Справа № 464/5297/18
пр.№ 2-о/464/94/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого Мички Б.Р.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку окремого провадження цивільну справу №464/5297/18 за заявою ОСОБА_1, поданої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, заінтересована особа Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батька її доньки - ОСОБА_2, уродженця м.Донецька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Донецьк Донецької області. В обґрунтування заяви покликається на те, що є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає з нею за адресою: АДРЕСА_3 та взята на облік як внутрішньо переміщена особа. ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_3, який є батьком ОСОБА_2 Зазначає, що шлюб, укладений із ним, розірвано. Оскільки м.Донецьк є тимчасово окупованою територією України, то видане органами на його території свідоцтво про смерть є нікчемним та не створює правових наслідків. Вказує, що факт смерті ОСОБА_3 їй необхідно встановити для захисту прав їх спільної доньки.

У судовому засіданні заявник заяву підтримала, дала пояснення аналогічні змісту заяви, просить таку задоволити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_3 народився у місті Донецьк, що стверджується копією його паспорта Серія НОМЕР_3

З свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_4 випливає, що 08 червня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, прізвище дружини після одруження «ОСОБА_5». Шлюб розірвано рішенням Петровського районного суду м.Донецька від 14.12.2010.

У шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_6 від 21.03.2015, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер від тромбоемболії легеневої артерії, тромбозу глибоких вен нижньої артерії, що підтверджується довідкою про причину смерті до форми №106/у №2902, виданої для поховання, від 03.08.2018.

З копії трудової книжки ОСОБА_3, серія НОМЕР_5, заведеної 01.03.1982, випливає, що робота ОСОБА_3 припинена у зв'язку із його смертю ІНФОРМАЦІЯ_8.

03.08.2018 Петровським відділом РАЦС м.Донецька видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_7

Як вбачається із довідок № та №45 від 07.06.2017, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України, зареєстроване місце проживання яких АДРЕСА_1, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року.

Відповідно до ст.ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно наказу Мін'юсту від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Зважаючи на те, що заявник не може у встановленому законом порядку зареєструвати факт смерті ОСОБА_3, батька ОСОБА_2, тому що отримане нею свідоцтво про смерть видане органом, що діє на тимчасово окупованій території Україні, не має на території України юридичної сили, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини в інтересах якої діє заявник, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та встановити факт смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 на тимчасово окупованій території України у м.Донецьк Донецької області.

Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 293, 294, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Донецьк, батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 на тимчасово окупованій території України у м. Донецьку Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2: реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_4

Заінтересована особа: Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, , місцезнаходження: м.Львів, вул.Зубрівська, 9.

Головуючий Б.Р. Мичка