Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа №462/6253/16-ц

провадження №61-37264св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2018 року у складі судді Мельничук О. Я.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Євген».

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 грудня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду

м. Львова від 15 грудня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що подана ОСОБА_3 апеляційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону, а саме не оплачена судовим збором у передбаченому чинним законодавством розмірі. У наданий судом строк ОСОБА_3 не усунув недоліки апеляційної скарги.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року, ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 травня

2018 року, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала апеляційного суду є передчасною, суперечить матеріалам справи є такою, що порушує права заявника на судовий захист.

Касаційна скарга також містить посилання на те, що матеріали справи не мітять доказів про отримання ОСОБА_3 ухвали апеляційного суду про залишення його апеляційної скарги без руху.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам статті 356 ЦПК України.

Аналогічна норма містилася і в статті 295 ЦПК України у редакції, яка діяла на момент постановлення місцевим судом ухвали про відкриття провадження у справі - 15 грудня 2016 року.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою, третьою статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Установлено, що подана ОСОБА_3 апеляційна скарга судом була залишена без руху через несплату судовим збором у передбаченому чинним законодавством розмірі.

Враховуючи те, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_3 отримав 23 березня 2018 року, до 15 травня 2018 року недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду, не усунув, не подав будь-яких пояснень з цього приводу, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги на підставі частини другої статті 357 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що заявник позбавлена доступу до правосуддя, не заслуговують на увагу, оскільки останній не довів неможливість сплатити судовий збір і лише в такому разі це було б перешкодою доступу до правосуддя. Крім того, судові процедури повинні бути справедливими і для позивача, і для відповідача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі &quсу;Станков проти Болгарії&q?та; від 12 липня 2007 року).

Доводи касаційної скарги не дають правових підстав для встановлення порушення апеляційним судом норм процесуального права, не спростовують висновків суду.

Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 406, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді С. Ю. Мартєв

В. В.Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик