АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/5897/17 Номер провадження 22-ц/786/2149/18Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М., Лобова О.А.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 липня 2018 року, ухвалене суддею Кривич Ж.О., повний текст рішення складено - 23 липня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину.

27 жовтня 2017 року ОСОБА_2 надала заяву про збільшення позовних вимог та просила суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, змінивши його з 1500 грн. 00 коп. щомісячно на 6000 грн. 00 коп. щомісячно та додаткові витрати з 1500 грн.00 коп. на 6000 грн. 00 коп., починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 42).

Позовна заява мотивована тим, щокошти, які періодично сплачуються відповідачем в якості аліментів та компенсації додаткових витрат, є недостатніми для належного утримання дитини та оплати додаткових витрат, пов'язаних із рядом хронічних захворювань, оскільки, починаючи з моменту ухвалення судового рішення щомісячні витрати на підтримання задовільного стану здоров'я дитини значно зросли. Це зумовлено необхідністю щомісячних обстежень, здачі ряду аналізів, а також придбання лікувальних засобів.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено розмір додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які утримуються із ОСОБА_3 за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області № 524/9021/15-ц від 10.12.2015 року на користь ОСОБА_2, збільшивши їх з 1 500 грн.00 коп. на 2 500 грн.00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В частині збільшення розміру стягуваних аліментів - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення місцевого суду про часткове задоволення позовних вимог мотивоване тим, що позивачем ОСОБА_2 не надано доказів про доходи відповідача та не встановлено підстав для збільшення розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення місцевого суду скасувати з підстав порушення місцевим судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, а також судом не враховано норми чинного законодавства, які є важливими для правильного вирішення справи по суті. Стверджує, що ОСОБА_3 регулярно з березня 2015 року перетинає кордон з республікою Польщею, а це свідчить про те, що його дохід дозволяє регулярно виїздити до Європи. Зазначає, що при ухваленні рішення судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 18.08.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, яке видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 18.08.2006 року, за актовим записом № 684.

Сторони є батьками малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, яке видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 06.10.2011 року, за актовим записом № 1097.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 грудня 2015 року по справі № 524/9021/15-ц, яке набрало законної сили, стягнуті аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно та додаткові витрати на дитину в розмірі 1500 грн. щомісячно.

На виконання вказаного рішення суд видав виконавчий лист. ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю. ОСОБА_2 як підставу позову зазначає, що розмір аліментів занадто малий, і цих коштів не вистачає на утримання та задоволення потреб. Окрім того, дитина дуже хворіє, не вистачає коштів на ліки.

ОСОБА_2 також вказує, що вона перенесла інсульт, і хоча не має групи інвалідності, стан її здоров'я не дозволяє працювати, окрім того, догляд за дитиною потребує значних зусиль та часу.

Задовольняючи позов частково щодо збільшення розміру додаткових витрат на дитину, місцевий суд виходив з того, що витрати, вказані позивачем у позові, є додатковими витратами, стягнення таких витрат, які викликані виключними обставинами, до встановленого розміру аліментів є обгрунтованими, а тому розмір додаткових витрат можливо збільшити на суму, запропоновану відповідачем.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині збільшення розміру аліментів на утримання сина, місцевий суд виходив з того, що суду не надано доказів про доходи відповідача, також не встановлено підстав для збільшення розміру аліментів.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками місцевого суду, оскільки вони є правильними, суд дійшов їх після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування фактичних обставин справи, прав та обов'язків сторін в спірних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

По справі вбачається, що відповідач визнає частково позов про збільшення розміру додаткових витрат на дитину та не заперечує проти їх розміру 2 500 грн. щомісячно.

Щодо заявлених позивачем вимог про збільшення розміру аліментів на утримання дитини з 1 500 грн. до 6 000 грн. щомісячно, то законодавець визначив, що розмір аліментів, визначений за рішенням, може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника аліментів.

По справі вбачається, що позивач не надала суду доказів того, що змінився матеріальний або сімейний стан відповідача. Колегія суддів звертає увагу, що позов поданий у серпні 2017 р., 05.09.2017 р. відкрите провадження у справі, у жовтні 2017 р. позивач збільшила позовні вимоги.

Статтею 131 ЦК України, яка була чинна до 15.12.2017 р., передбачено порядок подання доказів, зокрема згідно ч.1,2 сторони зобов»язані подати свої докази до суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених ч.1 цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

З 15.12.2017 р. набув чинності ЦПК України у новій редакції. Згідно ч.ч.1,5,6,7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1-4 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Законодавець поклав на позивача обов»язок надати докази по справі, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

У даному випадку позивач не довела суду обставини, які б вказували, що покращився матеріальний стан відповідача та він має можливість сплачувати аліменти та додаткові витрати у розмірі, на стягненні яких наполягає позивач.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України не врахував стан здоров»я та матеріальне становище дитини, докази, які були надані у судове засідання, не заслуговують на увагу, оскільки вказана норма права застосовується при стягненні аліментів, у даному випадку позивачем пред»явлено позов про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину, тому спірні правовідносини регулюються ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням, може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом не врахована відповідь Державної прикордонної служби України про регулярний перетин відповідачем державного кордону з Польщею у період часу з березня 2015 р. по кінець 2017 р., що свідчить про працевлаштування відповідача, отримання ним доходів у Польщі, що його дохід дозволяє йому регулярно виїздити до Польщі, що відповідач визнав факт працевлаштування у Польщі та отримання ним доходів, не заслуговують на увагу, оскільки згідно вказаної відповіді останній перетин кордону відбувся 16.12.2017 р. (а.с. 67), у відзиві на позов (а.с. 122-126) відповідач не заперечує факт перебування станом на 27.04.2018 р. у Польщі, вказує на пошук роботи, якщо її знайде, то буде тимчасовою, а не постійною, таким чином факт перебування відповідача за кордоном не підтверджує факт отримання ним певного розміру доходу, який би свідчив про покращення його матеріального стану, позивач не надала докази про розмір отриманого відповідачем доходу за кордоном. Згідно вимог ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач безпідставно посилається на утримання свого батька, на сплату комунальних послуг в Україні, не заслуговують на увагу, оскільки місцевий суд вказані заперечення відповідача не взяв до уваги та не поклав в основу судового рішення, рішення суду мотивоване тим, що позивач не довела факт покращення матеріального стану відповідача, його спроможність сплачувати аліменти та додаткові витрати у розмірі заявлених позовних вимог.

Позивач надала апеляційному суду 04.09.2028 р. відповіді Головного управління ДФС у Полтавській області від 21.08.2018 р. на свій лист від 23.07.2018 р. (а.с.179-185), тобто після ухвалення судового рішення у справі 19.07.2018 р. позивачем був надісланий запит до ДФС, з відповідей ДФС вбачається, що у телефонному режимі відповідач повідомив, що перебуває у Республіці Польща, де працює офіційно, йому роз»яснено вимоги Податкового кодексу України щодо отримання іноземних доходів та необхідність подання відповідної декларації про майновий стан та доходи. На даний час відсутні відомості про подачу ним декларації про доходи за 2017 р. Згідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Вбачається, що свій запит та відповіді позивач надіслала та отримала вже після ухвалення у справі судового рішення.

Крім цього, згідно відповіді Головного управління ДФС у Полтавській області від 17.09.2018 р. станом на 14.09.2018 р. інформація про суми виплачених доходів гр. ОСОБА_3 за період з 01.01.2017 р. по 30.06.2018 р. відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2018 року.

Головуючий суддя-доповідач Дорош А.І.

Судді: Бондаревська С.М.

Лобов О.А.