АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №473/1285/16-ц

20 вересня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Петренко Галини Вікторівни на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Новак Р.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

04 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства &qugi; Дельта Банк&quri; Кадиров Владислав Володимирович про визнання дій банку щодо перерахунку коштів в сумі 4000 грн. на його закритий рахунок в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» НОМЕР_1 протиправними, зобов'язання відповідача перерахувати вказані кошти на поточний рахунок відкритий на його ім'я в «ОТП-Банк» НОМЕР_2.

25 квітня 2016 рокуОСОБА_3 до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області було подано позовну заяву до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, в новій редакції.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 17 вересня 2015 року він закрив поточний рахунок, відкритий на його ім'я в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». 15 жовтня 2015 року його дружина помилково перерахувала грошові кошти в сумі 4000 грн. на закритий ним рахунок в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». На його неодноразові звернення про повернення помилково перерахованих коштів, банк повідомив йому про початок процедури ліквідації банку з 02 жовтня 2015 року та про задоволення його вимог як кредитора в порядку, строки та розміри, передбачені ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Оскільки банк здійснив зарахування коштів на закритий рахунок протиправно, є недобросовісним набувачем грошових коштів та відмовляється добровільно повертати безпідставно набуті грошові кошти, то він змушений звернутися до суду з позовом про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» КадироваВладислава Володимировича здійснити перерахунок коштів в сумі 4000 грн. з рахунку НОМЕР_3 в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на його рахунок НОМЕР_2, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «ОТП-Банк».

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Кадирова ВладиславаВолодимировича про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, закрито.

Постановляючи дану ухвалу, суд 1-ї інстанції керувався п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України та виходив з того, що Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, виконує функції державного управління, а тому даний позов має розглядатися в порядку здійснення адміністративного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2016 року скасовано.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року справу за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії передано за підсудністю до Печерського районного суду м.Києва.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» КадироваВладислава Володимировича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, задоволено.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича здійснити перерахунок коштів в сумі 4000 грн. з рахунку НОМЕР_3 в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на рахунок позивача НОМЕР_2 відкритий в Публічному акціонерному товаристві «ОТП-Банк».

Стягнуто з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича в дохід Держави витрати з оплати судового збору в розмірі 640 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича про скасування заочного рішення від 16 червня 2017 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» ПетренкоГалина Вікторівна подала апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що постановою НБУ №664 від 02 жовтня 2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк», рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02 жотня 2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно, яка була продовжена до 04 жовтня 2019 року. Вимоги позивача про перерахування коштів в сумі 4000 грн. з поточного рахунку НОМЕР_3 на поточний рахунок позивача в Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» надійшли до відповідача у період запровадження у банку ліквідаційної процедури, а тому виконання зазначеної операції банком обмежується пунктом першим частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідачем було включено позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів, та віднесено до 7 черги кредиторів з зазначенням р/р НОМЕР_3 з сумою до виплати 4 000 грн. У звязку з наведеним стверджує, що під час включення ОСОБА_3 до реєстру акцептованих вимог кредиторів та віднесення до 7 черги кредиторів, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, з дотриманням вимог закону, а тому правових підстав стверджувати про протиправність дій банку немає. Проте, судом 1-ї істанції вказані вимоги обставини справи та вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не взято до уваги, як наслідок, ухвалено незаконне рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В судове засідання представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» та позивач ОСОБА_3 не з&q?ля;явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору №007-14557-300114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку від 30 січня 2014 року, ОСОБА_3 був клієнтом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та на своє ім'я відкрив поточний рахунок НОМЕР_3.

17вересня 2015 року договір №007-14557-300114 від 30 січня 2014 року, укладений між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», припинив свою дію, а рахунок НОМЕР_3, відкритий відповідно до договору, було закрито.

15 жовтня 2015 року дружиною ОСОБА_3 на рахунок НОМЕР_3 в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» було перераховано грошові кошти в сумі 4000 грн.

Судом також встановлено, що 02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено Кадирова ВладиславаВолодимировича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08 квітня 2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03 серпня .2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою Національного банку України №664 від 02 жовтня 2015 року, відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02 жовтня 2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно, яка була продовжена до 04 жовтня 2019 року.

26 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з заявою про повернення помилково перерахованих коштів в сумі 4000 грн. або здійснення їх перерахування на його рахунок в Публічному акціонерному товаристві «ОТП-Банк».

Листом №05-3142600 від 28 жовтня 2015 року банком повідомлено ОСОБА_3 про те, що задоволення вимог кредиторів здійснюватиметься за рахунок коштів, одержаних в процесі ліквідації банку в порядку, строки та розмірах, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що передбачено ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

28 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» з кредиторською вимогою про визнання його кредитором АТ «Дельта Банк».

На підставі даної вимоги, ОСОБА_3 було включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів, що підтверджується витягом з Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк». ОСОБА_3 віднесений в 7 чергу кредиторів з зазначенням р/р НОМЕР_3 з сумою до виплати 4 000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд 1-ї інстанції керувався приписами ст.ст.526,1058, 1068, 1073, 1074 ЦК України та виходив з того, що права позивача були порушені відповідачем, як наслідок, позовні вимоги є обґрунтованими та наявні всі правові підстави для їх задоволення.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

Статтею 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до положень ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

В ході судового розгляду достовірно встановлено, що з 02 березня 2015 року в Публічному акціонерному товаристві «Дельта банк» введена тимчасова адміністрація, а з 02 жовтня 2015 року в банку розпочата процедура ліквідації, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення спеціального закону, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Тобто, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 даного Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 даного Закону (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15, введення в банк тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так як ОСОБА_3 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з заявою про повернення помилково перерахованих коштів в сумі 4000 грн. 26 жовтня 2015 року, тобто, після початку ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», що унеможливлює примусове стягнення коштів з відповідача в силу положень п. 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то колегія суддів вважає, що правових підстав для задоволення його позовних вимог немає.

Висновки суду 1-ї інстанції про те, що обґрунтування відповідачем заперечень проти позову нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є хибними з юридичної точки зору та спробою уникнути цивільно-правової відповідальності, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Протоколом 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що її положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За змістом ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Таким чином, державою Україна, у відповідності до передбаченої процедури, було прийнято Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб », який наразі є чинним, що встановлює певні обмеження стосовно реалізації права власності, з метою захисту в рівній мірі законних інтересів вкладників та забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків, застосування положень цього закону до правовідносин, що виникли між сторонами, не суперечить нормам міжнародного права та Конституції України.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року ухвалене з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, з підстав їх необґрунтованості.

Керуючись ст.ст.1066, 1068, 1074 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Петренко Галини Вікторівни задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: