Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення )

18.09.2018 Справа №607/6545/18

18 вересня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-Головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не з'явились

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 93998,58 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 13 жовтня 2010 року між банком та відповідачем підписано заяву, згідно якої остання отримала кредит у розмірі 3900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту

У судове засідання представник банку не з'явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавала.

На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредиту, який складається із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору відповідачу були надані грошові кошти в сумі 3900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % річних.

Відповідно до вимог п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно вимог п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, боржник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

В силу умов п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку шраф в розмірі 500, 00 грн. та 5% від суми позову

Відповідно до умов п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього терміну жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та видав ОСОБА_1 кредит в сумі 3900 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов'язання згідно Умов і правил надання банківських послуг , внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 28.02.2018 рік складає 93998,58 грн., з яких: 3784,53 грн. - заборгованість за кредитом; 81191,24 грн. -заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4070,50 грн. - заборгованість за пенею та комісію; штрафи у розмірі 500 грн. та 4452,31 грн.

В судове засідання відповідач не з'явилась, відзив не подавала, будь-яких доказів на спростування доводів банку суду не представила.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 3784,53 грн. та 81191,24 грн. -заборгованість по відсотках, які підлягають до стягнення.

Разом з тим, щодо вирішення питання про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) та пені, слід зазначити наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме - пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постановах від 21.10.2015 №6-2003цс15 та за №347/1910/15-ц від 11.10.2017 року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 в користь банку заборгованості по кредитному договору на загальну суму 89928,08 грн. станом на 28.02.2018р., з яких: 3784,53 грн. - заборгованість за кредитом; 81191,24 грн. -заборгованість по відсотках за користування кредитом; штрафи у розмірі 500 грн. та 4452,31 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені не підлягають до задоволення, виходячи із заборони застосування подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку встановлено, що заборгованість у розмірі 4070,50 грн. включає в себе пеню та комісію. Однак, Банком не надано розрахунку суми комісії, її розміру та періоду нарахування. Відтак, вимоги про стягнення комісії не підлягають до задоволення, як недоведені.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 1762,00 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049,1050,1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) до ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ вул. Грушевського, 1Д, , рахунок №3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299) заборгованість за кредитним договором від 13.10.2010 року у сумі 89928 (вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять вісім) грн. 08 коп. станом на 28.02.2018р., з яких: 3784,53 грн. - заборгованість за кредитом; 81191,24 грн. -заборгованість по відсотках за користування кредитом; штрафи у розмірі 500 грн. та 4452,31 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1762,00 грн. сплаченого судового збору.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18 вересня 2018 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька