Номер провадження: 22-ц/785/2511/18
Номер справи місцевого суду: 496/476/16-ц
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, відділ державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання ордеру на жиле приміщення недійсним та часткове скасування рішення виконавчого комітету Хлібодарської селищної ради та за позовом ОСОБА_2 до Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3, Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання ордерів недійсними та зобов'язання вчинити певні дії та позовом ОСОБА_3 до Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Хлібодарської селищної ради на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 серпня 2017 року,-

встановила:

12 лютого 2016 року Хлібодарська селищна рада Біляївського району Одеської області звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, відділ державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання недійним ордеру № 203, виданого 12.07.2011 року виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради на ім'я ОСОБА_2 та скасувати рішення виконавчого комітету Хлібодарської селищної ради № 46 від 24.03.2011 року в частині надання ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2008 року було визнано недійсним ордер № 152, виданий 26.01.2006 року виконкомом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на ім'я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 та виселено ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з вищевказаної квартири з наданням іншого жилого приміщення та зобов'язано виконком Хлібодарської селищної ради надати останнім інше жиле приміщення. Хлібодарській селищній раді було передано житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та з метою виконання рішення суду, зазначену квартиру було надано ОСОБА_2, про що прийнято відповідне рішення селищної ради. Листом від 07.04.2011 року № 01-11-171 ОСОБА_2 повідомлено про те, що йому розподілено вищевказану квартиру і він може отримати ордер на неї у сільській раді.

Проте, ОСОБА_2 відмовився отримувати ордер на вказану квартиру і просив залишити його з родиною проживати в жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, в якій вони мешкають по теперішній час. Відмову від квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 мотивував тим, що дана квартира його не задовольняє, в ній немає умов для проживання. Відповідно до п. 2 рішення виконкому Хлібодарської селищної ради від 24.03.2011 року при офіційній відмові ОСОБА_2 від наданої квартири, її слід розподілити серед осіб, що мають право на першочергове отримання житла.

ОСОБА_2 неодноразово викликався до селищної ради з цього приводу, зокрема вирішення питання щодо отримання ним ордеру, але останній на виклики не з'являвся.

На теперішній час надати ОСОБА_6 інше жиле приміщення, яке б відповідало за розміром і благоустроєм квартирі АДРЕСА_1 немає можливості, у зв'язку з відсутністю таких жилих приміщень. Вважає, що оскільки ОСОБА_2 не бажає проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, виданої йому за ордером № 203, а тому виданий ордер на його ім'я слід скасувати та розподілити дану квартиру серед інших громадян, у зв'язку з чим представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3, Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання недійсним ордеру на жиле приміщення № 162 від 13.02.2006 року, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, виданого виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на ім'я ОСОБА_3, визнання недійсним ордеру на жиле приміщення № 203 від 12.07.2011 року, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, виданого виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на його ім'я та зобов'язати Хлібодарську селищну раду Біляївського району Одеської області видати ордер на жиле приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на його ім'я.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.01.2006 року на підставі ордеру № 152, виданого на його ім'я рішенням виконкому Хлібодарської селищної ради № 10, він зі своєю родиною заселився в трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, де мешкає по теперішній час. 26.01.2006 року Хлібодарська селищна рада скасувала своє рішення щодо видачі ордеру на зазначену квартиру, а 13.02.2006 року на заселення в дану квартиру був виданий ордер № 162 ОСОБА_3

23.03.2006 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним ордера № 152, виданого на ім'я ОСОБА_2 та висилити його із займаного приміщення. 26.05.2008 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області було визнано недійсним ордер № 152, виданий 26.01.2006 року виконкомом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на його ім'я на квартиру АДРЕСА_1 та виселено останнього з родиною з вищевказаної квартири з наданням іншого жилого приміщення та зобов'язано виконком Хлібодарської селищної ради надати останнім інше жиле приміщення. 14.01.2009 року ОСОБА_3, а 30.01.2009 року і він (ОСОБА_2.), звернулися до державного виконавця відділу державної виконавчої служби з заявами про примусове виконання рішення суду № 2-122/08, в зв'язку з чим були відкриті виконавчі провадження. 29.07.2009 року виконання вищевказаного рішення суду було призупинено до надання йому з родиною іншого жилого приміщення в смт. Хлібодарське, про що судом була винесена відповідна ухвала. На виконання рішення суду від 26.05.2008 року виконкомом Хлібодарської селищної ради йому було розподілено квартиру площею 83,33 м2 за адресою АДРЕСА_2. Але дана квартира не відповідає рішенню суду і менша площею ніж та квартира, в якій він мешкає на теперішній час, а саме площею 105,1 м2, тому він ордер не отримував. В квітні 2013 року відділ ДВС Біляївського РУЮ Одеської області та ОСОБА_3 звернулися до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про встановлення (зміну) способу та порядку виконання рішення суду від 26.05.2008 року по справі № 2-122/08 і наполягали на вселенні його в квартиру АДРЕСА_2, але останнім було відмовлено в задоволенні даних вимог.

На цьому виконавчі дії були тимчасово призупинені.

07.102015 року він та ОСОБА_3 були запрошені до Хлібодарської селищної ради і їм було запропоновано укласти мирову угоду, на умовах якої родина ОСОБА_3 згодна заселитися у квартиру, яку Хлібодарська селищна рада пропонує йому з родиною (АДРЕСА_2), а він зі своєю родиною залишається в квартирі, в якій мешкає на даний час (АДРЕСА_1) та оформити належним чином всі необхідні документи після затвердження цієї мирової угоди Біляївським районним судом Одеської області. Однак, Хлібодарська селищна рада більше місяця розглядала зазначену мирову угоду, а потім змінила своє рішення і відмовилася підписувати мирову угоду, мотивуючи тим, що ніяких зобов'язань стосовно ОСОБА_3 вони не мають та запропонували укласти мирову угоду без їх участі, що було і зроблено ним та ОСОБА_3

05.12.2015 року він та ОСОБА_3 з новою мировою угодою звернулися до відділу ДВС Біляївського РУЮ в Одеській області з відповідною заявою. 24.03.2016 року за поданням відділу ДВС Біляївського РУЮ в Одеській області Біляївський районний суд Одеської області затвердив мирову угоду, укладену між ним та ОСОБА_3 Проте, Хлібодарська селищна рада перешкоджає виконанню цієї ухвали, заперечує проти неї. Вважає дії Хлібодарської селищної ради неправомірними, у зв'язку з чим звернувся за захистом своїм прав з позовом до суду.

26 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області про зобов'язання видати ордер на жиле приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на його ім'я та зобов'язати Хлібодарську селищну раду Біляївського району Одеської області розподілити йому та членам його родини квартиру АДРЕСА_2.

Свої вимоги мотивував тим, що 26.05.2008 року Біляївським районним судом Одеської області прийнято рішення, яким визнано недійсним ордер № 152, виданий виконкомом Хлібодарської селищної ради від 26.01.2006 року на ім'я ОСОБА_2, на квартиру АДРЕСА_1, зобов'язано виселити ОСОБА_2 та членів його родини із зазначеної квартири та зобов'язано виконком Хлібодарської селищної ради надати ОСОБА_2 та членам його родини інше жиле приміщення.

Незважаючи на сплив значного проміжку часу, рішення суду по справі № 2-122/08 до теперішнього часу не виконано.

14.01.2009 року на підставі його заяви про примусове виконання рішення суду, а також заяви ОСОБА_2 від 30.01.2009 року, державним виконавцем відділу ДВС Біляївського районного управління юстиції в Одеській області були відкриті виконавчі провадження щодо виконання вищевказаного рішення суду. Згодом, виконавчий комітет Хлібодарської селищної ради виконуючи зазначене рішення суду розподілив ОСОБА_6 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_2, але у зв'язку з тим, що зазначена квартира не відповідала рішенню суду, ОСОБА_2 ордер не отримував.

02.11.2011 року Хлібодарська селищна рада повідомила Біляївський районний суд про відсутність житла, яке відповідало рішенню суду. З метою врегулювання спору, він разом з ОСОБА_2 уклав мирову угоду, яка затверджена ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 24.03.2016 року, відповідно до якої він зобов'язується вселитися у квартиру АДРЕСА_2 і відмовляється від претензій до сім'ї ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 відповідно до зазначеної мирової угоди відмовляється від претензій до Хлібодарської селищної ради щодо надання іншого жилого приміщення.

Проте, на теперішній час Хлібодарська селищна рада відмовляється видати ордер на квартиру АДРЕСА_2 йому разом з родиною, в зв'язку з тим, що відсутні будь-які зобов'язання Хлібодарської селищної ради по розподілу зазначеного житла йому, у зв'язку з чим він звернувся з позовом до суду.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 серпня 2017 року позовну заяву Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, відділ державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання недійсним ордеру № 203, виданого 12.07.2011 року виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради на ім'я ОСОБА_2 та скасування рішення виконавчого комітету Хлібодарської селищної ради № 46 від 24.03.2011 року в частині надання ОСОБА_6, квартири АДРЕСА_2 - залишено без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3, Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання ордерів недійсними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано недійсним ордер на жиле приміщення № 162 від 13.02.2006 року, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, виданий виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на ім'я ОСОБА_3.

Визнано недійсним ордер на жиле приміщення № 203 від 12.07.2011 року, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, виданий виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на ім'я ОСОБА_2.

Зобов'язано Хлібодарську селищну раду Біляївського району Одеської області видати ордер на жиле приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2.

Позовну заяву ОСОБА_3 до Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Зобов'язано Хлібодарську селищну раду Біляївського району Одеської області видати ордер на жиле приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_3.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в частині зобов'язання Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області розподілити ОСОБА_7 та членам його родини квартиру АДРЕСА_2 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Хлібодарська селищна рада подала апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2008 року по справі № 2-122/08 виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_2 був виданий ордер на жиле приміщення № 203 від 12.07.2011 року, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Ордер № 152, виданий 26.01.2006 року виконкомом Хлібодарської АДРЕСА_1 вищевказаним рішення суду визнано недійсним.

На теперішній час дійсними є ордер на жиле приміщення № 162 від 13.02.2006 року, виданий на ім'я ОСОБА_3, на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 143) та ордер на жиле приміщення № 203 від 12.07.2011 року, виданий на ім'я ОСОБА_8, на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 144).

З метою врегулювання спору мирним шляхом, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 05.12.2015 року уклали мирову угоду (а.с. 28).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 07.12.2015 року до Відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області надійшла заява від ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якій вони просили передати до суду вищевказану мирову угоду для ствердження та закриття виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду від 26.05.2008 року по справі № 2-122/08 (а.с. 27).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 24.03.2016 року затверджено мирову угоду, укладену між сторонами виконавчого провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визнання ордеру недійсним та виселення на наступних підставах, за якою: 1.1. ОСОБА_3 зобов'язується заселитися на підставі цієї мирової угоди у трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, і відмовляється від претензій до сім'ї ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1; 1.2. ОСОБА_2 зобов'язується на підставі цієї мирової угоди залишитися проживати зі своєю родиною у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, і відмовляється від претензій до Хлібодарської селищної ради по факту надання іншого жилого приміщення згідно рішення суду від 26.05.2008 року; 1.3. Сторони по справі: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не заперечують проти того, що ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишаються проживати у квартирі АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 та члени його родини вселяються в квартиру АДРЕСА_2 на підставі цієї мирової угоди після затвердження її Біляївським районним судом; 1.4. Сторони: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 згодні в процесі виконання укласти мирову угоду; 1.5. Мирова угода набирає чинності з дня ствердження її судом; 1.6. Строк виконання мирової угоди - день набрання чинності ухвали суду про ствердження цієї мирової угоди; 1.7. У випадку відмови від добровільного виконання прийнятих зобов'язань, сторони мають право звернутись, згідно закону, для примусового виконання до судового виконавця; 1.8. Сторони ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 зобов'язуються не перешкоджати один одному у здійсненні права користування квартирами, які їм надані на підставі цієї мирової угоди; 1.9. На цьому взаємні претензії ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з приводу права користування ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_2, загальною площею 83,33 кв.м., житловою - 41,9 кв.м. та ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартирою АДРЕСА_1, загальною площею 105,1 кв.м., житловою - 52,9 кв.м., вичерпані (а.с. 37-38).

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійшли мирової угоди між собою, але попри це Хлібодарська селищна рада перешкоджає та відмовляється здійснювати умови мирової угоди, натомість нею було подано вищевказаний позов до суду, порушуючи права та інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно з ч. 1 ст. 58 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Разом з тим, правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 року).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись: ст. 367; п. 1 ч. 1 ст. 374; ст. 375; 381-384; 390 ЦПК України, колегія суддів ,-

постановила:

Апеляційну скаргу Хлібодарської селищної ради - залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 15 червня 2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра

С.М. Сегеда