Провадження № 22-ц/772/990/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
Іменем України

19 червня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.
з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2

апеляційну скаргу Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2018 року, ухвалене під головування судді Антонюка В.В., повний текст якого складений 26 лютого 2018 року

в справі №127/27070/17

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 - відповідач)

про визнання дій протиправними та зобов`язання зарахувати на квартирний облік щодо поліпшення житлових умов,-

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду з позовом до Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання зарахувати на квартирний облік щодо поліпшення житлових умов, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він проходить військову службу у Командуванні Повітряних Сил Збройних Сил України, яке дислокується у місті Вінниця, та перебуває на посаді начальника електротехнічної служби головного енергетика інженерно-аеродромного управління логістики Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.

На початку 2017 року він разом із сім`єю переїхав у м. Вінницю, знявшись з реєстрації у місті Нікополь Дніпропетровської області та зареєструвавшись 01 березня 2017 року разом із сім`єю в складі трьох осіб у місті Вінниця при військовій частині в якій проходить службу за адресою:

АДРЕСА_1 він має приватизовану квартиру, яку отримав від Міністерства оборони України під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 , що дислокується в цьому місті.

10 травня 2017 року він подав голові Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України рапорт із клопотанням щодо зарахування його із сім`єю на квартирний облік щодо поліпшення житлових умов.

21 червня 2017 року відбулося засідання Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, на якому було розглянуто його рапорт. Своїм голосуванням комісія не прийняла рішення щодо зарахування позивача разом із сім`єю на квартирний облік.

03 жовтня 2017 року на черговому засіданні Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, де розглядалось питання щодо повторного рапорту ОСОБА_1 про зарахування на квартирний облік, комісія також не прийняла відповідного рішення.

Рішення житлової комісії позивач вважає такими, що порушують його житлові права, а тому просив суд визнати дії відповідача протиправними, скасувати пункти протоколу Житлової комісії щодо незарахування його на квартирний облік та зобов`язати Житлову комісію командування Повітряних Сил ЗСУ прийняти рішення щодо його зарахування на квартирний облік щодо поліпшення житлових умов.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2018 року позов задоволено. Постановлено: визнати дії Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України що незарахування полковника ОСОБА_1 із сім`єю в складі трьох осіб, на квартирний облік для поліпшення житлових умов (без вказівки, якими саме). Скасовано пункти протоколів засідання Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 21.06.2017 року №1 (пункт 4) та від 03.10.2017 року №4 (пункт 4.2), що ухвалені нею стосовно відмови у зарахуванні полковника ОСОБА_1 із сім`єю у складі із трьох осіб (він, дружина - ОСОБА_2 ,1973 року народження та син ОСОБА_3 ,1999 року народження), на квартирний облік для поліпшення житлових умов.

Зобов`язано Житлову комісію Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (на найближчому засіданні) прийняти рішення щодо зарахування полковника ОСОБА_1 із сім`єю у складі трьох осіб (він, дружина - ОСОБА_2 , 1973 року народження та син ОСОБА_3 , 1999 року народження), на квартирний облік щодо поліпшення житлових умов

Не погодившись із судовим рішенням Житлова комісія Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 ) через представника ОСОБА_4 , подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, просила скасувати рішення.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що відповідно до п. 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» редакції Закону № 1510-VI від 11.06.2009 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Зазначена норма також закріплена в Постанові Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», відповідно до якого забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження служби.

На думку апелянта поза увагою суду залишилась та обставина, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , у 2007 році позивач та члени його сім`ї забезпечені 2-х кімнатною квартирою в м. Нікополь Дніпропетровської області, яка приватизована останнім.

В судовому засіданні представник відповідача військової частини НОМЕР_1 в особі Житлової комісії, її секретар Ясенчук В.П. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 і його представник адвокат Шеремет А.С. проти вимог апеляційної скарги заперечували, просять залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2017 року та 03.10.2017 року були винесені з порушенням встановленого порядку, визначеного Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оскільки кожне з цих рішень є немотивованим, а лише містить відомості про те, що вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше двох третин присутніх членів житлової комісії.

