Справа № 2-1839/10
Номер провадження 4-с/489/44/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Мазницька Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії заступника начальника Снігурівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося зі скаргою на дії державного виконавця, згідно якої просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області щодо повернення виконавчого документу стягувачу; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу винесену в межах виконавчого провадження №55072646 щодо примусового виконання виконавчого листа від 09.02.2017 року по справі №2-1839/2010, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва; зобовязати Снігурівський РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області розглянути питання щодо прийняття до виконання зазначеного виконавчого листа.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилався на те, що

-державним виконавцем після відкриття провадження всупереч вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не перевірено наявність у відділі інших виконавчих проваджень щодо боржника та не приєднано дане виконавче провадження до зведеного, яке вже існувало у відділі відносно боржника ОСОБА_2;

-державний виконавець в межах виконавчого провадження не здійснив жодних запитів до інших державних органів щодо перевірки майнового стану боржника, перетину боржником державного кордону тощо;

-державний виконавець крім постанови про відкриття провадження та постанови про повернення виконавчого документу у звязку із відсутністю у боржника майна.

Державний виконавець своїм правом на подання пояснень або заперечень щодо поданої скарги не скористався.

Від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Державний виконавець Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Разом з тим, державний виконавець надіслав на електронну адресу суду матеріали виконавчого провадження.

Дослідивши надані докази, суд встановив таке.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2010 року задоволено позов прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 26 360 (двадцять шість тисяч триста шістдесят) грн. 02 коп. заборгованості.

31.05.2010 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист у зазначеній справі щодо боржника ОСОБА_2

09.02.2017 року за вищевказаним судовим рішенням видано дублікат виконавчого листа за №2-1839/2010 щодо боржника ОСОБА_2

18.04.2017 року Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва виправлено помилку у дублікаті виконавчого листа, виданого 09.02.2017 року, а саме замінено цифри та слова з «23360,02 грн.» на «26 360 (двадцять шість тисяч триста шістдесят) грн.. 02 коп.».

Як вбачається з матеріалів справи, дублікат вищевказаного виконавчого листа 06.11.2017 року було пред'явлено стягувачем для примусового виконання до Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області.

06.11.2017 року головним державним виконавцем Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_5 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №55072646.

27.05.2018 року заступником начальника відділу Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у миколаївській області ОСОБА_1 винесено Постанову про повернення виконавчого листа у виконавчому провадженні №55072646.

ОСОБА_6 з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 13.06.2018 року, наданого скаржником, вбачається, що у вказаному виконавчому провадженні (№55072646) з виконавчих дій були здійснені лише відкриття виконавчого провадження 06.11.2017 року та повернення виконавчого документу без виконання у звязку із відсутністю майна у боржника 27.05.2018 року (а.с.19,20).

Державним виконавцем надіслано до суду матеріали виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2, згідно яких державний виконавець здійснював запити до державних органів та приватних установ з приводу встановлення майнового стану боржника ОСОБА_2, проте надані матеріали стосуються виконавчого провадження №52511695, яке не відноситься до предмету спору у даній справі. Дії державного виконавця оскаржуються в межах ВП №55072646, при цьому, дії державного виконавця у ВП №52511695 не оскаржуються.

Інших доказів щодо правомірності повернення виконавчого листа скаржнику, державним виконавцем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для виконання для всіх органів державної влади.

ОСОБА_6 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Частиною 5 цієї статті визначено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до п. 14 Розділу ІІІ Інструкції організації з примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 року за №512/5 у разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

Державним виконавцем фактично не вжито всіх можливих виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», спрямованих на виконання рішення суду. Також державним виконавцем попри наявність у Відділі виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_2, не вжито заходів щодо приєднання ВП №55072646 до зведеного виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2

Таким чином, приймаючи до уваги те, що державним виконавцем не вжито всіх виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа, суд дійшов висновку, що дії останнього щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві є неправомірними, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», скасування постанови старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є підставою для відновлення виконавчого провадження.

Оскільки відновлення виконавчого провадження є похідним від скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, суд дійшов висновку, що вимоги в частині прийняття виконавчого документу до виконання є зайвими, отже скарга підлягає частковому задоволенню.

Крім того, суд враховує те, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави ( пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом ( пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Керуючись ст. 447 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії заступника начальника Снігурівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії заступника начальника Снігурівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №55072646 неправомірними.

Постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №55072646, винесену заступником начальника Снігурівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 скасувати.

В задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобовязання Снігурівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про прийняття виконавчого документу до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 20.09.2018 р.

Суддя Н.С. Тихонова