Номер провадження: 22-з/785/77/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Таварткіладзе О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у відсутності сторін заяву представника ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за заявою Одеської міської ради, за участю зацікавленої особи Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник Одеської міської ради звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою (а. с. 4-5).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року заяву Одеської міської ради задоволено. Визнано спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 17.05.2016 року, що складається із квартири АДРЕСА_1, відумерлою (а. с. 42).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 47-52).

30.03.2018 року до апеляційного суду Одеської області звернувся представник ОСОБА_2 із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка зареєстрована за Територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради. Заборонити Одеській міській раді, Виконавчому комітету Одеської міської ради, структурним підрозділам Одеської міської ради, комунальним підприємствам Одеської міської ради, організаціям, установам та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо продажу, розподілу, здавання в оренду, надання права користування, вселення з квартири АДРЕСА_2 іншим особам, посилаючись на те, що у нього є підозри відносно того, що Одеською міською радою будуть здійснені дії по відчуженню вказаного майна.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_2 про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В порядку ст. 150 ЦПК України, способом забезпечення позову є зокрема: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року заяву Одеської міської ради задоволено. Визнано спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 17.05.2016 року, що складається із квартири АДРЕСА_1, відумерлою.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.06.2018 року № 128094795 за Територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2017 року у справі № 523/10410/17. Відомостей про те, що на вказане нерухоме майно накладено арешт, немає.

Керуючись нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України які наведенні у Постанові Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за № 9 від 22 грудня 2006 року, суди при вирішенні питання про забезпечення позову мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка зареєстрована за Територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради та заборони Одеській міській раді, Виконавчому комітету Одеської міської ради, структурним підрозділам Одеської міської ради, комунальним підприємствам Одеської міської ради, організаціям, установам та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо продажу, розподілу, здавання в оренду, надання права користування, вселення з квартири АДРЕСА_2 іншим особам, мотивуючи тим, що у нього є підозри відносно того, що Одеською міською радою будуть здійснені дії по відчуженню вказаного майна.

Проте, звертає увагу той факт, що справа розглянута в порядку окремого провадження.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

ОСОБА_2 не являється власником квартири АДРЕСА_2, відсутні судові рішення, які б давали підстави для висновку, що він має інші речові права на спірну квартиру.

Крім того, обраний ОСОБА_2 спосіб забезпечення не кореспондується зі змістом заявлених Одеською міською радою вимог та не дає підстави вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективно захистити його права, оскільки будь-яких вимог про визнання за ним права на спірну квартиру в межах цієї справи не заявлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заяви, дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С.О.Погорєлова

Судді: О.М.Таварткіладзе

ОСОБА_4