При цьому судом враховано, що оскільки позивач на даний час проходить службу у військовій частині м. Вінниці, а згідно п. 7 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності у них за місцем проходження служби житла для постійного проживання забезпечуються службовими житловими приміщеннями.

Крім того, на думку суду обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами, а також не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині забезпечення права особи на житло.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не можна повністю погодитися, так як він правильно встановивши обставини справи і правовідносини, що виникли між сторонами, неправильна застосував норми матеріального права.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом із сім`єю, а саме: дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 з 01.03.2017 року зареєстрований у військовій частині за адресою: АДРЕСА_1 .

10 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 на ім`я голови Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України подав рапорт із клопотанням щодо зарахування його із сім`єю на квартирний облік щодо поліпшення житлових умов.

На засіданні Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, яке відбулось 21 червня 2017 року в результаті голосування комісія не прийняла рішення щодо зарахування позивача разом із сім`єю на квартирний облік.

29 вересня 2017 року позивач повторно звернувся із рапортом до командира частини і голови житлової комісії щодо зарахування його на квартирний облік і згідно із витягом з протоколу № 4 засідання Житлової комісії Командування Повітряних Сил ЗСУ в/ч НОМЕР_1 від 03.10.2017 року комісія знов не прийняла рішення щодо зарахування позивача разом із сім`єю на квартирний облік. Рішення жодним чином не мотивоване.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок).

Відповідно до пунктів 2-3 Порядку військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла.

У разі відсутності службового житлового фонду у військовій частині військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови у зазначених казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян.

Для інших військовослужбовців військова частина зобов`язана орендувати житло з метою забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднаймання (наймання) житлового приміщення у встановленому порядку.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Отже відповідно до Закону і Порядку встановлені різні способи забезпечення житлом військовослужбовців, зокрема, але не виключно: забезпечення службовим житлом, надання житла для постійного проживання, забезпечення військовослужбовців орендованим житлом або за бажанням військовослужбовця - виплата йому грошової компенсації за піднаймання (наймання) житлового приміщення у встановленому порядку тощо.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до пункту 23 Порядку для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника), до якого додаються документи, необхідні для прийняття рішення.

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна, в першу чергу, поза чергою, а також підстави включення до списків осіб, що користуються право першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Організація обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, забезпечення їх жилими приміщеннями, порядок створення та роботи житлових комісій визначає Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена Наказом Міністерства оборони України 30 листопада 2011 року №737 (далі Інструкція №737).

Пунктом 1.6 Інструкції №737 встановлено, що з метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, гарнізонах створюються житлові комісії.

За ведення обліку у військовій частині відповідають голова житлової комісії військової частини, у гарнізоні (або в гарнізонах) - начальник КЕВ (КЕЧ) району, який за територіальним принципом відповідає за військові частини. Керівництво діяльністю житлової комісії військової частини здійснюється командиром військової частини, а діяльністю гарнізонної житлової комісії - начальником гарнізону (пункт 2.3 Інструкції №737).

Пунктом 2.5 Інструкції передбачено, що рішення житлової комісії військової частини щодо взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на квартирний облік (або обґрунтована відмова) повинно бути винесене у місячний строк з дня подання ним рапорту.

Пунктом 10.13 Інструкції передбачено, що член житлової комісії повинен знати та неухильно виконувати вимоги нормативно-правових актів під час виконання обов`язків члена житлової комісії і голосувати на власний розсуд.

Проте пунктами 10.14, 10.15 Інструкції встановлено, що голова, секретар та члени житлових комісій відповідають за прийняті на засіданні житлових комісій рішення, а також за розголошення інформації, яка належить до компетенції житлових комісій.

Командири (начальники) військових частин, які затверджують рішення житлових комісій, зобов`язані в межах компетенції перевіряти законність прийнятих житловою комісією рішень.

Рішення житлових комісій може бути: переглянуто житловою комісією, яка прийняла це рішення, або її правонаступником з підстав, передбачених законодавством та цією Інструкцією; оскаржено до суду.

Відповідно до протоколу №1 від 21 червня 2017 року засідання житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військової частини НОМЕР_1 ) за результатами вивчення житлової справи полковника ОСОБА_1 . комісія розглянула питання щодо його зарахування на квартирний облік з цього числа, проте рішення не прийнято, оскільки відповідно до п. 10.9 Інструкції рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш двох третин присутніх членів житлової комісії. Фактично ж «за» проголосувало 3 члени комісії, 6 голосувало «проти» і один «утримався» (а.с. 70-75).

Проте комісія не прийняла також і рішення про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні його на квартирний облік й не обґрунтувала свою відмову з посиланням на відповідні норми законодавства.

Так само в протоколі №4 засідання від 03 жовтня 2017 року (пункт 4.2 а.с. 83-84) комісія не прийняла рішення ні щодо зарахування, ні щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 на квартирний облік.

Отже всупереч вимогам Порядку та Інструкції комісія ухилилася від розгляду в місячний строк в установленому законодавством порядку рапорту ОСОБА_1 , а її рішення є протиправними, так як не містять висновку про задоволення рапорту чи відмову в його задоволенні з наведенням відповідних підстав.

Затверджуючи протокол командир військової частини НОМЕР_1 - Командувач Повітряних Сил Збройних Сил України генерал-полковник Дроздов С.С. на зазначені обставини уваги не звернув.

Відтак відповідні пункти рішень мають бути визнані протиправними і скасовані в судовому порядку, що дає підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Разом з тим, згідно з частиною 3 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір на відміну від раніше чинної редакції частини 2 цієї статті, відповідно до якої юрисдикція суддів поширювалася на всі правовідносини, які виникають в державі.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на викладене вище, а також у зв`язку з тим, що вирішення питання про зарахування позивача на квартирний облік належить до компетенції житлової комісії, яка, як з`ясовано вище, рішення відповідно до законодавства не прийняла, й не виклала підстав відмови з посиланням на норми законодавства, апеляційний суд не приймає посилання відповідача Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 на те, що рішення комісії нібито прийняте у зв`язку з реалізацією ОСОБА_1 своїх житлових прав шляхом отримання квартири в м. Нікополі й подальшою її приватизацією, що виключає його постановку на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов в м. Вінниці.

Апеляційний суд наголошує, що рішення за рапортом ОСОБА_1 відповідачем фактично не прийняті, будь-які підстави відмови в прийнятті на облік в оскаржуваних рішеннях комісією як колегіальним органом, уповноваженим на вирішення даного питання, не наведені, й відповідно не можуть братися до уваги судом при розгляді даної справи.

Натомість суд першої інстанції вдався до перевірки доводів відповідача і підстав неприйняття житловою комісією рішення, які в самому рішенні не вказані й не обґрунтовані з посиланням на норми законодавства. За умов, коли самою комісією питання (позитивно чи негативно) не вирішено, суд першої інстанції перебрав на себе її повноваження й зобов`язав комісію прийняти рішення щодо зарахування полковника ОСОБА_1 із сім`єю в складі трьох осіб на квартирний облік щодо поліпшення житлових умов.

Порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановив:
Апеляційну скаргу Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2018 року скасувати і ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання зарахувати на квартирний облік щодо поліпшення житлових умов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо неприйняття рішення за рапортом ОСОБА_1 про зарахування його на квартирний облік щодо поліпшення житлових умов та скасувати пункт IV протоколу №1 засідання комісії від 21.06.2017 року та пункт 4.2 протоколу №4 засідання комісії від 03.10.2017 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді:/підпис/ Міхасішин І.В.
Повний текст постанови складено 21.06.2018 року/підпис/ ОСОБА_5 .

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду Стадник І.М.