Справа № 361/2326/16-ц
Провадження № 2/361/62/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 та у його вихованні, просив дозволити сину, проводити вихідні та святкові дні на його території, визначити способи участі у вихованні дитини, яким встановити час та дні для зустрічей з сином, а саме:

-з п'ятниці з 20.00 по неділю до 20.00 (кожного тижня протягом року);

-з 1 по 15 січня щорічно та з 1 червня по 30 серпня щорічно - проводити разом канікулярні дні та виїжджати разом із сином на відпочинок;

-надати можливість спілкування за допомогою засобів зв'язку у денний час доби.

Свій позов обґрунтовує тим, що 30 листопада 2012 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ним та відповідачем розірвано. Спільний син ОСОБА_5 проживає з матір'ю ОСОБА_4 у Деснянському районі АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що неодноразові наміри відвідати сина та на спроби домовитись по телефону про зустріч з ним, відповідач вчиняла дії, які перешкоджали цьому, та закінчуються моральним приниженням та образою людської гідності зі сторони відповідачки ОСОБА_4 та її знайомих.

Підтвердженням цьому є подія, яка відбулась 29 серпня 2014 року. Позивач та його брат знаходились на дачі за адресою: СТ "Берізка" Бобрицької сільської ради Київської області, під час перебування у помешканні, до будинку вдерлися незнайомі особи, як пізніше було з'ясовано - знайомі ОСОБА_4, вони звертались із погрозами до позивача, та щоб він більше не дзвонив до ОСОБА_4 та не наполягав на зустрічі із сином, якщо пропозиція не буде виконана, то буде можливий фізичний вплив відносно нього. По цій події позивач звернувся до правоохоронних органів.

Позивач вказує, що зі сторони відповідача вчиняються усі дії, щоб дитина негативно ставилася до батька, та відмовлялася від зустрічей. Хлопчик із - за виниклої конфліктної ситуації перебуває в постійному психологічному стресі.

05 липня 2016 року подана зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.

30 березня 2017 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

30 березня 2017 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області провадження за позовними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України закрито.

10 вересня 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області прийнята відмова від позову ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, зміну прізвища дитини, а також зобов'язання внести зміни до актового запису та видачу свідоцтва про народження дитини. Провадження у справі за зустрічним позовом закрито.

Позивач та представник позивача ОСОБА_2 повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви. А також позивач пояснив, що він і на сьогодні не може вільно спілкуватися із сином, його місце навчання та проживання постійно приховуються від нього, і йому необхідно постійно прикладати зусилля, щоб звертатися до відповідних служб і розшукувати місце навчання сина. Крім того зазначив, що йому не надають можливості систематично брати до себе сина, з ним відпочивати, проводити час разом.

Представник відповідача ОСОБА_3, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що вказані вимоги є безпідставними та надуманими.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду неодноразово направлені листи із можливістю проводити розгляд справи у відсутності їх представника.

Cвідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_4 перешкоджає ОСОБА_1 у спілкуванні із сином ОСОБА_5. Цей позов до суду був поданий у 2016 році тому, що відповідач перешкоджала батькові у зустрічах, спілкуваннях із сином. Протягом 2016-2018 років ОСОБА_1 міг бачитись і говорити із сином лише тоді, коли приїжджав до школи де навчається ОСОБА_5, і між перервами 5-10 хвилин вони спілкувались. На канікулах взагалі вони не можуть бачитись, тому що відповідач не піднімає трубки, або каже що в них зовсім інші плани. Коли вона, як бабуся, просила взяти до себе онука, то ОСОБА_4 давала згоду, але при умові, щоб ОСОБА_1 при цьому не був присутнім, інакше казала, що більше сина давати не буде. У 2016 році був такий випадок, що вона, як бабуся взяла до себе ОСОБА_5, він в неї побув, а потом в телефонному режимі було погоджено із ОСОБА_4, що ОСОБА_1 поїде з ним на дачу, там вони переночують і зранку сходять до церкви, щоб дитину благословили на навчання, він в тому році повинен був йти в перший клас. ОСОБА_4 дала свою згоду, і ОСОБА_1 із сином ОСОБА_5, та своїм молодшим братом поїхали на дачу. Ввечері трохи плани змінились, і батюшка із церкви подзвонив ОСОБА_4 і сказав, що не ОСОБА_1 привезе дитину матері, а він, вона ніби погодилась. Але вночі у супроводі декількох чоловіків, вона приїхала на дачу, вчинила скандал і забрала ОСОБА_5 додому. В січні 2018 року свідок ОСОБА_6 передзвонила до ОСОБА_4 та попросила дати онука, щоб повести в театр на Новорічну виставу разом із її онукою. Умова для зустрічі знов була та сама, щоб ОСОБА_1 не зустрічався при цьому із сином і з ним не спілкувався. Свідок пояснила, що вона повинна була відразу після вистави відвезти ОСОБА_5 до метро Дарниця та передати його матері. Один раз свідок просила дозволу ОСОБА_4, щоб та дала сина на святкування дня народження до батька ОСОБА_8, але їй було відмовлено. Єдиний раз коли син ОСОБА_5, спілкувався з батьком в м.Броварах це було 8 березня 2018 року.

