АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6467/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1109/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 березня 2018 року у складі головуючого судді Тімошенко Н.В.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Шевченківський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про присудження коштів (аліментів) на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення їх з ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву, в якій просив виключити його, як батька, з актового запису № 1300 від 08 грудня 2011 року про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійсненого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області та в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів відмовити за безпідставністю.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 25 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт біологічного батьківства ОСОБА_2.В. відносно дитини ОСОБА_4 підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 24, проведеної на підставі ухвали суду від 09 листопада 2017 року.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, як необґрунтовану, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що суд першої інстанції правомірно застосував норми матеріального та процесуального права й ухвалив по суті справедливе та законне рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту першому частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального справа (стаття 375 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що з 27 листопада 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (у шлюбі - ОСОБА_2) ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 травня 2016 року, яке набрало законної сили 06 червня 2016 року.

Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ № 143960, виданого 08 грудня 2011 року Октябрським відділом державної реєстрації атів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області на підставі актового запису в Книзі реєстрації народжень від 08 грудня 2011 року за № 1300, батьком дитини ОСОБА_4, яка народилася 27 листопада 2011 року, записаний ОСОБА_2, а матір`ю ОСОБА_3.

Відповідно до висновку експерта № 24 судово-медичної експертизи зразків крові ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проведеної з 09 по 17 січня 2018 року судово-медичним експертом відділення судово-медичної генетики Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» ОСОБА_6 на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2017 року, встановлено, що громадянин ОСОБА_2 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої громадянкою ОСОБА_3.

Вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999 %.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, обґрунтовано виходив із того, що у встановленому законом порядку не було доведено факту відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, а факт батьківства ОСОБА_2 підтверджено висновком судово-генетичної експертизи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За змістом статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування у справі про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною.

За правилами частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтями 79, 80 ЦПК України встановлено, що докази мають бути достовірними та достатніми. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставин справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 7 травня 2009 року).

Отже, висновок експерта № 24 щодо аналізу ДНК, покладений в основу оскарженого судового рішення, відповідає вимогам закону про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів у справі.

Доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих спростувань вказаного висновку та відсутність кровного споріднення між позивачем ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_4 не доводять.

Посилання заявника на висновок експертного дослідження від 16.02.2018 р. № 19/10-1/1-ЕД/18 колегія суддів вважає безпідставним, оскільки предметом молекулярно-генетичного дослідження судового експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_7 було встановлення генетичних ознак зразка букального епітелію ОСОБА_2, натомість висновок судового експерта № 24 ґрунтується на дослідженні препаратів ДНК, виділених зі зразків крові ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що не є тотожними обєктами дослідження.

При цьому, як вбачається з висновку експерта № 24, зразки крові були відібрані у зазначених осіб безпосередньо у відділенні судово-медичної генетики Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» 09.01.2018 року лаборантом у присутності судового експерта в одноразові пробірки, на етикетках яких зроблені відповідні написи: «мама ОСОБА_3В.», «дитина ОСОБА_4С.», «пр. папа ОСОБА_2В.». Одночасно був складений акт відібрання біологічних зразків у вищевказаних осіб.

У відповідності до Закону України «Про судову експертизу» (статті 7, 9, 10, 13, 14, 16) експерт ОСОБА_6, яка дала висновок № 24, має стаж роботи за фахом «Судово-медична імунологія» 12 років, спеціалізацію по генетиці лабораторній, 4-й кваліфікаційний клас судового експерта, сертифікат експерта № 000688 терміном дії до 25.12.2020 року та включена до державного Реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, тобто є особою, повноважною проводити такі експертизи.

Фактично доводи апеляційної скарги позивача зводяться до його незгоди з висновком експерта № 24 та результатами оцінки судом доказів по справі, що за відсутності факту порушення норм процесуального права при їх встановленні та дослідженні, що вплинули на правильність вирішення справи судом, не є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржене рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_8

підпис ОСОБА_9

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1