АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1880/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх вимог зазначало, що відповідно до укладеного договору від 18.04.2013 року відповідач отримав від позивача кредит у сумі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач у порушення вимог договору своєчасно не погасив заборгованість за кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 31.10.2016 року утворилася заборгованість у сумі 27 065,04 грн., що складається із: заборгованості за кредитом - 2344,63 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 19 855,41 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3 100,00грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1265,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.12.2017 року вищевказаний позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 18.04.2013 року 2 344,63 грн. заборгованості за кредитом, 19 855,41 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 3 100,00грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 265,00 грн. штраф (процентна складова), 1 378,00 грн. судового збору.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_3, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а також неправильною оцінкою наданих доказів і встановлених юридичних фактів.

Вважає, що позивач надав невірний та необґрунтований розрахунок заборгованості, а суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач всупереч ст. 1056-1 ЦК України не повідомляв відповідача про зміну процентної ставки, що призвело до неправильного розрахунку заборгованості та безпідставно задовольнив позовні вимоги позивача в частині стягнення пені та штрафу, що призвело до подвійної відповідальності відповідача перед позивачем. Апелянт вказує, що судом першої інстанції було неправильно застосовано строки позовної давності щодо нарахування пені. Також зазначає, що відповідач не підписував кредитний договір, а підписував лише анкету-заяву, що не може вважатися кредитним договором.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIIIапеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції представники відповідача адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених в ній. Окрім зазначеного в апеляційній скарзі звернули увагу суду й на те, що відповідач протягом більш ніж три роки до звернення банком з даним позовом карткою не користувався, що мати відповідача періодично поповнювала картку відповідача для того, щоб не було заборгованості та повідомляла банк про необхідність блокування карти у зв'язку із неплатоспроможністю сина. Вважають,що банк неправомірно збільшив ліміт кредиту та процентну ставку,нарахував проценти на проценти та від суми ліміту, а не від фактичної заборгованості, що є неправомірним та несправедливим. Надали свій розрахунок заборгованості з урахування наданої позивачем виписки про рух коштів на рахунку відповідача.

Представник позивача ОСОБА_6 заперечувала проти апеляційної скарги, подала відзив у якому зазначила, що розрахунок, проведений банком, є єдиним правильним розрахунком, що відповідач користувався один раз послугою Приват 24, а відтак мав бути ознайомленим з усіма змінами, про які йому надсилалися смс-повідомлення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважав доведеним, що відповідач порушив умови укладеного між сторонаим договору, а відтак повинен сплатити на користь ПАТ КБ &q?ши;ПриватБанк&q?ен; заборгованість за кредитним договором від 18.04.2013 року у розмірі визначеному позивачем та судові витрати.

Колегія суддів з такими висновками суду у повній мірі погодитися не може.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суд першої інстанцій відповідає не в повній мірі.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 18 квітня 2013 року відповідачем була складена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

У анкеті-заяві зазначено, що позичальник ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг,Тарифами ПриватБанку та виявив бажання оформити на своє ім'я карту &q? п;Універсальна&q?йо; з кредитним лімітом 1000 грн. При цьому він був повідомлений, що базова % ставка складає 2.5% та начисляється на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік.

Згідно інформації викладеної у вказаній заяві, останній підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписавши анкету-заяву відповідач уклав договір на умовах запропонованих банком і доводи апеляційної скарги про відсутність договірних відносин між сторонами є безпідставними.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1.1. Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, вказані умови використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам'ятка клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов'язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт.

Згідно п. 2.1.1.2. вищевказаного Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві.

Для виконання зобов'язань банк відкрив позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам і видав кредитну картку.

Отримання картки та користування нею відповідачем не оспорюється.

Даних, на який термін видано відповідачеві картку та чи перевидавалася вона матеріали справи не містять

В довідці про умови кредитування з використанням кредитки &quма;Універсальна, 55 днів пільгового періоду&qula; зазначено: &que=;Тип карти Master Card Mass, Валюта: гривня. Тип кредитної лінії: поновлювальна. Базова відсоткова ставка: 2,5% на місяць із розрахунку 360 днів на рік, розмір щомісячного платежу - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості&q?ї ;.

Проте, зазначена довідка, як і Умови та Правила надання банківських послуг, не підписані відповідачем, а відтак відсутні підстави вважати, що він був ознайомлений з фінансовими умовами надання кредитної картки &qu з;Універсальна, 55 днів пільгового періоду&q?ан; .

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача станом на 31 жовтня 2016 року становить 27 065,04 грн. та складається з: - 2 344,63 грн. заборгованості за кредитом; - 19 855,41 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; - 3 100 грн. заборгованості за пенею та комісією; штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500 грн. штраф (фіксована частина), -1 265,00 грн. штраф (процентна складова).

Відповідач не погоджується з даним розрахунком, його представники надали свій контр-розрахунок (а.с.215-217), у якому фактично визнали заборгованість за даним договором у розмірі 3 654 грн. 18 коп. який складається із: заборгованості по кредиту - 1 402.92 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом -1 622.64 грн.; пені 128.62 грн., штрафу 500 грн.

Виходячи зі встановлених обставин та наданих сторонами доказів, зокрема виписки про рух коштів по рахунку відповідача, наданої позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги щодо неправильності розрахунку заборгованості наданого позивачем заслуговують на увагу.

Дійсно, за умовами п.п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку банк наділений правом змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. Разом із цим, як вже зазначалося вище, зазначені Умови та правила, а також Довідка про умови кредитування, які є невід'ємною частиною укладеного між сторонами договору, відповідачем не підписані.

Як убачається з довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, було встановлено базову відсоткову ставку на рівні 2,5% на місяць (нараховується на залишок непростроченої заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році).

За правилами ч.ч. 2, 3 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Наданий позивачем витяг відправлених смс - повідомлень про зміну відсоткової ставки не містить підтверджень належного отримання боржником повідомлень про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, оскільки банк не лише повинен надати докази відправки повідомлення про зміну умов кредитного договору, а й довести факт його вручення адресатові, про що зазначено в правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у справі № 6-82цс16 від 30 листопада 2016 року.

Таким чином відсутні підстави для беззаперечного висновку про те, що відповідач надав згоду на зміну ліміту та процентної ставки.

А відтак з огляду на те, що зміна базової (фіксованої) процентної ставки відбулася без згоди позичальника, доводи апеляційної скарги щодо необхідності розрахунку заборгованості по процентам за ставкою 2.5% на місяць та їх нарахування на фактичну заборгованість по тілу кредиту, яка ніколи не перевищувала 1000 грн. ( саме про такий розмір ліміту погодили сторони в анкеті-заяві), а не на самостійно встановлений банком ліміт у розмірі 2400грн., колегія суддів вважає обґрунтованими та погоджується з детальним розрахунком заборгованості, здійсненим представниками відповідача ( а.с.8-11 т.2), оскільки він ґрунтується на положеннях договору, укладеного між сторонами і узгоджується з даними про рух коштів по особовому рахунку відповідача та змінює рішення суд в частині визначення розміру заборгованості та вважає встановленою заборгованість по тілу кредиту у розмірі -1420.92 грн., по процентам 1622 .64 грн., пені - 128.62 коп. .

ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» також пред'явлено вимоги до відповідача про стягнення штрафу, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф - 500 гривень (фіксована частина); 1265 гривень - штраф (процентна складова).

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у цивільній справі № № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ &qug=;ПриватБанк&qu-s; в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1265 грн. і в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні таких позовних вимог.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 378 грн. З огляду на те, що позов задовольняється частково відповідач повинен відшкодувати позивачеві 199.92 грн.( 27065.04 грн.-100%, 3 654.18.- х%, х = 3 654.18 х100 : 27065.04=14 % = 199.92 грн.)

У своїй апеляційній скарзі відповідач просив рішення суду про стягнення з нього заборгованості у розмірі 27065.04 грн. скасувати у повному обсязі та виходячи з такого сплатив судовий збір у розмірі 2067 грн. Оскільки апеляційна скарга задовольняється частково то позивач повинний відшкодувати йому витрати по сплаті судового збору у розмірі 1777.62 грн.( 27065.04 грн. - 3 654.18 грн.= 23 410.86 грн.; 27065.04 грн. -100%, 23 410.86 грн. - х%; 23410.86 х100 : 27 065.04 = 86% = 1777.62 грн.)

Згідно із ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю інший стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням таких положень колегія суддів вважає, що позивач повинен відшкодувати відповідачу 1584.70 коп. судового збору ( 1777.62 грн. - 199.92 грн. = 1584.70 грн.)

Керуючись ст. ст. 268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року в частині стягнення штрафу у розмірі 1265 грн. - скасувати, в частині визначення розміру заборгованості змінити та викласти у наступній редакції :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк &q?ач;ПриватБанк&q?аб; до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючого: 01001 АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк &quma;ПриватБанк&qual;, код ЄДРПОУ 1436570, рах. № 3111, МФО 305299; 49094 м. Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50 заборгованість по договору б/н від 18.04.2013 року в розмірі 3 654 (Три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 18 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту - 1 402.92 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом -1 622.64 грн.; пені 128.62 грн., штрафу 500 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк &qu02;ПриватБанк&q?рг; на користь ОСОБА_4 1 584.70 грн. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні позову в інший частин відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач :

Судді :

Повний текст постанови складений : 18 червня 2018 року