Справа № 750/3483/18 Провадження № 22-ц/795/800/2018 Головуючий у I інстанції - Логвіна Т. В. Доповідач - Бечко Є. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретаря: Герасименко Ю.О.,

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2, Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 05 травня 2018 року про відкриття провадження, постановлену в складі судді Логвіної Т.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та зобов'язання вчинити дії,

дата складання повного тексту: 05 травня 2018 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, в якому просила надати дозвіл на виїзд за межі України до Туреччини, Греції, Кіпру, Болгарії, Єгипту, ОАЕ, Ізраїлю, Словаччини, Чехії, Польщі, Франції, Німеччини, Іспанії, Португалії, Росії, Білорусії, інших країн Європи: США, Канади, Бразилії, Аргентини, інших країн Північної та Південної Америки, Китаю, Японії, Кореї та інших країн Азії неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі матері - ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, в період з 01 червня 2018 року до досягнення дитини 16 річного віку та зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області виготовити проїзний документ на дитину - ОСОБА_3 в супроводі матері - ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до досягнення нею 18 років.

Ухвалою суду від 03 травня 2018 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для розгляду до Дарницького районного суду м.Києва за підсудністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що реєстрація або проживання позивача та її доньки ОСОБА_3 в с.Новий Білоус Чернігівського району не підтверджено жодним доказом, а отже це виключає її звернення до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області для отримання документів для виїзду дитини за кордон. Також зазначає, що порушено вимоги цивільного процесуального законодавства щодо заборони поєднання позовних вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, тобто правил предметної юрисдикції, судом порушено приписи п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України, оскільки у випадку порушення правил об'єднання позовних вимог позовна заява повертається позивачеві. Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що справа підлягала б розгляду за місцем реєстрації проживання відповідача у Дарницькому районному суді м.Києва. Крім того, зазначає, що між сторонами в даний час існує судовий спір про визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3, ініційований ОСОБА_1 і під час розгляду цієї справи ОСОБА_1 бажає отримати від іншого суду дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди і супроводу батька до досягнення дитиною 16 років.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 19 червня 2018 року до Апеляційного суду Чернігівської області подано заяву про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_5 та Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон та виготовлення проїзного документу на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Право вибору суду у справі за позовом до кількох відповідачів за місцем їх проживання, перебування чи місцем знаходження належить позивачу.

Суд першої інстанції вірно визначився із підсудністю і відкриваючи провадження дотримався вимог процесуального права .

Доводи ОСОБА_2 про те, що дана справа не підсудна Деснянському районному суду м.Чернігова, є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за загальними правилами підсудності позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а враховуючи, що позов також заявлено до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, місцезнаходження якого м.Чернігів, вул.Шевченка, 51-а, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Посилання ОСОБА_2 на порушення судом правил предметної юрисдикції не розглядаються судом апеляційної інстанції, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі може бути оскаржена лише з порушення правил підсудності, а відповідно до ч.2 ст.377 ЦПК України, порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги. Тобто, дане питання може бути розглянуто лише після ухвалення судового рішення, яким закінчено розгляд справи.

Інших доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить, а тому підстави відповідно до ст.375 ЦПК України для скасування ухвали відсутні .

Відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційний суд, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, не підлягає задоволенню заява ОСОБА_1, подана її представником ОСОБА_4

Частиною 1 статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Зокрема, згідно з п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Із системного аналізу викладених норм процесуального права вбачається, що на стадії апеляційного розгляду позивачеві не надано права заявляти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, а відповідно, таке клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 05 травня 2018 року - залишити без змін.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 червня 2018 року.

Головуючий:Судді: