Справа № 569/9147/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi Кучиної Н.Г.,

з участю: секретаря судового засідання Довбенко Г.В.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись з позовом до суду, просить суд, розірвати шлюб, визначити місце проживання дітей з матір'ю та стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей, в розмірі ? від доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог, як на підставу розірвання шлюбу, посилається на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки з часом вони втратили взаємоповагу та довіру один до одного. Перестали підтримувати подружні стосунки, не ведуть спільного господарства та й взагалі майже не спілкуються. Таке становище стало суперечити її особистим інтересам. За таких обставин вважає неможливим подальше перебування з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Діти проживають разом з нею, та знаходяться на повному її утриманні. Просить суд позов задоволити.

Позивач в судове засідання не прибула, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, однак надала через канцелярію суду заяву , в якій просить позов задоволити, справу розглянути в її відсутність, на підставі наявних доказів у справі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з»явився . З заявою з проханням слухати справу за його відсутності до суду не звертався, письмових заперечень на позов не подав, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280 ЦПК України, про що не заперечила позивачка.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 17 листопада 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб Дядьковицькою сільською радою Рівненського району, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, актовий запис №1776 підтверджується, що батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, актовий запис №1932 підтверджується, що батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до вимог статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів суд приходить до такого.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки, відповідач на даний час проживає окремо від позивача та неповнолітніх дітей немає, домовленість між ним та позивачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дітей

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя.

Відповідно до ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Статтею183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 182, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме про доцільність стягнення їх у розмірі ? від всіх видів заробітку, але не менше 50 % від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.05.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Судом встановлено, що діти проживають з позивачем, тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу, дітей слід і надалі залишити проживати з позивачем.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка при пред"явленні позову звільнена від сплати судового збору, згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» , оскільки є інвалідом ІІ групи, а відтак на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 17 листопада 2004 року Дядьковицькою сільською радою Рівненського району, актовий запис №6 - розірвати.

Дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживанні з матір"ю, ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? від всіх видів заробітку, але не менше 50 % від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.05.2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, в дохід державного бюджету 1409 (одна тисяча чотириста дев"ять) грн 60 коп судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеого строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса проживання: АДРЕСА_2

Суддя: Н.Г.Кучина