Справа № 509/2573/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

за участю секретаря Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь заяву представника третьої особі ОСОБА_1 про відвід судді Козирського Є.С. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, Державного Підприємства «Центр обслуговування громадян», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 про визнання рішення сільської ради недійсним та визнання державного акту не дійсним та скасування державної реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2018 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати рішення сільської ради № 16 від 28.04.2006 року, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_1 недійсним та скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно на імя ОСОБА_1

В ході розгляду цивільної справи 11 вересня 2018 року від третьої особи надійшла заява про відвід головуючого по справі, в якої заявник посилається на те, що суддя Козирський Є.С. системно та цілеспрямовано не звертає увагу на обставини, які підлягають дослідженню під час розгляду справи.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року справу за вищевказаним позовом передано до канцелярії Овідіопольського районного суду Одеської області, для вирішення питання визначення судді, який буде розглядати заяву про відвід судді, в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК.

Дослідивши матеріали справи та заяву про відвід судді, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні у справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року Європейський суд з прав людини визнав порушення, зокрема, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий судовий розгляд щодо вимоги безсторонності), прав третій особи, тобто якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, факт якого не підтверджений документами по справі, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді та прокурори зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який учасник, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у безсторонності.

Рішенням Європейського суду з прав людини: «Пуллар проти Сполученого Королівства», зазначено, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім, та приходить висновку, що між заявником та прокурором склалися неприязні стосунки.

Рішеннями Європейського суду з прав людини: «Білуха проти України», «Салов проти України», «Фельдман проти України», визначається, що вимога безсторонності характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у зясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь якого розумного сумніву з цього приводу у сторін, має бути при розгляді клопотання про відвід судом відповідно оцінена.

Таким чином, незадоволення заяви третій особи ОСОБА_1 про відвід може сприйматися ним як порушення його прав.

Враховуючи, що заява про відвід судді Козирського Є,С. безпідставна, крім того твердження щодо упередженості судді є лише припущенням, але з метою уникнення сумнів в упередженості та об'єктивності судді, заяву про відвід слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36,40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника третьої особи ОСОБА_1 про відвід судді Козирського Є.С. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, Державного Підприємства «Центр обслуговування громадян», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 про визнання рішення сільської ради недійсним та визнання державного акту не дійсним та скасування державної реєстрації задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для вирішення питання визначення судді, який буде розглядати справу, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Кириченко П.Л.