справа № 216/3107/18
номер провадження № 2/216/2201/18
УХВАЛА

іменем України

13.06.18 місто ОСОБА_1 Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з майна,

встановив:

12 червня 2018 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернулась до Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 із позовом до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просила зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема з 1/5 частини житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. рози Люксембург, будинок №23, накладений ВДВС Центрально-Міського РУЮ м. Кривого Рогу постановою серії АА №091168 від 04.02.2004 року, зареєстрований 11.09.2006 року Першої криворізькою державної нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 3712704.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" (№ 1404-VIII від 02.06.2016 року) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

А згідно абзацу 3 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» визначено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Аналогічну правову позицію визначено і у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Так, п. п. 2, 3 вказаної Постанови визначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Позови про зняття арешту з майна можуть бути пред'явлені, зокрема, коли накладено арешт на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Разом із цим, п. 5 зазначеної Постанови передбачено що, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкриті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зважаючи, що позивач є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-3725 від 12.12.2003 року, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення щомісячно аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання сина Максима, ІНФОРМАЦІЯ_2, у звязку з чим така особа має звертатись із відповідною скаргою на дії державного виконавця в порядку, визначеному розділом VII ЦПК, і відповідно справа не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, тому вважаю, що є законні підстави для відмови у відкритті провадження по вищевказаній позовній заяві.

А тому, керуючись ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Сидорак