Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 492/590/13-ц

провадження № 61-18121св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

відповідач - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 11 січня 2017 рокуу складі судді Борисової С.П. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2017 року у складі колегії суддів: Кононенко Н. А., Гайворонського С. П., Сегеди С. М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі -ПАТ «КБ «Надра») до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 15 серпня 2013 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 473 800,58 грн (еквівалент за курсом НБУ станом на 15 серпня 2013 р. - 59 276,94 доларів США). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

05 січня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 11 січня 2017 року заяву про перегляд заочного рішення Арцизького районного суду Одеської області від 15 серпня 2013 року залишено без розгляду.

Ухвала районного суду мотивована тим, що ОСОБА_3 про ухвалене судом заочне рішення був обізнаним ще у серпні 2013 року, тобто більш ніж за три роки до подання ним заяви про перегляд заочного рішення, але не звертався до суду з клопотанням про поновлення пропущеного ним строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, тому його заява про перегляд заочного рішення Арцизького районного суду Одеської області від 15 серпня 2013 року, подана після закінчення процесуальних строків, залишається без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилено, ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 11 січня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що про наявність заочного рішення Арцизького районного суду Одеської області від 15 серпня 2013 року ОСОБА_3 було відомо ще в серпні 2013 року та копія якого була отримана ним 23 серпня 2013 року, однак заяву про його перегляд подано лише в січні 2017 року, без клопотання про поновлення пропущеного ним строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, тому районний суд обґрунтовано вважав, що заявником порушено процесуальний строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 27 квітня 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що заява про перегляд заочного рішення була ним подана у передбачений статтею 228 ЦПК України строк, враховуючи, що вперше копію заочного рішення Арцизького районного суду Одеської області від 15 серпня 2013 року він отримав 15 листопада 2016 року та в десятиденний строк подав заяву про його перегляд. Чому зареєстрована ця заява 5 січня 2017 року, йому невідомо. Не відповідають дійсності зазначені в ухвалі обставини про те, що йому направлялась заява ОСОБА_2 від 19 вересня 2013 року про перегляд зазначеного заочного рішення та про отримання цієї заяви ним особисто.

9 червня 2017 року ПАТ «КБ «Надра» подало відзив (заперечення) на касаційну скаргу, у якому зазначило про обґрунтованість судових рішень з огляду на те, що ОСОБА_3 особисто отримавши копію заочного рішення, пропустив встановлений законом строк для подачі заяви про його перегляд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Судами встановлено, що копію заочного рішення Арцизького районного суду Одеської області від 15 серпня 2013 року було направлено ОСОБА_3 згідно супровідного листа за вих. № 7886/13 від 15 серпня 2013 року та згідно поштового повідомлення про вручення копія заочного рішення особисто одержана ОСОБА_3 23 серпня 2013 року. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 19 вересня 2013 року звертався до Арцизького районного суду Одеської області із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення від 15 серпня 2013 року, та копія цієї заяви направлялася відповідачу ОСОБА_3 для відома та була отримана ОСОБА_3 особисто, про що свідчить поштове повідомлення про вручення (а.с. 79, 82, 88 - 89, 95 - 96, 100).

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, строк подачі заяви про перегляд зазначеного заочного рішення розпочався 16 серпня 2013 року та останнім днем її подачі було 26 серпня 2013 року.

Як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції суду, заяву про перегляд заочного рішення ОСОБА_3 подав до суду 05 січня 2017 року, порушивши таким чином десятиденний строк подачі такої заяви, встановлений частиною другою статті 228 ЦПК України, чинного на час вчинення цих процесуальних дій.

Згідно статті 72 ЦПК України, чинного на час вчинення цих процесуальних дій, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України»

від 08 листопада 2005 року.

Отже, враховуючи вищезазначене, а також те, що ОСОБА_3 про ухвалене судом заочне рішення обізнаним був ще у серпні 2013 року, тобто більш ніж за три роки до подання ним заяви про перегляд заочного рішення, та не звертався до суду з клопотанням про поновлення пропущеного ним строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, його заява про перегляд заочного рішення Арцизького районного суду Одеської області від 15 серпня 2013 року судом обґрунтовано залишена без розгляду.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 11 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк