Справа № 503/2417/17
Провадження № 2/503/151/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима у загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на оплату навчання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається в Подільському медичному училищі ім.В.О. Жуковського в розмірі 1/2 витрат на навчання в сумі 13831,25 грн. згідно договору про надання освітніх послуг №1-"АС" до закінчення навчання чи до досягнення 23 років.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком ОСОБА_5, яка є студенткою 1 курсу медичного училища ім.В.О. Жуковського. Термін навчання з 01.09.2017 року по 31.01.2020 року, загальна вартість оплати за навчання становить 27662,50 грн. Позивач вважає, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання та розвиток дитини. Виходячи з принципу рівності, позивач просить стягнути з відповідача половину витрат на навчання, вважаючи що ці витрати є додатковими в розумінні вимог ст. 185 СК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що відповідач не має постійного заробітку, офіційно не працевлаштований, не являється підприємцем і має на утриманні похилих батьків, зв'язку з чим не має можливості сплачувати витрати на навчання доньки ОСОБА_5 Крім того, відповідач вважає що оплата вартості навчання не відноситься до додаткових витрат на дитину.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1999 року по 2016 рік. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

На даний час ОСОБА_5 є студенткою 1 курсу медичного училища В.О. Жуковського. Термін навчання з 01.09.2017 року по 31.01.2020 року, форма навчання денна контрактна, що підтверджується відповідною довідкою вказаного навчального закладу.

Згідно договору №1-"АС" від 17 серпня 2017 року про надання освітніх послуг укладеного між Медичним училищем ім.В.О. Жуковського та ОСОБА_3 вартість освітньої послуги за весь час навчання становить 27662,50 грн. з розрахунку 11065 грн. за рік.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 08.02.2018 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 199 СК України, визначають декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що ОСОБА_5 є неповнолітньою особою, за рішенням суду на її утримання з відповідача вже стягуються аліменти, суд не вбачає правових підстав для застосування положень ст.185 СК України та стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Повний текст рішення складено 25 травня 2018 року.

Суддя Б.С. Сердюк