Справа № 2-440/11
Провадження № 4-с/211/11/18
Ухвала

іменем України

21 червня 2018 року Догинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н.О.Сарат.

за участі секретаря Зоріної С.М.

за відсутністю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" на постанову державного виконавця Довгинцівського районного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, про повернення виконавчого документу стягувачеві, зацікавлена особа ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Представник Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" звернувся зі скаргою на постанову державного виконавця Довгинцівського районного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, про повернення виконавчого документу стягувачеві, зацікавлена особа ОСОБА_3, в якій зазначає, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.03.2011 року у справі №2-440/2011 за позовом ПАТ "ВіЕйБі" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В подальшому банком було направлено до Довгинціскього районного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області заяву про примусове виконання судового рішення разом з виконавчим листом №2-440/2011. Разом з тим, 19.10.2017 року Державним виконавцем Красильниковою В.С. винесено постанову про повернення виконачого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження ", обґрунтовуючи тим, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуте стягнення, з примусового виконання виконавчого листа №2-440/2011 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 21 093, 93 грн. Скаржник не погоджеється з такою постановою держаного виконавця, так як вона не вмотивована, та не законна. Скаржник стверджував, що державним виконавцем не було проведено жодних дій для з"ясування обставин по виконавчому провадженні та знаходженні майна боржника.

Представник позивача в судовому засіданні не зявився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач належним чином повідомлена в судове засідання не з"явилася, причини неявки суду не повідомлено, відзиву на скаргу не надано, заяв про відкладення справи не надходило. Відповідачем отримано повідомлення про слухання справи та матеріали скарги , про що свідчить витяг з реєстру вихідної кореспонденції, з якого вбачається, що відповідач отримав копію скарги та повістку 30.03.2018 року, а також відповідач отримав повістку суду 08.05.2018 року та 22.05.2018 року. Жодних пояснень від відповідача не надходило.

Зацікавлена особа до суду не з"явився , про причини неявки не повідомив, заяв не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали скарги суд встановив наступне.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.03.2011 року у справі №2-440/2011 за позовом ПАТ "ВіЕйБі" стягнено заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_3 в розмірі 21093,93 грн. Банком було направлено до Довгинціскього районного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області заяву про примусове виконання судового рішення разом з виконавчим листом №2-440/2011.

Постановою державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в Догвинцівському районі ОСОБА_2 від 19.10.2017 року виконавчий лист №2-440/2011, виданий 22.03.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37, Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведеного випливає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження», заходи для виконанні рішення суду.

Як досліджено з постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.10.2017 року державний виконавець зазначила підставу такого повернення, а саме п.2 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження. Підставою для повернення виконавчого документа є, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставини зазначеної п.2 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний скласти акт, що передбачено ч.2 ст.37 Закону України Про виконавче провадження.

Однак, державним виконавцем, в порушення вимог ч.2 ст.37 Закону України Про виконавче провадження, акт про наявність обставин, вказаних у п.2 ч.1 ст.37 цього ж Закону складений не був.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Також, не враховано державним виконавцем і вимог Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 року та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (у редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови).

У відповідності до п.7 зазначеного Порядку у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Згідно ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999р. державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Не вбачається чи було перевірено майновий стан боржника, чи було виконано всі виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, до Постанови від 19.10.2017 року про повернення виконавчого листа не долучено акт державного виконавця.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження», Довгинцівським районним ВДВС не подано жодних належних доказів, які б свідчили про вжиття усіх, передбачених Законом, заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ст. 129-1 Конституції України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що державним виконавцем під час виконання виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 в сумі 21093, 93 грн. не було вжито всіх заходів необхідних та достатніх для виконання рішення суду, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», а тому дії щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу є неправомірними та постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, ст.ст. 11, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" на постанову державного виконавця Довгинцівського районного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, про повернення виконавчого документу стягувачеві, зацікавлена особа ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову державного виконавця Довгинцівського районного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 19.10.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 52398286 - скасувати.

Зобов"язати начальника Довгинцівського районного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області відновити виконавче провадження № 52398286 за виконавчим листом № 2-440/2011 від 11.11.2014 року виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_4