Справа № 316/713/18
Провадження № 2/316/574/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2018 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вільямовської Н.О.,

секретар судового засідання Рябуха О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Енергодарі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

05.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Енергодарського міського суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу з підстав ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України.

Ухвалою від 14 травня 2018 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання (а.с.18).

Ухвалою суду від 03 липня 2018 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті з повідомленням сторін (а.с.33).

В судове засідання 17.09.2018 року не з'явились ні позивач ні її представник - адвокат ОСОБА_3, про поважність причин неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення слухання справи стороною позивача суду не надано.

Представником позивача - адвоката ОСОБА_3 на електронну адресу суду 28.08.2018 року вх. №ЕП1465/18 надано письмове клопотання про розгляд справи без участі адвоката та позивача (а.с. 70).

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, про зміну місце проживання, про місце роботи - до суду не надходило, відзиву на позовну заяву - не надав.

У зв'язку з неявкою всіх учасників по справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку:

За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, сторона позивача повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Випадків звільнення сторони позивача від доказування, визначені ст.82 ЦПК України, матеріали справи не містять.

З часу відкриття провадження по даній цивільній справі, ні позивач ОСОБА_1, ні представник позивача - адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі письмового договору від 11 квітня 2018 року про надання правової допомоги позивачу (а.с.12) - не з'явились, про час та місце слухання справи в Енергодарському міському суді були повідомлені вчасно та належним чином, що також підтверджується письмовими заявами та клопотаннями, які надсилалися представником позивача на адресу суду як поштовою кореспонденцією так і на електронну адресу суду (а.с.21, 23, 30, 41, 43, 52, 54, 56, 62а, 70).

При цьому з аналізу зазначених заяв та клопотань представника позивача адвоката ОСОБА_3 не вбачається наявності зазначення ні поважних, ні в загалі будь-яких причин неможливості особистої присутності в суді, на час розгляду даної справи визначений судом, ні самого представника позивача - адвоката ОСОБА_3 ні позивача ОСОБА_1, при цьому посилання позивача «не маємо можливості бути присутніми» - не підтверджено жодним доказом, зазначенням на його наявність, у тому числі і не обґрунтовано за яких саме причин.

Крім того, позивач та представник позивача повідомлялися судом про час та місце слухання справи через поштові відправлення «Укрпошта», які були отримані представником позивача (40а, 62, 72), позивачем ОСОБА_1 не отримано поштової кореспонденції із суду, у зв'язку з чим поштові відправлення повернулися на адресу суду з відповідною відміткою «Укрпошти» (а.с.60, 74-74а).

Відповідно до отриманої судом 26.07.2018 року інформаційної довідки з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради, ОСОБА_1 (позивач по справі) знята з адреси місця реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.51), яка зазначена позивачем як адреса листування, даних про наявність у позивача іншої адреси місця проживання, або адреси місця її роботи, чи електронної адреси - матеріали справи не містять.

Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Однак, у зв'язку з порушенням зазначеної правової норми, ні позивачем, ні представником позивача не було надано суду інформацію щодо фактичного місця проживання/перебування позивача по справі або місця її роботи чи електронну адресу для відправлення поштової кореспонденції, у зв'язку з чим, при направленні позивачу судових відправлень по даній справі, суд керувався приписами п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, яка передбачає, що в разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичні особі, яка не має статусу підприємців- за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення, суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановлених цим Кодексом. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно ч.1 ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою.

Згідно п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані з'являтися у судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.258 ЦПК України, ухвала є судовим рішенням.

Згідно приписів ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання.

За приписами ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Ухвалою суду від 25 липня 2018 року було визнано обов'язковою явку позивача та представника позивача у судове засідання, при цьому в ухвалі роз'яснено, про обов'язок явки учасників справи до суду в разі визнання її явки обов'язковою, відповідно до п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України, а також наслідки повторної неявки позивача визначені ст.257 ЦПК України (а.с.46).

Дана ухвала суду від 25 липня 2018 року була направлена позивачу на адресу вказану позивачем у позовній заяві, представнику - на адресу вказану в клопотаннях представника позивача, а також іншим учасникам справи рекомендованою поштовою кореспонденцією «Укрпошта», однак позивачем не було отримано дане поштове відправлення та конверт повернувся до суду з поміткою «за спливом терміну зберігання» (а.с.60,), представником позивача зазначена ухвала була отримана 02.08.2018 року (а.с.62).

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 (із змінами), встановлено види адвокатської діяльності у тому числі і представництво інтересів у судах.

Відповідно до змісту п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 (із змінами), представництвом визнається вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві.

Однак, стороною позивача було проігноровано обов'язковість явки позивача у судове засідання на 13.08.2018 рік визначене ухвалою від 25 липня 2018 року та представником позивача надано письмові клопотання/заяви про розгляд справи без участі та присутності позивача та представника позивача (а.с.52, 54 56, 62а), зміст яких судом аналізувався вище, та з яких не встановлено поважних причин, або інших причин, які б перешкодили позивачу з'явитися до суду, а отже виконати судове рішення.

З метою з'ясування усіх обставин справи для ухвалення справедливого та законного рішення, для чого є необхідним надання особисто позивачем та її представником пояснень суду по суті позову, а також надання на огляд суду оригіналів документів, суд повторно визнав обов'язковою явку позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_4 у судове засідання на 17 вересня 2018 рік ухвалою від 13 серпня 2018 року (а.с.65-66), копія якої була направлена позивачу та представнику (а.с.67) та отримана представником позивача 05.09.2018 року (а.с.72), однак не отримана самим позивачем (а.с.74-74а).

Вразі неможливості виконання позивачем ухвал суду про обов'язкову явку для надання особистих пояснень з поважних причин або інших обґрунтованих причин, які завадили позивачу у встановлений в ухвалі час прибути до суду, а отже виконати свій процесуальний обов'язок, представник позивача, який здійснює від імені особи, яку він представляє, у тому числі її процесуальні обов'язки (ч.1 ст.64 ЦПК України), яким, в даному випадку, є обов'язкова явка позивача до суду для надання особистих пояснень, оскільки це має значення для вирішення справи, про що було зазначено судом в ухвалі від 13 серпня 2018 року (абзац 28 описово-мотивувальної частини ухвали), повинен був самостійно виконати зазначений обов'язок позивача, як її представник та особисто з'явитися до суду, а в разі неможливості явки з поважних причин чи інших обґрунтованих причин - повідомити суд про ці причини неможливості безпосередньої явки в суд. При цьому, суд зауважує, що зазначеною ухвалою від 13 серпня 2018 року було також визнано обов'язковою явку і самого представника позивача - адвоката ОСОБА_3

Як зазначалось, представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини та підстави неможливості особистої присутності суд не повідомив та не зазначив, доказів або зазначення їх наявності, які б підтверджували поважність причин невиконання ухвал суду щодо явки, представником позивача суду не надано та не зазначено.

При цьому, зі змісту письмового клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та самого позивача, яке надійшло від представника позивача на електронну адресу суду 28.08.2018 року, а саме: в абзаці сьомому описової частини клопотання, представник позивача зазначає, що ним було повідомлено позивача по справі - ОСОБА_1 про обов'язкову участь та присутність під час судового розгляду справи та вона зобов'язалась брати присутньою у судовому засіданні (а.с.70), однак будь-яких підтверджень слів представника (розписка, тощо) - матеріали справи не містять.

Як встановлено, позивач до суду не з'явилась повторно не повідомивши суд про причини неможливості явки, яку визнано обов'язковою, про що судом зазначалось вище, заяв/клопотань не надала.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частина 3 ст.223 ЦПК України, передбачає підстави розгляду справи у відсутності позивача та представника позивач в разі належного його повідомлення.

Сторона позивача належним чином була повідомлена про слухання справи.

За приписами п.4 ч.3 ст.223 ЦПК України, в разі якщо учасник справи належним чином повідомлений про судове засідання, суд не може розглядати справу у відсутності даного учасника, якщо його явку визнано обов'язковою.

Згідно ч.5 ст.223, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Однак матеріали справи не містіть заяв/клопотань позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутності, у тому числі і з зазначенням та обґрунтуванням неможливості особистої присутності в суді, про яку позивачу, зі слів представника, було відомо (а.с.70) та яка була проігнорована позивачем.

Крім того, відповідач також в судове засідання не з'явився, за зазначеною в позові адресою місця проживання відповідач не зареєстрований, місце роботи відповідача суду не відомо.

Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

В даному випадку, суд позбавлений можливості розгляду даної цивільної справи і по суті позовних вимог, оскільки, крім зазначеного про відсутність заяв/клопотань самого позивача про розгляд у відсутності, суд визнав явку позивача обов'язковою для надання нею особисто пояснень, а також оригіналів документів, з метою прийняття законного і обґрунтованого рішення (ст.263 ЦПК України).

Положеннями ст.264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За загальними положеннями ЦПК України, обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів на підтвердження зазначеного в позові, вбачається певна їх невідповідність, так, наприклад, позивачем в позові зазначено, що з відповідачем неповнолітніх дітей не має, а неповнолітня дитина - ОСОБА_5 не від шлюбу з позивачем (а.с.2), однак при цьому надано свідоцтво про народження дитини з якого видно, що саме відповідача записано як батька (а.с.9), в позовній заяві зазначено, що дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.2, 11), однак як встановлено судом за адресою зазначеною у тому числі і в довідці (а.с.11) - позивач не зареєстрована (а.с.51), місце фактичного перебування позивача або місце її роботи - суду не відомо.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним залишити дану позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 18, 43, 64, 128, 131, 223, 257, 258-261, 353, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у цивільній справі №316/713/18, - залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1, що залишення позову без розгляду, не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року).

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя: Н. О. Вільямовська