Справа № 661/1144/18
Провадження № 2/661/624/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :

Головуючого судді Матвєєвої Н.В.

При секретарі Лазор В.М.

З участю позивачки ОСОБА_1

Представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Премєр» про зміну формулювання причин звільнення та внесення змін до наказу про звільнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вона працювала в ТОВ «Премєр» з 01 січня 2009 року на посаді головного бухгалтера. 17 грудня 2015 року нею було подано заяву про звільнення з посади головного бухгалтера ТОВ «Премєр» з 18 грудня 2015 року за ст. 38 КзпП України в звязку з невиконанням адміністрацією ТОВ «Премєр» вимог законодавства України про працю. Враховуючи те, що наказом № 44 від 30.12.2015 року її звільнили з займаної посади згідно п.2 ст.41 КзпП України за винні дії працівника, які дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу та не провели повний розрахунок нею була подана позовна заява до ТОВ «Премєр» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В судовому засіданні нею збільшено позовні вимоги та заявлено вимогу про зміну формулювання причини звільнення зі ст. 41 п.2 КзпП України на ст.38 ч.3 КзпП України. В рішенні суду від 19.05.2016 року по справі № 661/5164/15 ц зазначено, що звільнення її за ч.1 ст. 41 п.2 КзпП України за винні дії працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні та культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу є безпідставним. Самостійно на підставі рішення суду ТОВ «Премєр» не внесло зміни у формулювання причини звільнення в наказі № 44 від 30.12.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1І.» та не надало копію наказу із внесеними змінами. З метою досудового врегулювання спору 21.02.2018 року нею була направлена заява на адресу ТОВ «Премєр» з вимогою внести зміни до наказу №44 від 30.12.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1І.» зазначивши підставу звільнення ст.38 КзпП України за власним бажанням та надати копію наказу №44 від 30.12.2015 року із внесеними змінами. Вказану заяву ТОВ «Премєр» отримало 26.02.2018 року. Враховуючи те, що копію наказу № 44 від 30.12.2015 року про її звільнення із внесеними змінами формулювання причини звільнення нею не отримано та строки відповіді на її заяву до ТОВ «Премєр» відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян" спливли, змушена звернутися до суду з позовом.

Просила суд зобовязати ТОВ «Премєр» внести зміни у формулювання причини звільнення в наказі № 44 від 30 грудня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_1І.» зазначивши підставу для звільнення ст. 38 КзпП України за власним бажанням. Надати копію наказу № 44 від 30.12.2015 року із внесеними змінами.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача у відзиві та під час судового розгляду позову не визнала, пояснивши суду, що ОСОБА_1 була звільнена 30.12.2015 року і про причину звільнення була обізнана ще тоді, коли одержала трудову книжку та розрахунок при звільненні. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні нею збільшено позовні вимоги та заявлено вимогу про зміну формулювання причини звільнення зі ст. 41 п.2 КзпП України на ст.38 ч.3 КзпП України. В рішенні суду від 19.05.2016 року по справі № 661/5164/15 ц зазначено, що звільнення її за ч.1 ст. 41 п.2 КзпП України за винні дії працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні та культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу є безпідставним. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12.07.2016 року рішення суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2017 року рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 19.05.2016 року та ухвала апеляційного суду Херсонської області від 12.07.2016 року залишені без змін. Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про внесення змін до наказу про звільнення №44 від 30.12.2015 року не підлягають задоволенню з причин пропуску строку звернення до суду позивачем з відповідними позовними вимогами.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 44 від 30 грудня 2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного бухгалтера за сумісництвом, 30 грудня 2015 року згідно п.2 ст. 41 КзпП України за винні дії працівника, які дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до платіжного доручення № 1012 від 30.12.2015 року ТОВ «Премєр» здійснено розрахунок по заробітній платі ОСОБА_1

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 19.05.2016 року за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Премєр» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в задоволенні позовних вимог відмовлено. В рішенні суду від 19.05.2016 року по справі № 661/5164/15 ц зазначено, що звільнення її за ч.1 ст. 41 п.2 КзпП України за винні дії працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні та культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу є безпідставним.

21.02.2018 року ОСОБА_1І звернулася до ТОВ «Премєр» із заявою, в якій просила внести зміни до наказу № 44 від 30.12.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1І.» зазначивши підставу для звільнення ст.38 КзпП України за власним бажанням та надіслати копію наказу № 44 від 30.12.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1І.» із внесеними змінами на її адресу. З рекомендованого повідомлення вбачається, що її заява отримана ТОВ «Премєр» 26.02.2018 року.

Відповідно до ст. 38 КзпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно із ст. 235 цього Кодексу, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Відповідно до ст.233 КзпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

З доказів наданих суду вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до наказу № 44 від 30 грудня 2015 року звільнена з посади головного бухгалтера за сумісництвом, 30 грудня 2015 року згідно п.2 ст. 41 КзпП України за винні дії працівника, які дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 19.05.2016 року в задоволенні позову відмовлено, проте зазначено, що звільнення ОСОБА_1 на підставі ст.41 п.2 КзпП України є безпідставним. Під час розгляду зазначеної справи позивачка просила змінити формулювання причини її звільнення на ст.38 ч.3 КзпП у звязку з порушенням власником законодавства про працю, що не знайшло підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи те, що позивачкою 17.12.2015 року подано заяву про звільнення її з посади з 18.12.2015 року на підставі ст.38 ч.3 КзпП України, після цього вона не з'являлася на робочому місці, із заявою про звільнення її за власним бажанням на підставі ст. 38 КзпП України до роботодавця не зверталася, тому суд не вбачає підстав для внесення змін у формулювання причини звільнення в наказі № 44 від 30.12.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1І.» із зазначенням підстави для звільнення ст. 38 КзпП України за власним бажанням та надання їй копії наказу із внесеними змінами.

Окрім, того з часу набрання рішенням Новокаховського міського суду від 19.05.2016 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову в частині внесення зміни у формулюванні причини звільнення, пройшло понад 3 місяці. З часу набрання рішенням суду позивачка не зверталася до роботодавця з заявою про внесення змін до наказу № 44 від 30.12.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1І.» та до суду без поважних причин, до 21.02.2018 року, тому нею пропущено строк звернення до суду, який не підлягає поновленню, оскільки позивачка не довела поважність причин пропуску зазначеного строку.

З цих підстав позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що позивачкою при подачі позову не було оплачено судовий спір, суд дійшов до висновку про відмову позивачці в позові, тому судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з позивачки на користь держави.

На підставі ст. 38, 233,235 КЗпП України, керуючись ст. 10-16, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Премєр» про зміну формулювання причин звільнення та внесення змін до наказу про звільнення, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. не сплачений при подачі позову.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Матвєєва