Провадження № 2-ві/761/63/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Горюк В.А.,

розглянувши у судовому засіданні заяву про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В., головуючого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Громадчька організація «Миколаївський обласний союз ветеранів і учасників Антитерорістичної операції» про відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Громадчька організація «Миколаївський обласний союз ветеранів і учасників Антитерорістичної операції» про відшкодування моральної шкоди.

Позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подано відвід головуючому судді, яка на його думку, не може брати участь у справі. Заявником вказано, що ухвалою суду від 27.02.2018 р. справу було призначено до розгляду в попядку загального позовного провадження на 22.05.2018 р. де повинні бути вирішені процесуальні питання. У зв»язку із неможливістю прибуття у судове засідання , позивач 22.05.2018 р. до початку судового засідання зателефонував до суду і повідомив про це. Телефонограма прийнята судом. Ухвалою суду від 22.05.2018 р. зазначено, що позивач не повідомив про причини неявки, що не відповідає дійсності. Цією ж ухвалою встановлено порядок дослідження доказів і зазначено, що ухвал в порядку ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає. Отже, як вбачається з тексту узвали позивач позбавлений права заявляти клопотання з процесуальних питань стосовно виклику свідків, про що зазначено у самому позові, та здійснити інші дії, що грубо попушує права позивача. Вказані дії викликають сумнів в неупередженості судді Піхур О.В.

В сдовому засіданні 20.09.2018 р. заяву ОСОБА_1 судом визнано необгрунтованою, провадження по справі зупинено з підстав передбачених ст. 252 ЦПК

до вирішення заяви у відповідності до положень ч. 3 ст. 40, ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За ініціативою суду, виклик учасників процесу для розгляду піднятого питання не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи викладені у заяві про відвід вважаю за можливе зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Законодавець в ч. 4 ст. 36 зазначив, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вказане заявником у заяві про відвід фактично свідчить про незгоду ОСОБА_1 з рішеннями судді з процесуальних питань, що в розумінні вимог чинного процесуального законодавства України, не може бути покладене в основу рішення про задоволення заяви про відвід.

Необхідно наголосити, що за приписами ст. 223 ЦПК України Наслідки неяки в судове засідання учасника справи, положення якої розповсюджуються і на здійснення підготовчого засідання, визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні з підстав, зокрема, в разі визнанння судом причин неявки поважними.

Як свідчать матеріали справи, і доказів зворотонього заявником не надано, не містять повідомлення про поважність причини неявки позивача в підготовче засіданння, про день та час проведення якого він був повідомлений належним чином.

За положеннями ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивований.

Таким чином, зробити висновок, що судом не виконав або порушив вимоги ст. 223 ЦПК України не є можливим.

На переконання суду, фактами, які свідчать про упередженість судді, можуть бути висловлювання останнього під час судового розгляду або поза ним на користь однієї з сторін; надання або ж демонстрування суддею переваги одних учасників провадження перед іншими; висловлювання щодо результату розгляду ініційованих сторонами питань, створення штучних перешкод у користуванні учасниками провадження своїми процесуальними правами тощо.

Зважаючи на вищенаведене, з огляду, що заявник висловлює незгоду з процесуальним рішенням судді, підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 33,36-38,40,41,353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про відвід головуючому судді Піхур О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Громадчька організація «Миколаївський обласний союз ветеранів і учасників Антитерорістичної операції» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала апеляційному порядку оскарженню відповідно до ст. 353 ЦПК України не підлягає і заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: