зверненні до суду з позовом позивач мав сплатити 1 % від вартості ? частки квартири та 1% від суми кредитних зобов»язань, які просив покласти на відповідача.

Сплачено ОСОБА_6 за подання позову судового збору на суму 640 грн., а також

06.10.2017р. ОСОБА_6 було доплачено судовий збір за майнові вимоги щодо права власності на квартиру в сумі 1357 грн., що загалом складає 1997 грн. ( Т 1 а.с. 140).

Встановлено, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_3 було надано в якості доказу сплати судового збору за її подання два оригінали квитанції № 165, 187 від 21.06.2018 року на загальну суму 2995,50 грн. (а.с. 37, 38).

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 16 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2018 року у цій справі скасовано в частині відмови в позові про поділ квартири, як спільного сумісного майна подружжя. Позов ОСОБА_3 в цій частині задоволено.

Проведено поділ майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3, у вигляді квартири АДРЕСА_1, шляхом виділення ОСОБА_3 ? частку цієї квартири.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2 (а.с. 56-59).

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що при прийняті постанови від 16 серпня 2018 року Апеляційним судом Запорізької області не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково - про визнання права власності на ? частину квартири, які є майновими, тому пропорційно до задоволених вимог слід визначити суму судового збору, яка у відповідності до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає компенсації позивачу за рахунок відповідача.

Так, за ціною позову у розмірі 199 698,15 грн. було сплачено судового збору за подання позову до суду першої інстанції 1997 грн. та за подання апеляційної скарги 2995,50 грн., а всього 4 992,50 грн. Задоволено позов частково на суму 180 465,50 грн. вартість ? частки квартири.

Судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 180 465,50 х 4 992,50 : 199 698,15 = 4 511,68 грн.

Зважаючи на зазначене, колегія вважає, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію частини сплаченого позивачем у справі судового збору у сумі 4 511,68 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Прийняти у цій справі додаткову постанову про розподіл судових витрат у справі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 4 511 (чотири тисячі п»ятсот одинадцять) гривень 68 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: