Дата документу 20.06.2018
Справа № 501/1002/16-ц
РІШЕННЯ
20 червня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі головуючого судді Пушкарського Д.В.
за участю:
секретаря судового засідання Тимко М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 04 грудня 2014 року в с.Малодолинське на вул.Паромній, м.Чорноморська Одеської області водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Nissan-X-TRAIL», номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався у зустрічному напрямку. Від зіткнення автомобіль «Nissan-X-TRAIL» відкинуло на автомобіль «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії незначні тілесні ушкодження. Тим самим ОСОБА_2 порушив пункти 12.1., 13.1, 13.3 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.
21 січня 2015 року, Іллічівським міським судом Одеської області визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Позивач в судові засідання не зявляється, надав заяву в якій просить проводити розгляд справи за його відсутністю (а.с.54,56), позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечував, вказуючи на компенсацію з боку Відповідача шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та відсутність з боку Позивача обґрунтування моральної шкоди (а.с.66-67).
Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04 грудня 2014 року в с. Малодолинське на вул. Паромній, м.Чорноморська, Одеської області водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Nissan-X-TRAIL», номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечого інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався у зустрічному напрямку, від зіткнення автомобіль «Nissan-X-TRAIL» відкинуло на автомобіль «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії незначні тілесні ушкодження. Тим самим ОСОБА_2 порушив пункти 12.1., 13.1, 13.3 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
21 січня 2015 року, Іллічівським міським судом Одеської області визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується виною особою. Тобто, обовязок відшкодування шкоди виникає у особи, якщо її дії є неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та при наявності вини особи, яка завдала шкоду.
За клопотанням представника Відповідача Ухвалою суду від 25 травня 2017 року було призначено по справі автотоварознавчу експертизу (а.с.88-89).
22 березня 2018 року матеріали справи були повернуті до суду разом з повідомленням експерта №17-2903 від 07.12.2017 року про неможливість надання висновку судової автотоварознавчої експертизи (а.с.95-96).
Відповідно до ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди Позивачем не було надано.
Враховуючи неможливість проведення експертизи через ненадання Позивачем транспортного засобу, останнім не доведено розмір матеріальної шкоди.
Щодо моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справі.
Суд погоджується із представником Відповідача, що вказуючи на наявність моральної шкоди, Позивач не конкретизував в чому саме полягають душевні страждання та не обґрунтував розмір моральної шкоди, яку просить суд стягнути.
За таких підстав суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя