АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 210/5192/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони

позивач: ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах та від імені відповідача ОСОБА_4, на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2017 року, яке постановлено суддею Скотар Р.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з відповідачем у справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2008 року. У період шлюбу ними було придбано автомобіль Mersedes-Benz 608D, 1984 року випуску, червоно-білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстровано на ім'я відповідача, а вона, позивач, зазначена як особа, що має право управління автомобілем. Шлюбний договір між ними не укладався, домовленість щодо поділу майна між ними відсутня, вважає, що їхні частки у спільному сумісному майні є рівними. Оскільки у добровільному порядку питання поділу транспортного засобу не вирішено, позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд поділити майно, що є об'єктом спільної власності подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частину автомобіля Mersedes-Benz 608D, 1984 року випуску, червоно-білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстровано на ім'я ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/ 2 частину автомобіля Mersedes-Benz 608D, 1984 року випуску, червоно-білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстровано на його ім'я та стягнути судові витрати у справі з відповідача на її користь.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Поділено майно, що є об'єктом спільної власності подружжя та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля Mersedes-Benz 608D, 1984 року випуску, червоно-білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстровано на ім'я ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_2Є, право власності на 1/ 2 частину автомобіля Mersedes-Benz 608D, 1984 року випуску, червоно-білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстровано на ім'я ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано, що спірний автомобіль було придбано відповідачем в 2006 році, до укладення шлюбу за кошти в розмірі 6000 доларів США, які від отримав в борг від свого дядька ОСОБА_5 На момент придбання спірного автомобіля сторони разом не проживали.

Крім того, факт того, що спірний автомобіль перебував у користуванні відповідача по справі в 2007 році підтверджується видатковою накладною та актом від 10.02.2007 року, з яких вбачається, що відповідач придбав запасні частини та здійснював ремонт транспортного засобу.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Учасники справи, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з'явились, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2008 року (а.с.89). Від сумісного проживання мають сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

В період перебування у шлюбі ними придбаний транспортний засіб - автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель «608D», 1984 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ОСОБА_2.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.97 - 98).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами, або працею в набутті цього майна.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним» від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Таким чином, хоча конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, однак зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст.ст. 76 - 81, 83-84, 89, 228-229, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, майно, яке є предметом спору, а саме: автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель «608D», 1984 року випуску, державний номер НОМЕР_1, було придбано на ім'я відповідача ОСОБА_2 в період шлюбу за спільні кошти подружжя.

Доказів в спростування наведеного та доказів в підтвердження того, що спірне майно придбано за особисті кошти відповідача ОСОБА_2 суду не надано, не містять таких доказів й матеріали справи.

Отже, встановивши, що спірне майно було придбано сторонами під час шлюбу й виходячи з відсутності доказів, які б підтверджували факт придбання такого майна відповідачем ОСОБА_2 за кошти, що належать йому особисто, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про належність вказаного майна до спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічні правила поділу майна, що знаходиться у спільній сумісній власності закріплені й в ст. 372 ЦК України.

Виходячи з встановлених обставин справи та правильно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про поділ майна подружжя за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 ЦК України, ст. 372 ЦК України, виходячи з рівності часток кожного з подружжя в цьому майні, шляхом визнання за кожним з них права власності на 1/2 частину автомобіля марки «Mersedes-Benz», модель «608D», 1984 року випуску, державний номер НОМЕР_1, заливши це майно у їх спільній частковій власності, з чим повністю погоджується колегія суддів.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль було придбано не за спільні кошти, а за кошти в розмірі 6000 доларів США, які відповідач отримав в борг від свого дядька ОСОБА_5 до укладення шлюбу, тому даний автомобіль не є спільною сумісною власністю та не підлягає поділу, оскільки матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин, в той час як частиною 3 ст. 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Посилання відповідача на те, що на момент придбання спірного автомобіля марки «Mersedes-Benz», модель «608D» вони з позивачем разом не проживали, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідачем, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України не доведено того, що на момент придбання спірного автомобілю шлюбні відносини було припинено.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарни про те, що спірний автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель «608D» перебував у користуванні відповідача в 2007 році, оскільки факт того, що спірний автомобільний транспорт перебував у користуванні відповідача, не є підставою для відмови в задоволенні позову позивача, та не спростовує того, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, тому ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах та від імені відповідача ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: