Провадження №2/200/1268/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про зобовязання проведення реєстрації припинення обтяження, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про зобовязання проведення реєстрації припинення обтяження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.07.2009 року Дніпропетровською філією державного підприємства "Інформаційий центр" Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєкта нерухомого майна за №8920775 було зареєстровано арешт всього нерухомого майна яке йому належить, підставою для цього стала Постанова Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення забороним на його відчуження від 27.07.2009 року.

Відповідно до листа Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 29.12.2015 року №0314/22753/4 відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень Бабушкінським ВДВС ДМУЮ арешт на майно ОСОБА_1 не накладався, і взагалі самого виконавчого провадження в рамках якого подібний арешт міг би бути накладений, у Бабушкінсьому відділі не перебувало.

25.08.2016 року представник ОСОБА_1 звернувся до ВДВС з заявою з проханням вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №8920775 про заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_1, як такий, що був здійснений без відповідної правової підстави. На вказану заяву представник позивача отримав відповідь від 06.09.2016 року за вих. №1742/2.1-19/333 якою йому було відмовлено в вилученні з Державного реєстру вказаного запису про заборону відчуження.

Позивач просить суд зобов"язати відповідача провести реєстрацію припинення обтяження - арешту всього нерухомого майна ОСОБА_1, здійсненого у Державному реєстрі реових прав на нерухоме майно 29.07.2009 року за записом №8920775.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства від 16.10.1996 року ОСОБА_2 та члени його сім"ї ОСОБА_1, ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_4) у м.Дніпропетровську (Дніпро).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єкти цих прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час накладення арешту) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з відповіді Депаратменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації відділу реєстрації майнових прав Дніпропетровської міської ради від 06.09.2016 року, для проведення державної реєстрації припинення обтяження, документами, що підтверджують припинення обтяження, є оригінал таких документів, як: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об"єктів нерухомого майна до засторілого житлового фонду; договір, укладений у порядку, встановленому законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; закон яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном; інші докумнети, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до листа Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 29.12.2015 року №0314/22753/4, зазначено, що станом на 29.12.2015 року постанова в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень не формувалася, виконавче провадження з виконання ухвали, виданої 01.06.2009 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про забезпечення позову ПАТ КБ "Приват Банк" шляхом накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_1 у Бабушкінському відділі ДВС не перебувало.

Як встановлено судом, виконавчого провадження у Шевченківському (Бабушкінському) ВДВС ДМУЮ не перебуває, чинність арешту на все належне позивачу нерухоме майно не припинена, про що свідчить наявність записів про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а отже, позивач позбавлений права на вільне володіння та розпорядження належним йому майном.

Оскільки судом встановлено, що на даний час підстави наявності запису щодо обтяження об'єктів вказаного нерухомого майна у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Крім цього на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На підстав вищевикладеного, керуючись ст.ст.265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про зобовязання проведення реєстрації припинення обтяження - задовольнити.

Зобовязати Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради припинити обтяження арешту всього нерухомого майна ОСОБА_1, здійсненого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.07.2009 року за записом №8920775.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду, тобто з 20 березня 2018 року.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва