РІШЕННЯ

Іменем України

21.09.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

за участю: секретаря судових засідань - Федика В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, згідно з яким просить розірвати шлюб між ОСОБА_3, зареєстрований 12 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №32.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що вже п'ять років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних взаємин не підтримують, шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, строк на примирення не виправить існуючу ситуацію зі шлюбом.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, між тим подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач відзив не подав, в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, між тим ОСОБА_3 подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «ОСОБА_3».

За приписами ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

За таких обставин суд вважає, що слід проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності в межах позовних вимог, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, про що складено актовий запис №32. Зазначений факт підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області 27.02.2007 (а.с.5). Відшлюбу сторони мають малолітню доньку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 806 (а.с.11), та малолітню доньку: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3, виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 427 (а.с.12).

Як вбачається з наявних матеріалів позивач не підтримує з відповідачем подружні відносини, проживає окремо, спільного господарства не веде, отож перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна та про місце проживання дітей немає.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи підтримання позовних вимог відповідачем, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 141, 263-265, 282 ЦПК України, ст.104-105, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_3(місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), який зареєстрований 12 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №32.

Прізвище відповідача ОСОБА_3після розірвання шлюбу залишити без змін «ОСОБА_3».

Стягнути з відповідача на користь позивача 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок документально підтверджених судових витрат.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати у Франківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції.

Роз'яснити сторонам, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.С. Козюренко