У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/674/15-ц

Провадження № 2/300/2/2018

"18" червня 2018 р. смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Вотьканича В.А., за участю секретаря судових засідань Іванової Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом до про визнання дій незаконними, захист прав споживача, внесення змін до договору та припинення правовідносин.

В судові засідання призначені 16.04.2018 року, 18.06.2018 року представник позивача Михайлишин В.М. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Натомість подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_1 подав заяву про задоволення заяви представника позивача.

Суд вивчивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги заяви сторін про залишення позовної заяви без розгляду, приходить до наступного.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з положенням ч.5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, представник позивача два ризи не з'явилися в судові засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, про причини неявки не повідомляли.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення про причини неявки. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання та/або не повідомив причин неявки, так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо допустимості правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановити правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.(Рішення суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de ia Pradelle v. France// Series A N 253-B).

З цього приводу прецедент ними є також рішення Європейського суду Європейського суду з прав людини у справи «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки викладене свідчить про втрату позивачем заінтересованості у вирішенні даного спору та дає суду підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки за таких обставин проведення судового розгляду справи без участі позивача суперечило б наданим ЦПК України правам позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131,223, 257, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Учасник справи,якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду-якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

На виконання вимог ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по справі: http://ug.zk.court.gov.ua

Суддя: Вотьканич В. А.