АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2016/2018 Головуючий у 1 інстанції - Оксюта Т.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 25.11.2016 року о 18.45 год. по вулиці Великій Кільцевій (біля вулиці Київської, 31) в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота Яріс», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля позивача «Пежо 308», д.н.з. НОМЕР_2. Від удару автомобіля «Тойота Яріс», автомобіль «Пежо 308» в подальшому зіштовхнувся з автомобілем НОМЕР_3, який рухався попереду, під керуванням ОСОБА_4, що призвело до ушкоджень всіх транспортних засобів.

10.04.2017 року постановою Солом'янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_3 вказувала, що нею було замовлено проведення незалежного експертного дослідження транспортного засобу «Пежо 308», д.н.з. НОМЕР_2 на предмет встановлення вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку.

Відповідно до звіту №1/12-ТЗ від 06.12.2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Пежо 308», д.н.з. НОМЕР_2 складає 222 324,54 грн.

Витрати на проведення експертизи склали 3000,00 грн.

Посилалась на те, що 04.01.2017 року позивачем було надіслано до АТ «СК «АХА Страхування» заяву на виплату страхового відшкодування, та у відповідності до відповіді від 24.01.2017 року було прийнято рішення про здійснення виплати ОСОБА_3 суми страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн.

А відтак, враховуючи розмір завданих збитків та суму виплати страхового відшкодування, позивач просила суд стягнути решту матеріальних збитків в сумі 122 324,54 грн. з відповідача.

Заочним рішенням Солом?янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 122 324,54 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 3000,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2600,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1279,25 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи. Зазначив, що судом не враховано того, що в матеріалах справи відсутні докази наявності всіх елементів цивільного правопорушення, а саме відсутній доказ причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та розміром збитків, на які посилається позивач. Вказував на те, що звіт наданий позивачем в якості підтвердження розміру матеріального збитку не може вважатись такими, що підтверджує реальний розмір збитків.

Апелянт та його представник до суду апеляційної інстанції не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явились , оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Позивач та його представник просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 1188 ЦК України визначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що 25.11.2016 року о 18 год. 45 хв. по вулиці Великій Кільцевій (біля вулиці Київської, 31), в місті Києві водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Тойота Яріс», д.н.з. НОМЕР_1, порушив п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме під час руху не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Пежо 308», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який в подальшому зіштовхнувся з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень усіх транспортних засобів та тілесних ушкоджень водія автомобіля марки «Тойота Яріс» - ОСОБА_2

01.12.2016 року ОСОБА_3 уклала договір з ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» №1/12-ТЗ про проведення автотоварознавчого дослідження (оцінки) транспортного засобу.

Відповідно до звіту №1/12-ТЗ від 06.12.2016 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, в результаті пошкодження транспортного засобу «Пежо 308», реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 222 324,54 грн.

04.01.2017 року ОСОБА_3 звернулась до АТ «СК «АХА Страхування» з заявою щодо виплати страхового відшкодування.

24.01.2017 року позивачу була надана відповідь від АТ «СК «АХА Страхування», що розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи складає 100 000,00 грн.

Відповідно до Звіту № 1493 від 12.12.2016 року, проведеного АТ «СК «АХА Страхування» ФОП ОСОБА_6 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику «Пежо 308», реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 29.11.2016 року становить 186 316 грн 01 коп. ( а.с.166)

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 11).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 25 листопада 2016 року, відбулася з вини ОСОБА_2 , вина якого в ДТП встановлена Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року.

Апелянт посилається на ту обставину, що суд першої інстанції не перевірив, чи є його вина в зіткненні автомобіля позивача та автомобіля ОСОБА_4, «БМВ 318»,д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_4, що їхав попереду, оскільки зіткнення позивача з автомобілем ОСОБА_4 могло відбутися у зв'язку із тим, що саме позивач не дотрималася дистанції безпечної для руху і саме з її вини сталося зіткнення з автомобілем БМВ.

Як вбачається із постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року ця обставина була предметом розгляду при винесенні постанови і суд прийшов до висновку, що в зіткненні трьох автомобілів є вина відповідача.

Крім того, колегія суддів вважає, що саме порушення Правил дорожнього руху відповідачем призвело до зіткнення його автомобіля з автомобілем позивача і відповідно автомобіля позивача з автомобілем БМВ, так як зіткнення автомобіля позивача і автомобіля БМВ відбулося в результаті удару, який отримав автомобіль позивача, тобто вбачається причинний зв'язок між ударом, завданим автомобілем відповідача та між двома автомобілями, що їхали попереду. В разі, якби відповідач не порушив правил дорожнього руху і не здійснив зіткнення з автомобілем позивача, від якого її автомобіль здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_4, підстав вважати, що позивач би вчинила зіткнення з автомобілем, який рухався попереду , немає.

Автомобіль марки «Пежо 308», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, належить ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №1/12-ТЗ від 06.12.2016 року, складеного ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» №1/12-ТЗ, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Пежо 308», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталося 25.11.2016 року, становить 222 324,54 грн. (а.с. 13-40).

Судом встановлено, що на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто 25 листопада 2016 року, цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована в АТ СК «АХА Страхування», яка виплатила позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. і яка визначила розмір завданого позивачу збитку в сумі 186 316 грн 01 коп. ( а.с.166).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 122 324, 54 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, та вимоги про стягнення витрат за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 3000 грн., витрат на правову допомогу в сумі 2600 грн. підлягають задоволенню, так як обставини, викладені в позові, доведені та знаходять своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що він не погоджується із висновком щодо вартості завданих збитків визначених Звітом, складеним ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» №1/12-ТЗ.

При цьому апелянт надав Звіт , складений представником страхової компанії.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд першої інстанції правильно встановив, що шкода позивачу була завдана відповідачем ОСОБА_2

За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи апелянта в частині розміру завданої матеріальної шкоди позивачу, призначивши експертизу.

Відповідно до висновку експерта № 2604 від 22.08.2018 року ( а.с.227-240) вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля марки «Пежо 308», станом на момент ДТП 25.11.2016 року, виходячи з даних, представлених в матеріалах справи, становить 230 870 грн 84 коп.

Оскільки позивач просила стягнути 122 324 грн 54 коп, апеляційна інстанція не може вийти за межі позовних вимог і тому в цій частині залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Суд першої інстанції повністю та всебічно з'ясував обставини справи , дав належну оцінку доказам та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог банку.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття таможе бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді :