Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 2-434/10
Провадження № 6/499/17/18
У Х В А Л А

Іменем України

"22" червня 2018 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлов І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області заяву ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ«ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом ,

ВСТАНОВИВ :

Представник заявника звернувся в суд з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх предявлення, виданих Іванівським районним судом по справі №2-434/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 21730,97 доларів США, що в еквіваленті НБУ становить 173873,83 грн. та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 21730,97 доларів США, що в еквіваленті НБУ становить 173873,83 грн. у звязку з тим, що зазначені виконавчі документи було втрачено та як наслідок пропущено строк для його предявлення.

Представник заявника у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на заявлених вимогах наполягав.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надавав, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Боржник ОСОБА_3 помер, актовий запис про смерть №12230 від 01.12.2017 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на час видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом одного року.

14.06.2010 року Іванівським районним судом Одеської області було ухвалено рішення, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ«ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/5675/82/79575 від 07.08.2007 року в сумі 21730,97 (двадцять одну тисяч сімсот тридцять доларів США 97 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ на 05.02.2010 року ( 1,00-долар США дорівнює 8,0012 гривень) та складає 173 873,83 грн.( сто сімдесят три тисячі вісімсот сімдесят три гривень, 83 копійки).

Відповідно до листа відділу ДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області виконавчий лист №2-434/10 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 боргу у сумі 173873,83 грн., були повернути стягувачу у звязку з тим, що у боржників відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Однак, відповідно до даної заяви, виконавчий лист до стягувача не повернувся.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, для виконання рішення Іванівського районного суду Одеської області від 14.06.2010 року в повному обсязі потрібен дублікат виконавчого листа з поновленням строку для його предявлення, рішення на даний час не втратило своєї законної сили, та зважаючи на те, що виконавчий лист було втрачено, суд вважає вказану причину пропуску строку предявлення виконавчого листа для виконання поважною.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред'явлення підлягає до задоволення в частині видачі дублікату виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу.

Що стосується видачі дублікату виконавчого листа щодо стягнення боргу з ОСОБА_3, то суд відмовляє в задоволенні заяви в цій частині у звязку з наступним.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду ( пункт 43).

Між тим, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гуренка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 помер.

Стаття 55 ЦПК України передбачає що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Між тим, після видачі виконавчих листів, розпочалась стадія виконання судового рішення, а отже статус відповідача ОСОБА_3, визначається як боржник.

Процесуальні питання що повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах регламентовані Розділом VI ЦПК України.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Таким чином, заявнику необхідно спочатку звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки виконавчий лист по справі вже було видано, та він предявлявся до виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.433, п.п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

заяву ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ«ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа у справі №2-434/10 за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ«ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом в частині стягнення боргу з ОСОБА_2 в солідарному порядку в розмірі 21730,97 (двадцять одну тисячу сімсот тридцять доларів США 97 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ на 05.02.2010 року (1,00-долар США дорівнює 8,0012 гривень) складає 173 873,83 грн.( сто сімдесят три тисячі вісімсот сімдесят три гривень, 83 копійки).

Поновити ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» строк предявлення до виконання виконавчого листа у справі №2-434/10 за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ«ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом в частині стягнення боргу з ОСОБА_2 в солідарному порядку в розмірі 21730,97 (двадцять одну тисячу сімсот тридцять доларів США 97 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ на 05.02.2010 року (1,00-долар США дорівнює 8,0012 гривень) складає 173 873,83 грн.( сто сімдесят три тисячі вісімсот сімдесят три гривень, 83 копійки).

В задоволенні іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сини з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч.1 ст.353 ЦПК України дана ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СуддяОСОБА_4