Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 760/5763/15-ц

провадження № 61-18799св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг»,

публічне акціонерне товариство «Терра Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду міста Києва, у складі колегії суддів: Немировської О. В., Чобіток А. О., Соколової В. В., від 02 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» (далі - ТОВ «ВВС-Факторинг»), публічного акціонерного товариства «Терра Банк» (далі - ПАТ «Терра Банк») про визнання недійсним договору застави майнових прав.

Позовна заява мотивована тим, що20 травня 2014 року між ПАТ «Терра Банк» та ТОВ «ВВС-Факторинг» було укладено договір застави майнових прав, відповідно до умов якого, ТОВ «ВВС-Факторинг» передало у заставу ПАТ «Терра Банк» майнові права щодо вимоги повернення кредитних коштів та сплати процентів за кредитними договорами та іншими правочинами, перелік яких вказаний у пункті 2.1. На підставі вказаного договору було зареєстроване відповідне обтяження у державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач вважає, що цей договір був укладений з порушенням вимог положень статті 576, частини другої статті 583 ЦК України та статті 11 Закону України «Про заставу». Зокрема, позивач зазначив, що на момент укладення оспорюваного договору відповідач ТОВ «ВВС-Факторинг» не мав відповідних повноважень на його укладення, оскільки не був власником майнових прав за кредитними договорами. Власником вказаних майнових прав являється він, на підставі договору відступлення прав вимоги №03/03, укладеним між ним та ТОВ «ВВС-Факторинг», від 03 березня 2014 року. Вказаний договір був виконаний сторонами, зокрема, з боку ТОВ «ВВС-Факторинг» було передано у його розпорядження відповідні кредитні справи, а тому він став кредитором за кредитними договорами, які являються предметом договору відступлення прав вимоги № 03/03 від 03 березня 2014 року, а ТОВ «ВВС-Факторинг» як кредитор вибув із відповідних зобов'язань. З наведених підстав, позивач вважає, що оспорюваний договір застави майнових прав є недійсним на підставі положень статей 203, 215 ЦК України.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд визнати недійсним договір застави майнових прав № ЗМП/14/14-34 від 20 травня 2014 року, укладений між ТОВ «ВВС-Факторинг» та ПАТ «Терра Банк».

У липні 2015 року ПАТ «Терра Банк» звернулось до суду із зустрічним позовом, в якому просило визнати недійсним договір відступлення прав вимоги № 03/03 від 03 березня 2014 року, укладений між ТОВ «ВВС-Факторинг» та ОСОБА_2, посилаючись на те, що вказаний договір відступлення прав вимоги є фіктивним, оскільки укладений без наміру створити правові наслідки. Цього договору не існувало на час укладення договору застави майнових прав № ЗМП/14/14-34 від 20 травня 2014 року.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва, у складі головуючого судді Лазаренко В. В., від 23 серпня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано недійсним договір застави майнових прав № ЗМП/14/14-34 від 20 травня 2014 року, укладений між ПАТ «Терра Банк» та ТОВ «ВВС-Факторинг». У задоволенні зустрічних позовних вимог ПАТ «Терра Банк» - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 03 березня 2014 року ОСОБА_2 став кредитором за кредитними договорами, які є предметом договору відступлення прав вимоги, а ТОВ «ВВС-Факторинг» припинив бути кредитором та передав майнові права, і станом на 20 травня 2014 року товариство не могло виступати в якості заставодавця за договором застави майнових прав № ЗМП/14/14-34.

02 березня 2017 року рішенням Апеляційного суду міста Києва рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог. Зустрічні позовні вимоги ПАТ «Терра Банк» задоволено. Визнано недійсним договір відступлення прав вимоги № 03/03 від 03 березня 2014 року, укладений між ТОВ «ВВС-Факторинг» та ОСОБА_2

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що районний суд дійшов безпідставного висновку про наявність правових підстав для задоволення первісних позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту укладення договору з ТОВ «ВВС-Факторинг» про відступлення права вимоги. Договір відступлення прав вимоги від 03 березня 2014 року та його виконання не були відображені у бухгалтерському обліку товариства. Крім того, за договором відступлення прав вимоги ОСОБА_2 мав сплатити ТОВ «ВВС-Факторинг» 113 958 695, 52 грн, однак доказів внесення вказаної суми коштів на користь первісного кредитора ним не надано. Вказані обставини стали підставою для задоволення зустрічних позовних вимог ПАТ «Терра Банк».

У квітні 2017 року ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду міста Києва від 02 березня 2017 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 02 березня 2017 року та залишити в силі рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що апеляційний суд повно і всебічно не з'ясував обставини справи та дійшов необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення первісних позовних вимог та про наявність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог. Апеляційний суд не врахував, що договір відступлення прав вимоги було укладено раніше, до укладення між ТОВ «ВВС-Факторинг» та ПАТ «Терра Банк» договору про заставу майнових прав. Також заявник вважає, що апеляційним судом не враховано, що ПАТ «Терра Банк» не було надано доказів фіктивності договору відступлення прав вимоги та не прийнято до уваги ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2015 року у справі № 760/13558/15-ц, якою затверджено мирову угоду, за якою ТОВ «ВВС Факторинг» зобов'язалося сплатити на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 3 612 950, 69 грн, які були помилково сплачені товариству ОСОБА_3, як поручителем за кредитним договором від 25 вересня 2008 року № 02-КЛ-09-20, а на ОСОБА_2 покладено обов'язок вручити ОСОБА_3, як поручителю, документи, які підтверджують обов'язок боржника.

25 травня 2017 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

13 вересня 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ВВС-Факторинг», ПАТ «Терра Банк» про визнання недійсним договору застави майнових прав та за зустрічним позовом ПАТ «Терра Банк» до ОСОБА_2, ТОВ «ВВС-Факторинг» про визнання недійсним договору відступлення майнових прав призначено до судового розгляду.

03 листопада 2017 року ПАТ «Терра Банк» подано заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в яких вказано на її необґрунтованість та безпідставність.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

18 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

03 травня 2018 року справу розподілено судді-доповідачу.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судами встановлено, що 03 березня 2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ВВС-Факторинг» укладено договір відступлення прав вимоги №03/03.

Згідно пункту 1.1 договору відступлення прав вимоги №03/03 від 03 березня 2014 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває права вимоги заборгованості за кредитом, процентами, нарахованими за користування кредитом, комісійною винагородою за кредитними договорами, які укладені позичальниками.

За умовами договору відступлення прав вимоги № 03/03 від 03 березня 2014 року передачі підлягають такі майнові права:

- за кредитними договорами, які укладені між ПАТ «Терра Банк» та позичальниками - фізичними особами. Перелік кредитних договорів викладений у додатку до договору про відступлення. Права вимоги за кредитними договорами належні первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №1/08 від 14 серпня 2013 року, укладеному між ПАТ «Терра Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» (далі - ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД»), угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №1/08 від 14 серпня 2013 року, укладеної 26 лютого 2014 між ПАТ «Терра Банк», ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ»;

- за кредитним договором №03-К/08-04 від 21 лютого 2008 року, який укладений між ПАТ «Терра Банк» та відкритим акціонерним товариством «Капітал Лізинг» (далі - ВАТ «Капітал Лізинг») . Право вимоги за кредитним договором належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №2/08 від 20 серпня 2013 року, укладеного між ПАТ «Терра Банк» та ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №2/08 від 20 серпня 2013 року, укладеної 26 лютого 2014 року між ПАТ «Терра Банк», ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ»;

- за кредитним договором № 01-МК/0208 від 21 лютого 2008 року, який укладений між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1. Право вимоги за кредитним договором № 01-МК/0208 від 21 лютого 2008 року належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №3/08 від 20 серпня 2013 року, укладеного між ПАТ «Терра Банк»та ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №3/08 від 20 серпня 2013 року, укладеної 26 лютого 2014 року між ПАТ «Терра Банк» «ТЕРРА БАНК», ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ»;

- за кредитним договором №26295 від 14 вересня 2011 року, який укладений між ПАТ «Терра Банк» та приватним підприємством «РОНІКС» (далі - ПП «РОНІКС»), . Право вимоги за кредитним договором належне первісному кредитору на підставі на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №4/08 від 20 серпня 2013 року, укладеного між ПАТ «Терра Банк» та ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) № 4/08 від 20 серпня 2013 року, укладеної 26 лютого 2014 року між ПАТ «Терра Банк», ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ»;

- за кредитним договором № 129-Ф/08/01 від 12 вересня 2008 року, який укладений між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_2. Право вимоги за кредитним договором належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №5/08 від 20 серпня 2013 року, укладеного між ПАТ «Терра Банк» та ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №5/08 від 20 серпня 2013 року, укладеної 26 лютого 2014 року між ПАТ «Терра Банк», ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ»;

- за кредитним договором №02-КЛ-09-20 від 25 вересня 2008 року, який укладений між ПАТ «Терра Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Соснина» (далі - ТОВ «Соснина»), . Право вимоги за кредитним договором належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №6/08 від 20 серпня 2013 року, укладеного між ПАТ «Терра Банк» та ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №6/08 від 20 серпня 2013 року, укладеної 26 лютого 2014 року між ПАТ «Терра Банк», ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ»;

- кредитним договором №416-Ф/05 від 12 вересня 2005 року, який укладений між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_3. Право вимоги за кредитним договором належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №7/08 від 20 серпня 2013, укладеного між ПАТ «Терра Банк» та ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №7/08 від 20 серпня 2013 року, укладеної 26 лютого 2014 року між ПАТ «Терра Банк», ТОВ «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ».

Згідно пункту 1.3 договору відступлення прав вимоги № 03/03 від 03 березня 2014 року на дату укладання цього договору загальний розмір (грошова сума) прав вимоги первісного кредитора до позичальників за кредитними договорами, які згідно умов цього договору первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає (набуває), становить 113 958 695, 52 грн. Первісний кредитор взяв на себе зобов'язання протягом шести місяців з моменту підписання договору передати новому кредитору всі необхідні первісні документи, які засвідчують дійсність прав, а новий кредитор зобов'язався прийняти ці документи та сплатити на користь первісного кредитора 113 958 695, 52 грн.

Відповідно до пункту 1.4 договору відступлення прав вимоги №03/03 від 03 березня 2014 року, первісний кредитор гарантує дійсність і повноту переданих новому кредитору прав вимоги, а також, що права вимоги не передані (не відступлені, іншим чином не відчужені) повністю або в частині жодній третій особі та не обтяжені правами жодних третіх осіб.

Договір відступлення прав вимоги №03/03 від 03 березня 2014 року був підписаний від імені ТОВ «ВВС-Факторинг» директором Рубець Й. В.

20 травня 2014 року між ПАТ «Терра Банк» та ТОВ «ВВС-Факторинг» було укладено договір застави майнових прав № ЗМП/14/14-34, відповідно до умов якого ТОВ «ВВС-Факторинг» передало у заставу ПАТ «Терра Банк» майнові права у тому ж обсязі, в якому вони відступлені ОСОБА_2 на підставі договору відступлення прав вимоги від 03 березня 2014 року № 03/03.

Договором застави майнових прав № ЗМП/14/14-34 від 20 травня 2014 року, яким було забезпечено вимоги банку, що випливають з кредитного договору № КЛ/14/11-34 від 04 лютого 2014 року, укладеного між сторонами, а також договорів про внесення змін та доповнень, що укладені та будуть укладені до нього в майбутньому. Предметом застави за вказаним договором є майнові права щодо вимоги повернення кредитних коштів та сплати процентів за кредитними договорами, які належать заставодавцю на момент укладення цього договору.

Реєстраційний запис про обтяження було внесено 21 травня 2014 року до державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Договір застави майнових прав був підписаний від імені ТОВ «ВВС-Факторинг» в.о. директора Ничаюк Д. М., яка працювала у товаристві на посаді головного бухгалтера.

23 грудня 2014 року правлінням Національного банку України винесено постанову № 831, якою вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Терра Банк».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2014 року № 159 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Терра Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Терра Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Терра Банк».

У постанові Львівського апеляційного господарського від 15 червня 2015 року (№ 5010/1127/2012-6-25/25) у справі про банкрутство ТОВ «Соснина» встановлено, що ОСОБА_3 як поручитель погасив заборгованість ТОВ «Соснина» перед ТОВ «ВВС-Факторинг» за кредитним договором № КЛ-09-20 від 25 вересня 2008 року, що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 29 грудня 2014 року та №№ 2-4 від 30 грудня 2014 року (т. 1 а.с. 126).

02 грудня 2015 Солом'янським районним судом м. Києва (760/13558/15-ц) постановлено ухвалу, якою затверджено мирову угоду, відповідно до якої ТОВ «ВВС-Факторинг» зобов'язалось сплатити на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 3 612 950, 69 грн, які були помилково сплачені товариству ОСОБА_3, як поручителем за кредитним договором від 25 вересня 2008 № 02-КЛ-09-20.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України (2004 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За змістом частини п'ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

У справі, яка розглядається, встановивши, що факт укладення договору відступлення прав вимоги № 03/03 від 03 березня 2014 року та його виконання не був відображений у бухгалтерському обліку ТОВ «ВВС-Факторинг», прийнявши до уваги недоведеність факту сплати на виконання умов договору відступлення права вимоги № 03/03 від 03 березня 2014 року ОСОБА_2 на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» 113 958 695, 52 грн, а також передачі з боку ТОВ «ВВС-Факторинг» на користь ОСОБА_2 первісних документів, які засвідчують дійсність прав, врахувавши відсутність доказів повідомлення ОСОБА_2 боржників про зміну кредитора у зобов'язанні у відповідності до вимог статей 516, 518 ЦК України, подальше віднесення банку до неплатоспроможних, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та наявність підстав для визнання недійсним договору № 03/03 відступлення прав вимоги від 03 березня 2014 року, укладеного між ТОВ «ВВС-Факторинг» та ОСОБА_2, у зв'язку із його фіктивністю.

Суд апеляційної інстанції виконав вимоги статті 212 ЦПК України, 2004 року, щодо оцінки доказів і статті 213 ЦПК України, 2004 року, щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

За правилами частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 02 березня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник

СуддіО. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В.Черняк