Провадження №760/2710/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

05 вересня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - Гусакова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства » Страхова компанія «АХА-Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 120 081, 77 гр. збитків в порядку суброгації.

Посилається в позові на те, що 27 вересня 2016 року між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №50790а6ала, яким був застрахований автомобіль марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1.

15 травня 2017 року мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки «Порше» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням відповідача, в результаті якої було пошкоджено автомобіль марки «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1.

У зв'язку з зазначеним відповідно до Рахунку №17052437 від 24 травня 2017 року ТОВ «Київ Авто Холдинг» та ремонтної калькуляції АУДАТЕКС №1.003.17.0, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 склала 120 081, 77 гр., які ПАТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало потерпілій.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року винним в даній ДТП був визнаний відповідач.

16 вересня 2017 року на адресу відповідача був направлений лист за вих. №ЕЛ_3766 з вимогою добровільно перерахувати суму виплаченого потерпілій страхового відшкодування, однак відповідачем зазначена вимога була проігнорована.

Виходячи з цього, вини відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомляв.

Судові повістки, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до п.п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв?язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку.

Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до ч.ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним.

Ухвалою від 19 червня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 980 кодексу предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За змістом ст. 4 Закону страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.

В пункті 3 ст. 20 Закону зазначено, що при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Судом встановлено, що 15 травня 2017 року в м. Києві на пр. Повітрофлотський, 11 мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки «Порше», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням відповідача.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року винним у вчиненні зазначеної ДТП визнано відповідача.

/ а.с. 30 /

Відповідно до ч.ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №50790а6ала від 27 вересня 2016 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_3, позивачем був застрахований автомобіль марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1.

15 травня 2017 року позивачем було зафіксоване повідомлення про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

18 травня 2017 року був складений Акт огляду транспортного засобу.

/ а.с. 6 - 21; 3 2- 41 /

Згідно зі Звітом №7992 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 14 червня 2017 року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 склала 124 262, 59 гр.

Відповідно до рахунку - фактури №17052437 від 24 травня 2017 року ТОВ «Кий Акто Холдинг» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, склала 120 081, 77 гр.

На підставі розрахунку страхового відшкодування №1.003.17.0007992 та страхового акта №АХА2209964 від 30 травня 2017 року, позивачем було виплачено потерпілій особі 120 081, 77 гр. страхового відшкодування.

Дана обставина підтверджується платіжним дорученням №338 429 від 31 травня 2017 року.

16 вересня 2017 року на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою про добровільне відшкодування суми завданих потерпілій збитків, яка залишилася без задоволення.

/ а.с. 42 - 68; 78 - 82 /

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України « Про страхування».

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.

У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику.

Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-2809ц15, яка, з точки зору ст.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача 1 801, 23 гр. судового збору.

Керуючись ст.ст. 15,16,979, 980, 993 ЦК України, ст.ст. 4,9,20,27 Закону України " Про страхування", ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 274-279, 280 -284 ЦПК України, суд ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН невідомий / на користь Приватного акціонерного товариства » Страхова компанія «АХА-Страхування» / 03056 м. Київ вул. Гетьмана, 27, / 120 081, 77 гр. матеріальної шкоди та 1 801, 23 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 18 вересня 2018 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва