Справа № 575/630/18
Провадження № 2/575/173/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 р. смт. Велика Писарівка

ОСОБА_1 районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Савєльєвої А.І.

за участю секретаря Доценко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.В.Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно на кожну дитину, що є не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.05.2018 і до повноліття дітей. Неповнолітні діти перебувають на утриманні позивача, питання її утримання в добровільному порядку сторонами не вирішено. За таких обставин позивач просить позов задовольнити.

У судове засідання учасники справи не зявилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, де позивач позов підтримала, відповідач відзиву із запереченнями проти позову не подав, однак у заяві зазначив про часткове визнання позову.

Відповідно до ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Утримання неповнолітньої дитини являється обов'язком як матері, так в рівній мірі і батька.

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у графі «батько» значиться ОСОБА_3 (а.с.5,6).

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Невиплата аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на які вони мають право відповідно до законодавства становить порушення їх майнових прав відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, яка передбачає таке: «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини висловив наступну думку: «Поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1.

Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).

Судом встановлено, що позивач не працює, проживає за рахунок доходів від ведення домашнього господарства, які є незначними, інших джерел доходів не має, тобто не має недостатніх коштів для забезпечення належного утримання неповнолітніх дітей та власних потреб позивача.

Відповідач відзиву з викладенням заперечення проти позову не подав, однак у письмовій заяві зазначив, що сплачує також аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. При цьому суд також враховує, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя, інвалідом не являється, тому має можливість працевлаштуватись та надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей у визначених законом розмірах. При цьому, сама по собі відсутність місця роботи та заробітку не звільняє відповідача від передбаченого чинним законодавством аліментного обовязку.

Згідно зі ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому, ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років складає з 01.01.2018 1492 гривні.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи обставини справи, з урахуванням приписів ст.184 СК України, суд вважає за можливе позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у визнаному ним розмірі 750 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову, а також судовий збір на користь держави відповідно до ст.141 ЦПК України.

керуючись ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного Кодексу України,

ст.ст. 12,13,42,48,76,258,259,263-265,268,273,354,355,430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень щомісячно на кожну дитину, що є не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.05.2018 і до досягнення дітьми віку повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після поверення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А.І.Савєльєва