Справа № 344/398/18
Провадження № 22-ц/779/805/2018
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Мелінишин Г.П.

секретаря Возняк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 14 травня 2018 року, у складі судді Островського Л.Є. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов»язання вчинити дії, а саме зобов»язати ОСОБА_1 провести відповідну перебудову самочинно збудованого індивідуального житлового будинку за адресою вул. 22 Січняя , 173-175 в с. Крихівці, Івано-Франківської міської ради відповідно до вимог ДБН.

11 травня 2018 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Управлінню з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради приймати та реєструвати декларацію про готовність до експлуатації об»єкта, що розташований за адресою вул. 22 січня,171-173 в с. Крихівці, Івано-Франківської міської ради.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14 травня 2018 року заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 задоволено.

Заборонено Управлінню з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради приймати та реєструвати декларацію про готовність до експлуатації об»єкта, що розташований за адресою вул.22 січня,171-173 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Апелянт вказує, що ухвала суду не містить обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову по даній справі. Усі документи необхідні при подачі декларації про введення об»єкта в експлуатацію скасовані, а тому використати своє право на введення об»єкта в експлуатацію вона не має.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 зазначила, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, у зв»язку з чим відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення вимог заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконанням рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_2 в січні 2018 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов»язання вчинити дії, а саме просила зобов»язати ОСОБА_1 провести відповідну перебудову самочинно збудованого індивідуального житлового будинку за адресою вул. 22 Січня , 173-175 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради відповідно до вимог ДБН.

У травні 2018 року позивач подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Управлінню з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради приймати та реєструвати декларацію про готовність до експлуатації об»єкта, що розташований за адресою вул. 22 Січня,171-173 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1, 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N 9 від 22.12.2006 р. у п. 4 роз»яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Оскільки позивач пред»явила позов про зобов»язання вчинити дії, а саме зобов»язати ОСОБА_1 провести відповідну перебудову самочинно збудованого індивідуального житлового будинку за адресою вул. 22 Січня, 171-173 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради відповідно до вимог ДБН 360-92 «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень» з тих підстав, що дане будівництво є самочинним, то колегія суддів приходить до висновку що між сторонами наявний спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382- 384, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 14 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 червня 2018 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

Г.П. Мелінишин