Справа № 136/1248/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, про визнання недійсним свідоцтва та знесення самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

До Липовецького районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до ОСОБА_2, державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та знесення самочинного будівництва. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що є власником квартири № 6 в багатоквартирному будинку № 88 по вул. Миру в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області. За вказаною адресою, по сусідству проживає ОСОБА_2, яка є власником квартири № 7. Квартирі суміжні одна з одною і знаходяться на першому поверсі. З травня 2015 року ОСОБА_2 без будь-яких дозволів та погоджень розпочала будівельні роботи по спорудженню прибудови до своєї квартири в безпосередній близькості до вікна позивача на кухні, при цьому крайній виступ стіни будови знаходиться далеко за внутрішню стіну кухні позивача. За два місяці ОСОБА_2 спорудила будову висотою близько 3 метрів, яка закрила видимість на вулицю з вікна позивача. У зазначеній прибудові, прямо перед вікном позивача, відповідач облаштувала вхідні двері до своєї квартири, що створює значні незручності позивачу та заважає її спокою. Під вікном позивача складені будівельні матеріали, які відповідач використовує для продовження будівництва. У звязку з цим позивач змушена була звернутись із відповідною скаргою до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області. За результатами проведеної перевірки було підтверджено факт самовільного будівництва ОСОБА_2 добудови до квартири № 7 в багатоквартирному будинку №88 по вул. Миру в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області, у звязку з чим було видано припис щодо зупинення будівельних робіт та приведення обєкта у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства. Незважаючи на це, відповідач продовжує будівельні роботи, що стало приводом для звернення позивача до суду з зазначеним позовом. З метою захисту своїх прав позивач просить суд зобовязати ОСОБА_2 усунути їй перешкоди у користуванні прибудинковою територією біля багатоквартирного будинку № 88 по вул. Миру в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області шляхом знесення самочинно збудованої прибудови до квартири № 7, привівши земельну ділянку до попереднього стану.

10.10.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції Вінницької області на імя ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,002 га (кадастровий номер :01:001:3133), яка розташована по вул. Миру, 88 в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області. Позивач вважає, що видача ОСОБА_2 правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка є прибудинковою територією багатоквартирного будинку № 88 по вул. Миру в смт. Турбів, порушує права інших мешканців багатоквартирного будинку, в тому числі позивача, на отримання вказаної земельної ділянки у спільну сумісну власність або постійне користування. У звязку з цим, позивач просить суд визнати недійсним Свідоцтво про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:3133) від 10.10.2014 року, яке видане на імя ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача просив суд позов задовольнити.

Відповідач подала до суду заперечення в яких вказала, що позивач більше 15 років не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, технічний стан якої є непридатним для проживання в ній. Прибудова споруджена на земельній ділянці, яку у встановленому законом порядку було надано їй у власність, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.10.2014 року, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Технічний стан прибудови є задовільним, що підтверджується даними звіту ТОВ "Вінстратегія-Будекспертиза" від 25.11.2015 року №141/15, а тому жодної загрози життю і здоровю людей не має. Позивач як і інші жителі багатоквартирного будинку № 88 по вул. Миру в смт. Турбів погодили будівництво прибудови, що підтверджується їх підписами в заяві від 02.08.2013 року. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, а оскільки позивач не довела належними і допустимими доказами наявність обставин на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.

В судовому засідання представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просив суд в задоволені позову відмовити.

Будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання представник Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області та державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_3 не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи судом.

Заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази, суд встановив, що ОСОБА_1 є власником квартири № 6 в багатоквартирному будинку № 88 по вул. Миру в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.12.2013 року (а.с. 7), а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17367291 від 05.02.2014 року (а.с. 8).

Згідно даних Технічного паспорта (а.с. 9-10), квартира ОСОБА_1 розташована на 1-му поверсі 2-ох поверхового будинку та складається з 1-єї кімнати площею 16,2 кв.м., кухні площею 5,2 кв.м., ? коридору площею 1,4 кв.м., коридору площею 4,2 кв.м.

09.11.2012 року ОСОБА_2 придбала у власність 23/50 частки квартири за №1 по вул. Миру, 88 в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області (а.с. 24), що складається з ? коридору 1-1, кухні 1-6, кімнати 1-5. Право власності ОСОБА_2 на вказаний обєкт нерухомості зареєстровано в установленому законом порядку, підтвердженням чого є витяг про Державну реєстрацію прав № 36312302 від 19.11.2012 року (а.с. 26).

Рішенням виконкому Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 27.06.2013 року № 47 "Про впорядкування нумерації квартир в житловому будинку по вул. Миру, 88" (а.с. 42) затверджено нове впорядкування нумерації квартир в житловому будинку по вул. Миру, 88 в смт. Турбів, зокрема квартирі ОСОБА_1 існуючий номер квартири (№1) замінено на № 6, а квартирі ОСОБА_2 існуючий номер квартири (№1) замінено на № 7.

В 2013 році ОСОБА_2 вирішила добудувати прибудову до квартири АДРЕСА_1. Жителі вказаного багатоквартирного будинку, в тому числі позивач, надали ОСОБА_2 згоду на здійснення добудови до кватири (а.с. 32).

Надалі між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_5 було укладено Договір №3-15 від 02.11.2015 року за умовами якого останній прийняв на себе зобовязання на проведення авторського нагляду за будівництвом прибудови до житлового будинку по вул. Миру, 88 в смт. Турбів (а.с. 38).

За даними звіту ТОВ "Вінстратегія-Будекспертиза" від 27.11.2015 року № 141/15 "Про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій прибудови до житлового будинку по вул. Миру, 88 в смт. Турбів" (а.с. 29) встановлено, що загальний технічний стан конструктивних елементів прибудови до житлового будинку по вул. Миру, 88 в смт. Турбів, - задовільний. Несучі будівельні конструкції приміщень прибудови до житлового будинку мають задовільний технічний стан. Несуча спроможність будівельних конструкцій на сприймання існуючих навантажень забезпечена. Встановлена відповідність вимогам надійності і можливість безпечної експлуатації

На підставі вищевказаних документів ФОП ОСОБА_5 розробив робочий проект будівництва прибудови до житлового будинку по вул. Миру, 88 в смт. Турбів (а.с. 33-37). Надалі ОСОБА_2 подала Декларацію про початок виконання будівельних робіт (а.с. 39-40), проте у її реєстрації було відмовлено, про що вказано у повідомленні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 09.12.2015 року (а.с. 41).

З пояснень представника ОСОБА_2 суд встановив, що його довіритель на даний час ще не отримала документів, які підтверджують її право власності на прибудову до квартири АДРЕСА_2.

Встановивши вказані обставини, суд встановив відповідні їм правовідносини.

Вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках, суди повинні враховувати, що положення статті 376 ЦК до цих правовідносин не застосовуються. Проте у випадку, коли квартира в такому будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки, спір повинен вирішуватися відповідно до правил статті 376 ЦК.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Суд встановив (а.с. 11, 41), що обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу, що згідно приписів статті 376 ЦК України свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

У необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу. Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК, частина перша статті 81 ЦПК).

У якості доказів, що підтверджують порушення ОСОБА_2 будівельних норм і правил при будівництві прибудови, позивачем надано світлини (а.с. 60-63), а також документи складені Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (а.с. 11, 41), в яких вказується на підтвердження факту самочинного будівництва добудови до багатоквартирного житлового будинку по вил. Миру, 88 в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області.

За правилами статті 78 ЦПК України обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 12 ЦПК України суд, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, розяснив в підготовчому судовому засіданні представнику позивача право на звернення до суду із клопотанням про призначення судової експертизи для зясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань. При цьому суд попередив про наслідки вчинення та не вчинення вказаної процесуальної дії. Представник позивача повідомив суд, що потреби призначати судову експертизу у справі не має, оскільки факт самочинного будівництва підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України).

Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивач не надала допустимих доказів, зокрема висновку експерта, які підтверджуються порушення ОСОБА_2 при будівництві прибудови до багатоквартирного будинку по вул. Миру, 88 в смт. Турбів будівельних норм і правил, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

Матеріали справи не містять допустимих доказів неможливості здійснення перебудови прибудови до багатоквартирного будинку по вул. Миру, 88 в смт. Турбів, що за умови доведення позивачем обставин визначених частиною 7 статті 376 ЦК України є підставою для застосування такої крайньої міри як знесення самочинного будівництва.

Враховуючи те, що позивач не довела допустимими доказами відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил при будівництві ОСОБА_2 прибудови, а також неможливості здійснення її перебудови, в задоволенні позову про знесення самочинного будівництва слід відмовити за необґрунтованістю.

10.10.2014 року державний реєстратор Реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_3 видала на імя ОСОБА_2 Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с. 30), а саме земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,002 га (кадастровий номер :01:001:3133), яка розташована по вул. Миру № 88 в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку 10.10.2014 року, положення Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", який набрав чинності 06.07.2016 року, а також частини другої статті 382 ЦК України в редакції Закону № 417-VІІІ від 14.05.2015 року, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку (Наказ Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій").

Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.12.2011 року № 389 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків", прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, що визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації в межах відповідної земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі і споруди, та яка необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку і забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Згідно частини 1 статті 42 Земельного кодексу України (в редакції від 06.09.2014 року) земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Суд встановив, що багатоквартирному будинку по вул. Миру, 88 в смт. Турбів обєднання співвласників не утворено, як наслідок прибудинкова територія в постійне користування співвласники будинку у встановленому законом порядку не передавалась, а відтак її розпорядження здійснює орган місцевого самоврядування.

Доказів звернення до органу місцевого самоврядування із заявою про виділ частини земельної ділянки за рахунок прибудинкової території багатоквартирного будинку по вул. Миру, 88 в смт. Турбів на час виділу земельної ділянки ОСОБА_2, позивач суду не надала. Оскільки ОСОБА_1 не довела порушення її прав при виділі земельної ділянки ОСОБА_2, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині. Судом також враховано, що державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у справі, оскільки рішення у справі не породжує в неї будь-якого юридичного інтересу, при цьому підстави з яких заявлено позов не стосуються незаконності дій чи рішень останнього.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, про визнання недійсним свідоцтва та знесення самочинного будівництва, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник