Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 308/10189/15-ц

провадження № 61-11610св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2018 року в складі колегії суддів: Кондора Р. Ю., Готри Т. Ю., Мацунича М. В.,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 149 616,84 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження Національного банку України (далі - НБУ) від 31 липня 2015 року складало 3 233 219,90 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 09 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року.

У липні 2017 року ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду із апеляційною скаргою на заочне рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 15 вересня 2017 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

У січні 2018 року ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, звернулась із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням від якого залежить вирішення спору у справі

№ 308/7770/17 за її позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 308/7770/17 за позовом ОСОБА_6 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору.

Зупиняючи провадження у справі, суд апеляційної інстанцій виходив із того, що об'єктивно неможливо розглянути справу № 308/10189/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2008 року

№ MKAWGK00000169 до вирішення справи № 308/7770/17 про розірвання вказаного кредитного договору. Результат вирішення справи про розірвання кредитного договору матиме значення для вирішення цивільної справи про стягнення боргу з позичальника на користь кредитора. Залежно від обставин, результат справи матиме значення в контексті правових позицій сторін щодо підстав для стягнення боргу, його елементів, розміру тощо.

27 лютого 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі, оскільки відсутні законні та об'єктивні підстави для такого зупинення. Необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення у іншій справі. Таким чином, між справами, що розглядаються повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи. У справі про розірвання кредитного договору не досліджуються обставини, які є підставою позову про стягнення заборгованості, а тому рішення у справі про розірвання кредитного договору безпосередньо не може вплинути на вирішення даного спору. Факт розірвання кредитного договору ніяким чином не вплине на вже нараховану заборгованість, яку просить стягнути банк.

24 квітня 2018 року ОСОБА_6 подала до Верховного суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що судове рішення є законним і обґрунтованим.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктової неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У справі, яка переглядається, предметом спору є стягнення кредитної заборгованості та її складової.

Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду судом цивільної справи про розірвання кредитного договору.

Проте, суд на порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про розірвання кредитного договору виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовувало свої вимоги, причинний матеріально-правовий зв'язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи, а тому дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у даній справі до вирішення позову про розірвання кредитного договору.

Відповідно до статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, а справу - передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 389, 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічногоакціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В.М. Коротун

В. І. Крат

В. П. Курило