Свідок ОСОБА_6 також пояснила, що в 2013 -2014 році коли онук ОСОБА_5 сильно захворів, батько хлопчика кожен день їздив до сина в лікарню, возив йому харчування, ліки, доглядав його, дуже хвилювався та турбувався про сина. Вона не розуміє, чому ОСОБА_4 забороняє її сину ОСОБА_1 бачитись із онуком ОСОБА_5, оскільки він всілякими зусиллями намагається про нього піклуватися і бути завжди з ним, підтримувати, цікавиться його навчанням і життям.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, свідка ОСОБА_6, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини, та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного висновку.

Суд, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5, про що 24 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про народження дитини НОМЕР_1. Батьками в свідоцтві про народження зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 6)

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 08 жовтня 2013 року реєстратором Віддліу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області здійснено реєстрацію актового запису про шлюб в реєстрі, актовий запис № 387 від 25 липня 2008 року. Із вказаного витягу вбачається, що після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4" (а.с. 7).

30 листопада 2012 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано. (а.с. 18).

Рішенням виконкому Броварської міської ради Київської області від 24 червня 2014 року № 338 "Про надання висновку до суду щодо визначення місця проживання малолітньої дитини" вирішено надати ОСОБА_4 висновок до суду про визначення місця проживання її малолітнього сина ОСОБА_5 разом із матір'ю, враховуючи інтереси дитини. (а.с. 16)

Для прийняття вказаного висновку проводилося обстеження умов проживання батька дитини ОСОБА_1, про що був складений акт № 172 від 17 червня 2014 року, в якому зазначається, що за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_5, створені всі умови для проживання дитини: окрема кімната, іграшки, дитяча література, ігрова зона, наявна пісочниця. Звичаї сім'ї доброзичливі, сімейні та релігійні. Свята проводять в колі родини, щороку їздять на відпочинок на озеро, річку, дачу. (а.с. 55)

18 червня 2014 року Службою у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області проводилась бесіда із ОСОБА_5 ОСОБА_5 проявляв активну участь у спілкуванні, легко йшов на контакт, розгорнуто відповідав на запитання. Тестування показало, що головними фігурами в світогляді хлопчика є його мама та тато, він має з ними стійкий емоційний зв'язок та цільну прихильність. Для ОСОБА_5 фігура мами уособлює в собі надійний захист, фігура батька уособлює безперечний авторитет. ОСОБА_5 із задоволенням розповів про приклади спільної діяльності як з мамою, так і з татом. (а.с.56)

22 квітня 2016 року Службою у справах дітей проводилось обстеження умов проживання ОСОБА_1 про що складений акт № 140. Згідно вказаного акту житлово-побутові умови проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_3, сприятливі для проживання дитини. Є належне матеріальне забезпечення батька, в наявності необхідні продукти харчування для дитини. (а.с.57)

За результатами проведеного психологічного обстеження складений службою у справах дітей та сім"ї міського центру дитини виконавчого органу Київської міської ради висновок № 26 від 25 травня 2016 року та рекомендовано матері ОСОБА_4 та батьку ОСОБА_1 налагодити конструктивну комунікацію між собою за допомогою сімейної медіації, щодо домовленостей, пов'язаних з визначенням участі батька у вихованні хлопчика; батьку ОСОБА_1 підвищити рівень батьківської відповідальності за життя та здоров'я сина. (а.с. 58-59).

З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2015 року позивач звертався до правоохоронних органів - Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, із заявою щодо порушення його прав, як батька дитини ОСОБА_5 та вчиненні відносно нього та брата ОСОБА_12 неправомірних дій - психічного та фізичного насильства, яке загрожувало його життю, здоров'ю або втраті працездатності. Погрози в тому числі були в тому, щоб він не виходив на контакт ні із ОСОБА_4, ні із сином ОСОБА_5 В той же час, як зазначено в заяві, зареєстрованої в Броварському МВ ГУ МВС України в Київській області 20.08.2015 року, ОСОБА_1 з погрозою застосувати фізичну силу змусили написати боргову розписку на суму 4000 доларів США, які ніби він отримав у ОСОБА_13 на придбання автомобіля, і які він зобов'язувався повернути. Копія вказаної розписки додана до заяви. (а.с. 12- 13).

Листом від 24 лютого 2016 року Служба у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області ОСОБА_1 повідомила про адресу проживання колишньої дружини ОСОБА_4 та малолітнього сина ОСОБА_5, а саме АДРЕСА_1 та вказали номер мобільного телефону ОСОБА_4 (а.с.14)

25 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Деяснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою в якій просив винести питання щодо його участі у вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_5 на засідання комісії з питань захисту прав дитини та прийняти відповідне рішення, у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 вчиняє дії, які перешкоджають йому у спілкуванні та вихованні дитини. Також просив встановити наступний графік зустрічей:

-з п'ятниці з 20.00 год. по неділю до 20.00 кожного тижня протягом року;

-з 1 по 15 січня щорічно та з 1 червня по 30 серпня щорічно - проводити разом канікулярні дні та виїжджати з сином на відпочинок;

-надати можливість спілкування за допомогою засобів зв'язку у денний час доби. (а.с. 21)

22 червня 2016 року ОСОБА_14 звертався до виконавчого органу Київської міської ради Служби у справах дітей та сім'ї із заявою про надання професійної допомоги медіатора налагодити конструктивну комунікацію між матір'ю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_1 Та за допомогою сімейної медіації усунути перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні ОСОБА_1 К,Т. з батьком ОСОБА_1 та родиною. (а.с. 44)

Згідно висновку "Про участь батька у вихованні малолітньої дитини" від 23 червня 2016 року за № 102/03/31-5699 Служби у справах дітей Деснянської в місті Києві державної адміністрації, враховуючи інтереси та думку дитини, беручи до уваги висновок психологічного обстеження Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім'ї Київської міської державної адміністрації вирішила відтермінувати розгляд заяви матері дитини, ОСОБА_4 про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітнього сина ОСОБА_5, на три місяці, на цей термін встановити наступний графік спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_15, а саме: - першої та третьої неділі місяця з 12.00. до 18.00 год.; другої та четвертої суботи місяця з 12.00. до 18.00 год. Перший місяць побачень батька з дитиною, здійснювати у присутності матері дитини. (а.с. 46-49).

Згідно характеристики Української православної церкви Київської Епархії парафії "Різдва Богородиці" від 15 червня 2016 року, ОСОБА_1 знаходиться на послуху при храмі Різдва пресвятої Богородиці у с. Рудня, Броварського району. Київської області з 2014 року і до цього часу. За цей період проявив себе з гарної сторони, має такі добрі якості, як доброзичливість, відповідальність та порядність. Старанно виконує покладені на нього послухи та роботи. Бере активну участь у будівництві недільної школи. Має авторитет серед парафіян. Обов'язковий та чуйний. Завжди готовий прийти на допомогу парафіянам. Бере участь в організації різних благодійних заходах. (а.с. 53)

ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за яким також зареєстрований і син ОСОБА_5, а саме АДРЕСА_3., про що видана довідка форми № 3 ЖЕК - 3 від 22 квітня 2016 року за № 796. (а.с. 54)

07 червня 2017 року Службою у справах дітей Деснянської районної в місті Києві адміністрації розглянуто питання щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, та складено висновок з якого вбачається, що 24 травня 2017 року мати дитини, ОСОБА_4 ,звернулась із заявою до Служби у справах дітей про те, що її заяву щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_1 відносно осина ОСОБА_5 залишити без розгляду, у зв'язку з тим, що дитина почала проявляти бажання спілкуватись та бачитись із батьком. Враховуючи запропоновані батьками дитини, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, графіків зустрічей батька із сином, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві адміністрації вважала за доцільне встановити наступний графік спілкування батька із сином, за обов'язковою умовою, а саме особистого бажання спілкування самої дитини:

-першої та третьої п'ятниці кожного місяця з 20.00 год. до 20.00 год. неділі;

-першої половини канікулярного періоду;

-літній відпочинок: з 1 червня по 15 червня, з 1 липня по 15 липня, з 1 серпня по 15 серпня кожного року. (а.с. 107- 109)

До справи також додана довідка - розрахунок від 14 лютого 2018/дв-11/ № 7944 Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про те, що заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 у ОСОБА_1 станом на 01 лютого 2018 року відсутня. (а.с. 163).

Вiдповiдно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України).

Із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини", ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

В силу ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Судом під час розгляду справи на підставі наведених доказів, встановлено, що позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов'язком.

Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як, вбачається із матеріалів справи, а саме 07 червня 2017 року Службою у справах дітей Деснянської районної в місті Києві адміністрації розглядалося питання щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, та складено висновок з якого вбачається, що враховуючи запропоновані батьками дитини, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, графіків зустрічей батька із сином, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві адміністрації вважала за доцільне встановити наступний графік спілкування батька із сином, за обов'язковою умовою, а саме особистого бажання спілкування самої дитини:

-першої та третьої п'ятниці кожного місяця з 20.00 год. до 20.00 год. неділі;

-першої половини канікулярного періоду;

-літній відпочинок: з 1 червня по 15 червня, з 1 липня по 15 липня, з 1 серпня по 15 серпня кожного року. (а.с. 107- 109).

Однак, жодна із зустрічей у передбачений графік не відбулася, тому позивач наполягав на врегулювання вказаного питання судом, щоб мати можливість безперешкодно та систематично в призначені дні бачитись із сином.

Щодо безпідставності заявлених вимог, суд дійшов висновку, що твердження представника відповідача ОСОБА_3 повно спростовуються зібраними та дослідженими у справі доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд повно та всебічно розглянувши вказану справу, з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини, приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, із врахуванням доцільності визначити саме запропонований порядок, який зазначений у висновку 07 червня 2017 року Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації. Крім того, вважає за можливе надати батькові та сину особисто спілкуватися в телефонному режимі та іншими засобами зв'язку.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини", ч. 3 ст. 11, 15 Законом України "Про охорону дитинства", ст.ст. 19, 141, 153, 157, 158, 159 СК України, ст. ст. 12, 81, 89, 200, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 із сином ОСОБА_5.

Визначити та встановити наступні способи участі ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: 07400, АДРЕСА_3, проживаючий за адресою АДРЕСА_5, у вихованні сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, в тому числі з можливістю забирати дитину за своїм місцем свого проживання та реєстрації, а саме:

-особисте спілкування з сином в телефонному режимі та іншими засобами зв'язку;

-першої та третьої п'ятниці кожного місяця з 20.00 год. до 20.00 год. неділі протягом року;

-першої половини канікулярного періоду;

-літній відпочинок з 01 червня по 15 червня, з 1 липня по 15 липня, з 1 серпня по 15 серпня кожного року із можливістю виїзду в тому числі на відпочинок (оздоровлення) в межах України.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.