Справа № 2-1835/11
УХВАЛА

"18" вересня 2018 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», субєкт оскарження: Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області, в якій просить скасувати постанову державного виконавця від 06.04.2018 року по виконавчому провадженню № 32003021; зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, виданого 16.03.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з нього на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101, 46 грн. та судових витрат в сумі 1 820 грн.; скасувати постанову про передачу виконавчого документа, провадження від 13.04.2018 року та постанову про прийняття виконавчого провадження від 13.04.2018 року по провадженню № 32003021.

Скаргу обґрунтовує тим, що при ознайомленні з інформацією виконавчого провадження № .05.2018 року, йому стало відомо, що 06.04.2018 року державним виконавцем Брандальським Д.С. була винесена постанова про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження. Зазначена постанова підлягає скасуванню з наступних підстав:

відповідно до п. 16 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5 за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документу зі зведеного виконавчого провадження. Інших підстав виведення виконавчого документа з зведеного виконавчого провадження законодавством не передбачено.

Державний виконавець порушив вимоги ст. 19 Конституції України оскільки, діяв не у спосіб та не на підставі і не в межах повноважень, які передбачені законодавством. Посилання виконавця на ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним, оскільки, в ній зазначено, що особливості виконання кількох рішень щодо одного боржника і в ній не йде мова про порядок виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до п. п. 6. 7 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 1404-19, який набрав чинності 05.10.2016 року, рішення як виконувалися органами ДВС до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 606-14 від 21.04.1999 року, виконавче провадження підлягає закінченню, у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення потягом шести місяців дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. З огляду на викладене виконавче провадження повинно бути закінчено 16.09.2012 року. Після 16.09.2012 року виконавче провадження здійснюватись не може.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, пояснив, що з нього провадиться подвійне стягнення відповідно до рішень Кіровського та Ленінського районних судів м. Кіровограда. Постанова державного виконавця Брандальського Д.С. містить неправдиві відомості, так як відповідно до супровідного листа управління державної виконавчої служби направило постанову про передачу виконавчого листа з Фортечного відділу ДВС на виконання до відділу примусового виконання рішень і вхідний зазначено 05.04.2018 року, а державний виконавець у своїй постанову вказав дату 02.04.2018 року. Крім того, він не подавав запит 10.05.2018 року. Законом не передбачено виведення виконавчого документа із зведеного виконавчого провадження, а тому дії державного виконавця є незаконними.

Представник Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області державний виконавець Брандальський Д.С. в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, надав суду заперечення на скаргу та посилаючись на викладені в них обставини, просив відмовити в її задоволенні.

Представник стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», підтримав позицію державного виконавця і також просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Гарантією дотримання та забезпечення прав та свобод сторін виконавчого провадження насамперед є право на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця у межах виконавчого провадження. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців визначено як Законом України «Про виконавче провадження» так і відповідними положеннями процесуальних кодексів які повинні застосовуватися у сукупності заходів оскарження.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість по кредитному договору № ML- К00/025/2007 від 17.12.2007 року в розмірі 560 101,46 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту становить 238 796,36 грн., заборгованість по відсоткам 16 957,73 грн., пеня 304 347,37 грн. та судові витрати в сумі 1 820 грн.

Ухвалою колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 14.02.2012 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2011 року - залишено без змін і на його підставі видано виконавчий лист.

З інформації про виконавче провадження від 08.02.2015 року вбачається, що постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 21.03.2012 року відкрито виконавче провадження при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1835 від 16.03.2012 р., виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921,46 грн.

12.04.2012 року постановою державного виконавця Білоус В.В. Кіровського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 На час формування виписки по виконавчому провадженні судове рішення не виконано.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.04.2015 року задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказаним рішенням встановлено, що з розрахунку заборгованості по кредитному договору № ML-K00/025/2007 від 17.12.2007 року вбачається, що станом на 24.10.2014 року ОСОБА_2 має заборгованість, яка становить 255 754,09 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 238 796,36 грн.; суми відсотків за користування кредитом 16 957,73 грн. Позивачем в основу боргу, зазначеного в позові, покладено судове рішення від 14.07.2011 року, згідно якого з відповідача стягнуто заборгованість по тілу кредиту в розмірі 238 796,36 грн., та заборгованість по відсоткам 16 957,73 грн., без урахування розміру пені, а всього на загальну суму 255 754,09 грн.

Як пояснив скаржник в судовому засіданні вказане рішення суду є рішенням немайнового характеру.

Виконавчий лист щодо виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки також перебував на виконанні у Фортечному відділі ДВС м. Кропивницький, які обєднані у зведене виконавче провадження щодо одного боржника № 32003021.

02.04.2018 року до Фортечного відділу ДВС надійшла постанова заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби про передачу виконавчого провадження на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Згідно положень розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень питання про передачу виконавчого документа іншому органу державної виконавчої служби вирішується начальником органу державної виконавчої служби вищого рівня (про передачу виконавчого документа з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - директором цього Департаменту), про що виноситься відповідна постанова (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 6 цього розділу).

Передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, відділів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника управління державної виконавчої служби щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби.

У випадку передачі виконавчого провадження матеріали виконавчого провадження передаються сформованими у хронологічному порядку за датами надходження документів, прошитими та пронумерованими, з описом документів.

Згідно п.16 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження у разі необхідності передачі виконавчого документа або виконавчого провадження від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного приватного виконавця до іншого приватного виконавця або відповідного органу державної виконавчої служби, від органу державної виконавчої служби до приватного виконавця виконавець обирає в Системі відповідний орган державної виконавчої служби або приватного виконавця та реєструє таку передачу. Постанова про передачу виконавчого документа (виконавчого провадження) формується Системою автоматично.

З моменту реєстрації передачі виконавчого документа (виконавчого провадження) Система унеможливлює реєстрацію виконавчих дій за цим виконавчим документом (виконавчим провадженням) виконавцем, який його передав, крім реєстрації скасування передачі виконавчого документа (виконавчого провадження).

Відповідальна особа органу державної виконавчої служби (приватний виконавець або його помічник) після отримання виконавчого документа (матеріалів виконавчого провадження) в паперовому вигляді вносить відомості про отримання виконавчого документа (матеріалів виконавчого провадження) до Системи.

В органі державної виконавчої служби переданий виконавчий документ (виконавче провадження) розподіляється Системою в порядку, встановленому розділом III цього Положення. Державний виконавець, на якого розподілено виконавчий документ (виконавче провадження), вносить до Системи відомості про прийняття виконавчого документа (виконавчого провадження) не пізніше наступного робочого дня з дня його отримання. Постанова про прийняття виконавчого документа (виконавчого провадження) формується Системою автоматично.

Функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження регламентовано Законом України «Про виконавче провадження», Положенням про Автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з листа Кіровоградської філії ДП «Національні інформаційні системи» (а.с.43) на сьогоднішній день не визначено механізм передачі зведених виконавчих проваджень від одного органу ДВС до іншого.

Реєстрація виконавчих дій та формування процесуальних документів в Системі здійснюється виключно в рамках кожного окремого виконавчого провадження.

Чинним законодавством передбачено обовязкове винесення постанови про передачу виконавчого провадження під час реєстрації передачі виконавчого провадження до іншого органу ДВС і така реєстрація передачі виконавчих проваджень здійснюється в Системі після виведення виконавчого провадження зі складу зведеного виконавчого провадження та винесення по такому провадженню постанови про передачу виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах чинного на даний час законодавства і підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, судом встановлено, що скаржник звернувся в суд 21.05.2018 року, хоча особисто отримав відповідь на запит від 24.04.2018 року, де зазначено про передачу виконавчого провадження до іншого органу ДВС.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Таким чином, заявником пропущено строк подачі скарги на дії державного виконавця, що є ще однією підставою для відмови у задоволенні його скарги.

Керуючись ст. ст. 447, 449 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», субєкт оскарження: Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко