Справа № 196/1097/18
№ провадження 2/196/436/2018
13 вересня 2018 року смт.Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Гудим О.М.
за участю секретаря - Шевченко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що 02 травня 2010 року померла її мати ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №335510, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 06.05.2010 року).
17 вересня 2010 року помер її батько ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №368637, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 17.09.2010 року), який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та проживав без реєстрації разом з нею за адресою: смт.Царичанка кв.ОСОБА_5АДРЕСА_1.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с.Івано-Яризівка вул.Соснова, 7 Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.07.2008 року;
- земельна ділянка, площею 0,1798 га, для обслуговування житлового будинку, розташована за адресою: с.Івано-Яризівка вул.Соснова, 7 Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 30 вересня 1997 року.
За життя ОСОБА_4 заповіту не складав. Спадкоємцями після смерті батька є вона та її брат ОСОБА_2, відповідач в даній справі.
17 вересня 2010 року у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вона подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після померлого 17.09.2010 року батька ОСОБА_4
Після проведення приватним нотаріусом правового аналізу наданих нею правовстановлюючих документів на спадкове майно для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, були виявлені неточності та невідповідності.
Виконкомом Бабайківської сільської ради 16.07.2008 року було прийняте рішення №68 про видачу свідоцтва на право власності на житловий будинок №7 по вул.Соснова в с.Івано-Яризівка Царичанського району Дніпропетровської області, на підставі якого було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №538312 і проведено реєстрацію.
Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості отримати, а тому була вимушена звернутися до суду.
Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1233, 1268 ЦК України, прохає суд визнати свідоцтво про право власності на нерухоме майно дійсним та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та прохала їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.
Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.
Представник третьої особи Царичанської селищної ради Дніпропетровської області ОСОБА_7 в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне.
02 травня 2010 року померла мати позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №335510, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 06.05.2010 року).
17 вересня 2010 року помер батько позивача ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №368637, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 17.09.2010 року), який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та проживав без реєстрації разом з нею за адресою: смт.Царичанка кв.ОСОБА_5АДРЕСА_1 (а.с.31, 32).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с.Івано-Яризівка вул.Соснова, 7 Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.07.2008 року (а.с.19. 20);
- земельна ділянка, площею 0,1798 га, для обслуговування житлового будинку, розташована за адресою: с.Івано-Яризівка вул.Соснова, 7 Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 30 вересня 1997 року (а.с.26).
За життя ОСОБА_4 заповіту не складав. Спадкоємцями після смерті батька є позивач та ОСОБА_2, відповідач в даній справі.
17 вересня 2010 року у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після померлого 17.09.2010 року батька ОСОБА_4
Після проведення приватним нотаріусом правового аналізу наданих позивачем правовстановлюючих документів на спадкове майно для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, були виявлені неточності та невідповідності, у звязку з чим постановою приватного нотаріуса ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.13).
Виконкомом Бабайківської сільської ради 16.07.2008 року було прийняте рішення №68 про видачу свідоцтва на право власності на житловий будинок №7 по вул.Соснова в с.Івано-Яризівка Царичанського району Дніпропетровської області, на підставі якого було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №538312 і проведено реєстрацію (а.с.24).
Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.
Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «ОСОБА_8 Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.
Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляла, тому судовий збір слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1223, 1258, 1268 ЦК України, ст.ст.141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити в повному обсязі.
Визнати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №538312 від 24.07.2008 року, видане на імя ОСОБА_4 на житловий будинок №7 вул.Соснова с.Івано-Яризівка Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24.07.2008 року, дійсним.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності:
- на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с.Івано-Яризівка вул.Соснова, 7 Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 17 вересня 2010 року;
- на земельну ділянку, площею 0,1798 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою с.Івано-Яризівка вул.Соснова, 7 Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 17 вересня 2010 року, та якому вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 30 вересня 1997 року.
Судовий збір залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча: О.М.ГУДИМ