Справа № 305/1405/18
Провадження по справі № 2-о/305/32/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

12.09.2018 Рахіський районний суд Закарпатської області у складі:

судді - І.І.Тулик

за участі секретаря судового засідання - Вербещука В.А.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

представника зантересованої особи - Пенті І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ГУДМС України в Закарпатській області в особі Рахівського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на труднощі в отриманні українського паспорту, як громадянки України через відсутність оригіналу паспорту серії НОМЕР_1 від 16 червня 1977 року та реєстрації. Дані документи залишилися в с. Софіївка Перевальського району Луганської області. Станом на сьогодні на територіях Донецької та Луганської областях діє антитерористична операція, які є не підконтрольні Україні, через те не має змоги отримати підтвердження проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В 1982 році в м. Рахів Закарпатської області народила дочку ОСОБА_4, а також працювала на заводі "Конденсатор" до 1988 року. Після , виїхала проживати в с. Софіївка Перевальського району Луганської області та проживала там до серпня 2017 року. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно їй для отримання громадянства україни та паспорту. У зв"язку з чим просила встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Скобелівськ Казанківського району Миколаївської області. адрес тимчасового проживання, без реєстрації: АДРЕСА_1, постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи заяви підтримали та просять заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Рахівського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області Пенті Іван Іванович в судовому засіданні заперечив позовні вимоги та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки відсутні відомості про реєстрацію на території України.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що знає заявницю ще з часів, коли працювали разом на заводі "Конденсатор" в м. Рахів Закарпатької області в період 1987 року. Після, вона кудись виїхала.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що знає заявницю. У період 1988 році працював на підприємстві "ПМК-100", вона там працювала в їдальні.

Заслухавши заявника, її представника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Звернення заявниці до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зумовлено тим, що мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення, та обтавини які, не визнаються іншим уповноваженим державним органом.

Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Заявник ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Скобелів Казанківського району Миколаївської області в матері ОСОБА_7, без батька, про що виконавчим комітетом Скобелівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області зроблено актовий запис за №11 від 26 травня 1954 року.

20 серпня 1971 року у викнкомі Новихристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за актовим записом №4 зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_8, обравши після реєстрації шлюбу прізвище "ОСОБА_1". 10 жовтня 1978 року подружжя розірвали шлюб за спільною заявою.

ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Новомихайлівка Новобузького району Миколаївської області заявник ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_4, що стверджено свідоцтвом про народження останньої. В подальшому з дочкою та чоловіком ОСОБА_10 проживали в м. Рахів Закарпатської області.

Рішенням Рахівського районного народного суду Закарпатської області від 23 грудня 1988 року заявника ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому засіданні встановлено, що з часом, після народження дочки, заявник ОСОБА_1 почала їздити на заробітки, після одної з яких не повернулася додому, залишилася проживати в Луганській області до 2017 року.

Даний факт стверджено телевізійною програмою "Сюрприз, сюрприз", яка вийшла ефіром ІНФОРМАЦІЯ_6 на телеканалі СТБ, в якій йшлося, що героїня шоу не бачила свою маму з 6 років. перші роки життя ОСОБА_4 провела у звичайній і благополучній сім"ї, але з часом, на грунті ревнощів між мамою і батьком все частіше почали виникати скандали і сварки. І коли дівчинці було шість років, мама почала їздити на заробітки, пропадавши на місяць, а інколи і на три. Після одної з таких поїздок мама ОСОБА_4 більше не повернулася. Тому батько сам виростив і виховав дочку. Через багато років після смерті батька, ОСОБА_4 виявила бажання віднайти свою маму і звернулася за допомогу в шоу Сюрприз, сюрприз. В ході розслідування, журналістами шоу віднайдено маму героїні на території Луганської області, яка на даний час непідконтрольна Україні. Певними зусиллями, журналістам вдалося вивезти ОСОБА_1 на підконтрольну Україні територію.

На даний час, заявник проживає в м. Рахів Закарпатської області. Проте, всі документи, які індентифікують її як громадянина України залишилися в Луганську.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, м. Луганськ , Луганської області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У 2017 році, бажаючи отримати паспорт громадянина України, заявник звернулася до Рахівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України, на що отримала відмову у зв"язку з тим, що її належність до громадянства України не підтверджена.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст.315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1, дійсно проживала на території України на момент проголошення незалежності України, станом на 24 серпня 1991 року, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 13, 76, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Скобелівськ Казанківського району Миколаївської області, мешканка АДРЕСА_1 постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Тулик І.І.