У Х В А Л А

Іменем України

21 вересня 2018 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

19.09.2018 року до суду надійшла вищевказана заява про забезпечення позову, яка подана заявником до подання позовної заяви до суду. Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить, до пред»явлення ним позову до суду, забезпечити його позовні вимоги шляхом:

накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві ТОВ «Туристична агенція «Каліфорнія»» 1, в особі ОСОБА_2

обмеження засновнику ТОВ «Туристична агенція «Каліфорнія»» (1) - ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 виїзду за межі України до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Обгрунтовуючи заяву ОСОБА_1 зазначає, що 20.06.2018 року він уклав з Туристичною агенцією «Каліфорнія» договір на туристичне обслуговування. Цього ж дня він вніс передплату відповідно до умов договору в сумі 17400 грн., а 07.08.2018 року вніс ще суму 17950 грн за бронювання готелю та квитків на авіапереліт до Єгипту. На підставі договору він повинен був відпочивати в Єгипті з 18.09.2018 року, але умови договору не виконанні. Туристична агенція відмовляється повернути йому сплачену суму у розмірі 35355 грн., у зв»язку з чим він має намір звернутися до суду з позовом за захистом своїх інтересів. Зазначає, що оскільки засновник агенції - ОСОБА_2 має місце реєстрації на території, що є непідконтрольною Україні,заявник вважає, що вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_2 може перетнути кордон, що може в подальшому утруднити, а може і взагалі унеможливить виконання рішення суду, у зв»язку з чим просить забезпечити позов у спосіб зазначений в заяві.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 та додані до нього документи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову передбачені у ст. 150 ЦПК України. Перелік зазначених у вказаній статті видів забезпечення позову не є вичерпним.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов'язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник має намір повернути сплачені ним туристичній агенції грошові кошти, які остання добровільно повертати відмовляється.

В якості ризиків того, що невжиття заходів, про які просить заявник, в подальшому ускладнить чи

унеможливить виконання рішення суду або зробить неефективним його захист, заявник вказує на те, що засновник ТОВ «Каліфорнія» - ОСОБА_2 зареєстрований на непідконтрольній території України і, на думку заявника, може перетнути кордон.

До доводів заявника щодо того, що ризиком є сам факт реєстрації засновника на території непідконтрольній України, суд відноситься критично і не приймає його до уваги, оскільки з доданих до заяви матеріалів вбачається, що крім ОСОБА_2 засновником юридичної особи ТОВ «Туристична агенція «Каліфорнія» також є і інша особа, а саме ОСОБА_3 місцезнаходженням якого є м.Ромни Сумської області. Крім того юридичною адресою ТОВ «Туристична агенція «Каліфорнія» є м.Полтава, Україна. Вказані обставини підтверджуються безкоштовним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також слід зазначити, що заявник в своїй заяві зазначає, що предметом спору, який він в подальшому має намір ініціювати є сплачені ним ТОВ «Туристична агенція «Каліфорнія» грошові кошти в сумі 35355,00 грн. і в якості доказів вказаних обставин надає суду копію квитанції прибуткового касового ордера № 1 від 20.06.2018 року та копію чеку Приватбанку від 07.08.2018 року.

З квитанції прибуткового касового ордера № 1 від 20.06.2018 року вбачається що ТОВ «Туристична агенція «Каліфорнія» дійсно прийнято від ОСОБА_1 сума в розмірі 17400,00 грн. (предоплата).

В той же час копія чеку Приватбанку від 07.08.2018 року свідчить про те, що платником суми в розмірі 17950,00 грн. є ОСОБА_4, а отримувачем є ОСОБА_5, причетність якої до ТОВ «Туристична агенція «Каліфорнія» заявником не підтверджена. Тобто вказаний документ жодним чином не підтверджує перерахування ОСОБА_1 грошових коштів на користь ТОВ «Туристична агенція «Каліфорнія».

З вищезазначеного вбачається, що доводи заявника щодо перерахування ТОВ «Туристична агенція «Каліфорнія» грошових коштів в сумі 35355,00 грн., станом на час розгляду заяви про забезпечення позову, не підтверджується.

Також слід зазначити, що відповідачем у справі є юридична особа, яка, як турагент, надає туристичні послуги, та, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрована у 2016 році та в процесі припинення не перебуває.

Враховуючи інформацію про відповідача та незважаючи на те, що між сторонами ймовірно існує спір, вважаю, що на даний час відсутні підстави вважати, що існують ризики, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються лише на особистому припущені заявника. Сама лише відмова відповідача задовольнити вимоги заявника у добровільному порядку не може бути підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Що стосується вимог заявника забезпечити позов шляхом обмеження засновнику ТОВ «Туристична агенція «Каліфорнія»» (1) - ОСОБА_2, виїзду за межі України до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, суд зазначає, що на стадії забезпечення позову вказаний спосіб законодавством не передбачений. Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливо тільки у порядку, визначеному ст.441 ЦПК, та за поданням державного або приватного виконавця на підставі п. 19 ч.2 ст18 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п»ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Здоровиця

21.09.2018 року