Провадження № 22-ц/773/813/18 Категорія: 19 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Карпук А.К., Шевчук Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТзОВ) «Авто Просто» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2017 року ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Авто Просто» про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.03.2011 він уклав з відповідачем угоду № 348124 з додатками № 1 та № 2 з метою придбання легкового автомобіля «Chevrolet Captiva», вартістю 230 080 грн. Відповідно до ст. 1 даної угоди предметом цієї угоди є надання учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами угоди, додатку № 1 та додатку № 2, які є не від'ємними частинами угоди. Згідно з статтею 2 угоди «Авто Просто» є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасникам через систему придбання у групах Авто Так. ТзОВ «Авто просто» гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених угодою. Виконуючи свої зобов'язання за указаним договором право на отримання автомобіля він не отримав. На виконання своїх зобов'язань позивачем було сплачено 63 745,21 грн. періодичних платежів за даною угодою, які підлягають поверненню. Вважає, що угода № 348124 з додатками № 1 та № 2 є розірваною, внаслідок застосування ним положень п. 13.1 додатку № 2 даної угоди, у зв'язку з чим він був вимушений звернутися до суду з вимогами про стягнення грошових коштів.

Просив стягнути з відповідача сплачених щомісячних платежів за вказаною угодою в розмірі 63 745,21 грн.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2017 року позов в даній справі задоволено.

Ухвалено стягнути з ТзОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором № 348124 від 11.03.2011 року в розмірі 63 745,21 гривень.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ТзОВ «Авто Просто» подало апеляційну скаргу в якій, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвали нове судове рішення, яким в задоволені позову в даній справі відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з наступних підстав.

Задовольняючи позов в даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що при укладені договору з позивачем ТзОВ «Авто Просто» діяло недобросовісно, здійснювало нечесну підприємницьку практику, яка полягала у невиконанні умов договору, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 63745, 21 гривень чистих внесків сплачених за договором №348124 від 11 березня 2011 року.

Однак такі висновки не відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з порушенням нормам матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2011 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Авто Просто» було укладено Угоду № 348124 з додатками № 1 та № 2 з метою придбання автомобіля». ( а.с. 3-6).

Пунктом 13.1 статті 13 Угоди передбачено, що учасник, який не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити ТОВ «Авто Просто» у письмовій формі.

Позивач на підставі пункту 13.1 статті 13, статті 14 Додатку №2 Угоди звернувся до відповідача із заявою про розірвання угоди та просив повернути кошти в загальній сумі, що виплачені ним на момент повідомлення про розірвання угоди.

Відповідно до пункту 14.1 статті 14 Додатку № 2 до Угоди сторони домовляються, що наслідки невиконання зобов'язань сторін за угодою регулюються умовами угоди, а у випадках, не передбачених ними, відповідними нормами чинного законодавства.

При цьому, пунктом 13.4.2 статті 13 Додатку № 2 Угоди визначено порядок повернення коштів учаснику, за яким формуються черги учасників відповідно до дати подання заяви про розірвання угоди, тобто пріоритет надається тому учаснику, який перший подав заяву про розірвання угоди.

З копії листа Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 березня 2015 року № 2614/16-12, який надісланий на адресу позивача вбачається, що ТзОВ «Авто Просто» 31 жовтня 2014 року отримало заяву від позивача ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення коштів. З відповіді ТзОВ «Авто Просто» від 04 грудня 2014 року слідує, що ОСОБА_1 повідомлено про розірвання Договору та надано пояснення, що сплачені чисті внески, за вирахуванням відступного за відмову від Угоди у розмірі 2 (двох) цілих чистих внесків, будуть повертатись, згідно наданих ОСОБА_1 банківських реквізитів, із фонду для повернення коштів, що складається з 5% від загальної суми, яка надходить щомісяця до фонду групи. У відповідності до положень статті 13 додатку № 2 до Угоди, ТзОВ «Авто Просто» здійснює повернення чистих внесків згідно п. 13.4 та 13.5 цієї статті, та після накопичення необхідної суми коштів у фонді для повернення коштів. Крім того додаткового повідомлено, що на моменті підготовки відповіді перед Вами знаходиться 20 учасників, повернення чистих внесків яким відбуватиметься раніше ніж ОСОБА_1 ( а.с. 7-8).

При цьому, пунктом 13.4.2 статті 13 Додатку № 2 Угоди визначено порядок повернення коштів учаснику, за яким формуються черги учасників відповідно до дати подання заяви про розірвання угоди, тобто пріоритет надається тому учаснику, який перший подав заяву про розірвання угоди.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанцій виходив з того, що в даному випадку застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивач виконав умови договору сплачував внески, а відповідач в свою чергу не виконав умови договору встановлені у ст. 13 додатку № 2 до Угоди.

Проте з такими висновками суду першої інстанцій погодитись не можна.

За змістом ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.( ст. 526 ЦК України)

Чинним законодавством України презюмується добросовісне користування сторонами правочину своїми правами.

Відповідно до статті 907 ЦК України, порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін.

Статтею 13 Додатку № 2 до Угоди сторони чітко визначили порядок і наслідки її розірвання.

Відповідно до пункту 13.4.1. статті 13 Додатку № 2 до Угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТОВ «Авто Просто» учасник зобов'язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Відповідно до підпункту 13.4.2 пункту 13.4 статті 13 Додатку № 2 до Угоди у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

Згідно з пунктом 13.4 статті 13 Додатку № 2 до Угоди кошти повертаються в порядку, що побудований на принципі черговості.

Відповідно до статті 10 Угоди підписання цієї Угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї.

З такими умовами позивач погодився, підписуючи Угоду.

Крім того згідно із пунктом 13.8 Додатку № 2 до Угоди передбачено, що в разі якщо учасник виявить бажання розірвати угоду та відмовитись від подальшої участі в системі Авто Так протягом 7 календарних днів від дати підписання Угоди, такому учаснику повертаються вся сума коштів, внесених ним на рахунок «Авто Просто». Про своє рішення Учасник має повідомити «Авто Просто» протягом 7 днів шляхом подання заяви в центральний офіс «Авто Просто».

Як встановлено судом першої інстанції так і знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що заява про односторонню відмову від Угоди протягом 7 днів з дня підписання Угоди від громадянина ОСОБА_1 не надходила.

У відповіді ТзОВ «Авто Просто» від 14 грудня 2014 року щодо повернення сплачених коштів зазначено, що перед позивачем існує черга із 20 учасників, повернення чистих внесків яким відбуватиметься раніше, ніж позивачу.

Таким чином суд першої інстанції, не звернув увагу на умови договору, щодо порядку повернення чистих внесків (повертаються в порядку черговості), передбаченого статтею 13 Додатка № 2 Угоди, дійшов до неправильного висновку про задоволення позову про стягнення коштів, не взявши до уваги, що передчасне повернення коштів ОСОБА_1. з Фонду для повернення коштів порушує права інших учасників, які стоять у черзі на повернення коштів перед позивачем.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про передчасність вимог ОСОБА_1 з огляду на те, що ТзОВ «Авто Просто» має повернути сплачені чисті внески 20 учасникам системи, які розірвали угоди раніше. Станом на день подання апеляційної скарги в групі №1107, до того як повернути кошти Учаснику № 108 ОСОБА_1, ТзОВ «Авто Просто» має повернути кошти 10 учасникам, які подали заяви про розірвання угоди раніше за позивача.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки встановлення порядку повернення споживачу чистих внесків при розірванні Угоди не є нечесна підприємницька практика, оскільки умови договору є чіткими, зрозумілими, не мають прихованого змісту та підписавши дану Угоду позивач схвалив умови договору та протягом 7 днів не заявляв вимогу про розірвання такої угоди.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм матеріального права, та при не повному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, що згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 372, 376, 382,384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення грошових коштів відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді: