"19" вересня 2018 р.
Справа №150/426/18
Провадження по справі №2/150/176/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

19 вересня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.

за участі секретаря Гендзьори О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 виклад позицій позивача та заперечень відповідача

1. Виклад позиції позивача.

06 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Так, позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 130,00 грн. до 1000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у сторін є неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2005 року присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 130,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття з індексацією відповідно до закону.

Син зростає, збільшуються необхідні витрати на забезпечення його нормального розвитку, а тому розмір стягуваних з відповідача аліментів не відповідає інтересам дитини.

З дня присудження аліментів змінилося сімейне законодавство, зокрема збільшено соціальні стандарти щодо мінімального розміру аліментів, а тому аліменти, які сплачує відповідач, не забезпечують належним чином утримання їхньої спільної дитини.

Відповідач здоровий, працездатний, матеріально забезпечений.

2. Виклад заперечень відповідача.

Відповідач будучи у встановленому законом порядку (шляхом публікації оголошення про виклик відповідача до суду на офіційному веб-порталі судової влади України) про час та місце розгляду справи повідомленим, за невідомих суду причин в судове засідання не зявився, відзиву на позов до суду також не надходило.

ІІ. Заяви, клопотання позивача та відповідача

Заяв, клопотань від позивача та відповідача у даній цивільній справі, повязаних із розглядом справи не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).

У звязку із тим, що судові повістки, що надсилалися до суду відповідачеві за адресою, що зазначена в довідці адресно-довідкового підрозділу без вручення адресату, судом було здійснено публікацію оголошення про виклик ОСОБА_2 до суду на веб-порталі судової влади України.

Втім, відповідач до суду не зявився, відзиву на позов до суду також не надходило.

З огляду на викладене, суд, в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявилася, у порядку заочного розгляду справи спрощеного позовного провадження.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обовязку утримувати дітей, зокрема, щодо збільшення розміру стягуваних аліментів, визначених рішенням суду.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підтвердження чого суду надано копію свідоцтва про народження серії 1-АМ №162102.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2005 року присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 130,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 як одержувач аліментів, відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України має право на звернення до суду з даним позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Судом встановлено, що аліменти, які стягуються на утримання дитини, не можуть в повній мірі забезпечити гармонійного розвитку дитини, тому суд вважає, що права сина сторін у справі на належне утримання з боку батька порушені та підлягають судовому захисту шляхом збільшення розміру стягуваних аліментів та визначення їх в твердій грошовій сумі але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що гарантуватиме отримання дитиною надійного, стабільного утримання з боку батька в межах мінімальної соціальної гарантії, встановленої державою в приписах ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, і є частиною національного законодавства України відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Конституції України,.

Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ст.51 Конституції України).

Кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року).

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України ).

Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини (ч.1 ст.179 СК України).

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Таким чином, за рішенням суду аліменти на утримання дітей присуджуються двома способами - у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено в абзаці 1 частини 3 ст.181 СК України.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини вікoм від 6 до 18 років з 01 липня 2018 року становить 1944,00 грн. на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

VI. Висновки суду

Враховуючи, встановлені судом обставини, надані позивачем докази на підтвердження своїх тверджень, суд вбачає підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів і визначення їх в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1000,00 грн., що обумовлено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими ті факти та обставини, які підтверджуються письмовими доказами, наданими до позову та відзиву на позов.

Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

VІI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються, зокрема, з судового збору.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду з означеним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати.

Так, відповідно до п. 3. ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 280, 282, 284 ЦПК України, на підставі ст.ст. 150, 179, 180, 181, 182, 183, 185 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2005 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 130,00 (сто тридцять) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, визначивши їх у твердій грошовій сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН