У Х В А Л А

19 червня 2018 року

м. Київ

справа № 398/5396/15-ц

провадження № 61-35905ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Олександрійської районної державної лікарні ветеринарної медицини на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської районної державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення доплати за роботу із шкідливими та небезпечними умовами праці,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до Олександрійської районної державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення 18 342,00 грн доплати за роботу із шкідливими та небезпечними умовами праці за 2011-2014 роки.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2017 року у позові відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з Олександрійської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь ОСОБА_1 18 342,00 грн доплати за шкідливі умови праці за 2011-2014 роки. Вирішено питання розподілу судових витрат.

19 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2018 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено що з 1 січня 2015 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1218,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 18 342,00 грн доплати за роботу із шкідливими та небезпечними умовами праці, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і на такі не посилається заявник.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями Європейського суду з прав людини, висловленими у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником постанова Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2018 року постановлена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Олександрійської районної державної лікарні ветеринарної медицини на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської районної державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення доплати за роботу із шкідливими та небезпечними умовами працівідмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник