У Х В А Л А

21.09.2018 Справа №607/12576/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 130000 гривень.

Провадження у вказаній цивільній справі відкрито у хвалою судді від 02 серпня 2018 року та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

20 вересня 2018 року позивач, в інтересах якого діє ОСОБА_3, подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в межах ціни позову, а саме - на квартиру, загальною площею 90,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що підставою спору є наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики в розмірі 130 000 гривень. Вказує, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань за договором позики, та в подальшому може ухилятися від виконання своїх обов'язків, в тому числі, шляхом відчуження власного майна. У зв'язку з цим існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду у разі задоволення позову. З цих підстав просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Так, ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено забороною вчиняти певні дії.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги такі обставини:

Між сторонами виник спір з приводу невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов договору позики від 16 квітня 2016 року, відповідно до якого останній отримав від позивача позику в розмірі 130000 гривень. Дані кошти відповідач зобов'язувався повернути позивачу до 16 червня 2018 року, про що було складено розписку від 16 квітня 2016 року.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, добровільно відповідач наявну у нього заборгованість за договором позики не погашає.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 листопада 2007 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 90,6 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м.

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16869483 від 30 листопада 2007 року, загальна вартість вищевказаної квартири становить 294 790 гривень.

За таких обставин існує загроза в тому, що під час судового розгляду належна відповідачу квартира за адресою: АДРЕСА_2, може бути відчужена третім особам, що в подальшому утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2, оскільки саме такий вид забезпечення позову є співмірним, відповідає змісту заявлених позовних вимог, та установлено підстави, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження вищевказаного майна може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, що в свою чергу призведе до неможливості захисту законних інтересів позивача.

З цих підстав заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, оскільки заявлений позивачем спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру є неспівмірним з заявленими позовними вимогами, оскільки передбачає, в тому числі, заборону користування майном. Разом з тим, така правомочність власника не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, РНОКПП - НОМЕР_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП - НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Заборонити відчуження в межах ціни позову квартири за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2.

Копію ухвали направити учасникам справи та у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області для негайного виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - 3 (три) роки з дня її постановлення.

Головуючий суддяВ. М. Позняк