Ухвала

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 753/7399/16

провадження № 61-17544св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач - Державне підприємство «Виробниче об'єднання «Київський радіозавод» в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_6,

третя особа - Дарницький районний центр зайнятості,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року у складі судді Парамонова М. Л. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2017 року у складі суддів: Усика Г. І., Невідомої Т. О., Ратнікової В. М.,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до Державного підприємства «Виробниче об'єднання «Київський радіозавод» (далі - ДП «ВО «Київський радіозавод») в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_6, третя особа - Дарницький районний центр зайнятості, про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що ДП «ВО «Київський радіозавод» відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 24 березня 2010 року знаходиться на стадії ліквідації по теперішній час. Після скорочення штату на початковій стадії процедури банкрутства була залишена в штаті частина працівників, в тому числі позивачі, для забезпечення процедури банкрутства, посадові оклади та переведення боргів в поточні кредити працівників затверджувалися протоколами рішень комітетів кредиторів, підприємством трудові угоди з позивачами не розривались. 21 листопада 2015 року позивачам стало відомо про існування наказів №1Л від 30 липня 2013 року та №2Л від 04 вересня 2013 року про звільнення позивачів. Проте, позивачі продовжують виконувати свої функції в процесі ліквідації підприємства, у зв'язку з чим існує заборгованість із заробітної плати відповідача перед позивачами, тому вони вимушені були звернутися до суду.

Посилаючись на викладені обставини, просили визнати недійсними та скасувати накази №1Л від 30 липня 2013 року та №2Л від 04 вересня 2013 року; поновити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на посадах згідно штатного розкладу від 04 вересня 2013 року; стягнути заборгованість із заробітної плати за період з 02 вересня 2009 року по 30 квітня 2010 року на користь: ОСОБА_1 - 51 875 грн 01 коп., ОСОБА_3 - 8 125 грн 28 коп., ОСОБА_4 - 19 246 грн 45 коп., ОСОБА_5 - 59 525 грн 77 коп.; стягнути заборгованість із заробітної плати за період з 01 червня 2012 року по дату винесення рішення, яка станом на 01 квітня 2016 року становить на користь: ОСОБА_1 - 192 858 грн 84 коп., ОСОБА_2 - 83 200 грн 25 коп., ОСОБА_3 - 57 779 грн 86 коп., ОСОБА_4 - 141 078 грн 17 коп., ОСОБА_5 - 223 489 грн 13 коп., а також на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 - 90 000 грн, ОСОБА_2 - 50 000 грн, ОСОБА_3 - 50 000 грн, ОСОБА_4 - 50 000 грн, ОСОБА_5 - 90 000 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ДП «ВО «Київський радіозавод» в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_6, третя особа - Дарницький районний центр зайнятості, в частині вимог про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що правовідносини, що виникли між сторонами, в частині вимог про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, регулюються нормами Господарського кодексу України, тому справа не підвідомча Дарницькому районному суду м. Києва.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2017 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відмовляючись у відкритті провадження, суд першої інстанції вірно виходив із того, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та відноситься до компетенції господарського суду.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що з позивачами не розірвані трудові угоди, на підприємстві діє вибраний повноважний представник працівників, тому розгляд даної справи підлягає розгляду на підставі норм трудового законодавства в порядку цивільного судочинства. Вирішення питання про відшкодування моральної шкоди пов'язано із розглядом позовних вимог про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заборгованості із заробітної плати, тому не можуть розглядатися окремо.

18 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 оскаржують судові рішення судів попередніх інстанцій з підстав порушення правил предметної і суб'єктної юрисдикції, дану справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 753/7399/16 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного підприємства «Виробниче об'єднання «Київський радіозавод» в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_6, третя особа - Дарницький районний центр зайнятості, про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик