Справа № 145/141/18
РІШЕННЯ

іменем України

"25" травня 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н.О.,

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лука- Мелешківської сільської ради про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, за участі третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с.Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області.

Позов обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на вказану частку будинку, яка фактично успадкована ним після смерті його матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с.Лани Тиврівського району Вінницької області.

ОСОБА_5 - її батько. Вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після надання їй судом додаткового строку для її прийняття. Її брат - ОСОБА_7 з приводу питання прийняття спадщини не звертався, а інших спадкоємців першої черги немає.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно вона не має можливості, оскільки відсутній оригінал документу, що посвідчує право власності на нього у спадкодавця ОСОБА_8

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача Лука-Мелешківської сільської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Лука-Мелешківська сільська рада позов визнає, просить справу розглянути у відсутності її представника.

Залучена до участі у справі як третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6).

Згідно записів по господарських книг Яришівської сільської ради за 2001-2010 роки даний будинок рахується за ОСОБА_6 Відповідно до довідки виконкому Лука-Мелешківської сільської ради від 29.03.2018 року №132 на час смерті ОСОБА_6 була власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Згідно технічного паспорта КП «ВООБТІ» даний житловий будинок з господарськими будівлями побудовані в період 1960-1963 років (а.с. 8-10).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Із 1979 року в Україні (УРСР) погосподарський облік у сільських Радах народних депутатів здійснюється за особливою формою статистичного обліку.

Так, згідно п. 1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 №112/5, документами погосподарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма № 1 «Погосподарська книга».

Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 № 5-24/26, ці книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Пунктами 18, 40 Вказівок 1979 року та пунктами 18, 39 Вказівок 1985 року передбачено, що погосподарська книга складається, зокрема, із розділу: «Споруди, які є особистою власністю господарства», у якому записуються дані про житловий будинок, назву інших споруд і рік їх будівництва.

З інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали.

Тобто в період забудови вказаного домоволодіння у сільській місцевості державна реєстрація об'єктів нерухомості взагалі не передбачалася.

Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 № 1/5, було затверджено зразки форм довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

Із зазначених додатків вбачається, що довідка про власника житлового будинку видається згідно із записами у погосподарській книзі виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих.

Тобто записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт, що складається БТІ.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1

Своїм майном за життя ОСОБА_6 не розпорядилась. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 51503718 від 05.04.2018 року заповіт від імені ОСОБА_6 не зареєстровано (а.с.96).

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є її діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( ст. 1261 ЦК України).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6

Так, рішенням Тиврівського районного суду від 18.03.2010 року ОСОБА_4 надано додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Рішення набрало законної сили 30.03.2010 року (а.с. 72).

Відповідно листа Тиврівської державної нотаріальної контори від 05.04.2018 року № 602/01-16 у встановлений судом строк - 15.04.2010 року ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті (а.с.92).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05.04.2018 року № .04.2010 року в спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_6

ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав разом з нею на час її смерті в с. Лани, що встановлено рішенням Тиврівського районного суду від 13.09.2011 року (справа №2-554/11). Рішення набрало законної сили 01.11.2011 року (а.с. 12-13).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Рішенням Тиврівського районного суду від 28.11.2011 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 (справа № 2-423/11) (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

На час смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2, що стіерджується довідкою виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради № 1712 від 28.11.2011 року (а.с. 66).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Таким чином, після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1

Своїм майном за життя ОСОБА_5 не розпорядилась. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 51503718 від 05.04.2018 року заповіт від імені ОСОБА_5, який був ІНФОРМАЦІЯ_2, не зареєстровано (а.с.96). Як вбачається з даної інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, повідомлень Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 12.04.2018 року (а.с.97), Оселівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 12.04.2018 року в Спадковому реєстрі зареєстровані заповіти від імені ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4

Позивачка - дочка ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 5), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 08.11.2017 року (а.с. 69-70), його спадкоємиця за законом першої черги ( ст. 1268 ЦК України).

Спадщину після його смерті вона прийняла. Рішенням Тиврівського районного суду від 13.09.2011 року (справа №2-554/11), яке набрало законної сили 01.11.2011 року (а.с.12-13), їй було надано додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

В установлений судом строк - 12.01.2012 року вона подала заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу, що стверджується її заявою від 12.01.2012 року, що міститься в копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (а.с. 62).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 51066627 від 27.02.2018 року 12.01.2012 року після смерті ОСОБА_5 зареєстрована спадкова справа у спадковому реєстрі за №52293203 (а.с.29).

Згідно заяви ОСОБА_7 він не претендує на спадщину після смерті його батька ОСОБА_5 (а.с. 42).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 10.11.2017 року № 2520/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Проте, враховуючи викладене, зазначене не позбавляє позивачку права на спадкове майно після смерті її батька.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5 - 13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 будинку та господарських будівель, розташованих в АДРЕСА_1: житловий будинок, позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», 1960 року забудови, з прибудовою «а» з ганком, загальною площею 43,5 кв.м., загальною площею житлових квартир - 33,2 кв.м., житловою - 25,3 кв.м., допоміжною - 7,9 кв.м., що складається з кухні «А-1», площею 7,9 кв.м., житлової кімнати «А-2», площею 9,1 кв.м., житлової кімнати «А-3», площею 16,2 кв.м., веранди І, площею 7,6 кв.м, кладової ІІ, площею 2,7 кв.м. та на 1/2 сараю "Б", загальною вартістю 131457 грн., в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с.Мізяківські Хутори, Вінницького району, Вінницької області, яка успадкована ним після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 29.05.2018 року.

Суддя Кіосак Н.О.