Справа № 360/426/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно виконавчого листа № 2-671/11, виданого на підставі рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 липня 2011 року, з відповідача ОСОБА_2 стягуються на її /позивачки/ користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21 червня 2011 року, до досягнення дитиною повноліття.

Однак відповідач вказане рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, внаслідок чого у нього /відповідача/, згідно довідки-розрахунку від 23 січня 2018 року, виданої Бородянським РВ ДВСГТУЮ у Київській області, мається заборгованість по виплаті аліментів за період з 21 червня 2011 року по 01 січня 2018 року в сумі 28 864,66 грн.

Тому, посилаючись на положення ч. 1 ст. 196 СК України, просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментах на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 28864,66 грн., а також пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 8695 грн.

Ухвалою суду від 28 березня 2018 року було відкрито провадження по даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відповідачу роз»яснено його право протягом п»ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження по справі подати до суду відзив на позов, однак, незважаючи на отримання копії ухвали суду 05 квітня 2018 року, відповідач відзив на позов до суду не подав.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 липня 2011 року, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21 червня 2011 року до досягнення дитиною повноліття /а.с. 19/.

У зв»язку з неналежним виконанням відповідачем вказаного рішення суду, у нього виникла заборгованість по виплаті аліментів, яка згідно довідки-розрахунку від 23 січня 2018 року, виданої державним виконавцем Бородянського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, за розрахунковий період з червня 2011 року (10 календарних днів) по грудень 2017 року станом на 01 січня 2018 року становить 28864,66 грн./а.с. 9-10/.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. При розгляді справ про стягнення аліментів суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК повинен роз'яснювати сторонам їх відповідальність за прострочення сплати. Якщо аліменти сплачуються не за рішенням суду, а згідно з укладеним між батьками договором, передбачена ст. 196 СК санкція застосовується за наявності прямої вказівки про це в договорі.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Згідно наданого позивачкою розрахунку неустойки, сума пені, розрахована, виходячи із наявної у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, становить 8700 грн.

Суд приймає до уваги наданий позивачкою розрахунок неустойки, оскільки такий розрахунок відповідає вимогам закону та узгоджується із правовим висновком зробленим ВСУ у Постанові у справі № 6 - 1554цс16.

Враховуючи викладене, оскільки внаслідок неналежного виконання відповідачем зазначеного рішення суду в нього виникла заборгованість по сплаті аліментів, доказів того, що така заборгованість виникла не з його /відповідача/ вини, останнім суду не надано, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути, в межах заявлених позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 8695 грн.

З огляду на зазначене, а також приймаючи до уваги те, що самі аліменти з відповідача вже стягнуті, в іншій частині в позові суд вбачає за необхідне відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Керуючись ст. 10-13,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 8695 (вісім тисяч шістсот девяносто пять) гривень.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Київської області.

Повне рішення суду складено 19 червня 2018 року.

Головуючий-суддяОСОБА_4