Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/7522/17
Провадження № 2/644/561/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря - Ткаченко Ю.В., сторін, їх представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чудовська Марина Сергіївна, про розірвання договору довічного утримання,-

УСТАНОВИВ:

Позивач та його представник просять суд розірвати договір довічного утримання серія НАМ № 816206 від 20.04.2015 року, який було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, також просять суд стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 640 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем 20.04.2015 року було укладено зазначений договір, проте відповідач тривалий час не виконує умов договору, зазначені зокрема в п.7, а саме не забезпечує позивача харчуванням, медикаментами, відмовляється доглядати та погано відноситься до позивача, погрожує та принижує позивача. Добровільно розірвати договір довічного утримання відповідач не бажає. Як на підстави для задоволення позовних вимог позивач та її представник посилаються на ст.755 ЦК України.

Представником відповідача суду надано відзив на позов (а.с.89-93), у якому вона зазначає, що позивачем не доведено обставин, які підтверджують неналежне або повне невиконання відповідачем зобов'язань за договором довічного утримання. Зазначає, що такі обставини не можуть бути підтверджені поясненнями свідків. Крім того, представник відповідача зазначає, що відповідачем виконувалися та виконуються всі умови договору довічного утримання. Так, відповідач виконував п.7 договору, яким встановлено вартість утримання позивача у розмірі не менше 800 грн. щомісячно, виконання здійснювалось шляхом попередніх передплат, тобто грошова допомога надавалась відповідачем у більших сумах та була спрямована на майбутнє. Виконувався відповідачем і п.5 договору, відповідачем надавався належний догляд та належна підтримка позивачу, відповідач забезпечував позивача харчуванням та ліками, побутовими послугами (прибирання, ремонт). В випадках перебування відповідача у відрядженні обов'язки за договором виконував його батько ОСОБА_6 Отже підстави для розірвання договору довічного утримання відсутні.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чудовська М.С. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с.18). Крім того, третя особа надала суду пояснення, у яких зазначила, що нею дійсно було посвідчено оспорюваний договір довічного утримання, що вказана нотаріальна дія була здійснена у відповідності до положень Закону України «Про нотаріат», що заперечень від сторін щодо умов правочину не надходило, сторони однаково розуміли значення правочину, розуміли правові наслідки правочину та бажали їх настання. Звернень з приводу розірвання договору довічного утримання до третьої особи не надходило, як і будь яких звернень з приводу зміни умов договору. Третя особа вважає, що підстав для розірвання договору не має.

В суді позивач пояснила, що відповідач є її онуком, між нею та онуком у нотаріуса було укладено договір довічного утримання. Позивач зазначає, що відповідач не здійснює догляд за нею, що за нею доглядають інші члени родини. Крім того, позивач зазначає, що вона все необхідне купує за свої кошти, а відповідач коштів не надає. Просить суд розірвати договір довічного утримання.

В суді відповідач пояснив, що він виконував всі обов'язки за договором довічного утримання. Зазначив, що він утеплював балкон позивачу, кріпив карниз, купував ліки, проте підтверджуючих документів про це не має. Відповідач зазначив, що гроші позивачу на її утримання він не давав, купував коли щось було необхідно. Коли позивач хворіла і лежала у лікарні, то її навідували батько та мати відповідача. З січня 2018 року і по сьогоднішній день позивач не впускає його до квартири, тому він позбавлений можливості виконувати умови договору. Крім того, відповідач зазначає, що як суд вирішить, так і буде, що якщо позивач вирішила, що квартира йому не достанеться, то нехай так і буде.

Судом встановлено, що 20.04.2015 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір довічного утримання (догляду) серії НАМ номер 816203, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чудовською М.С. та зареєстровано в реєстрі за №974 (а.с.5-8). Відповідно до п.1 вказаного договору ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1. Пунктом 5 вказаного договору передбачено, що відповідач зобов'язується довічно повністю утримувати позивача, надаючи їй грошову допомогу, належний догляд та необхідну підтримку. Крім того, п.7 договору довічного утримання встановлено вартість харчування, одягу та необхідної допомоги в розмірі не менше 800 грн. щомісячно.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_8 в суді пояснив, що позивачка є його рідною тіткою, а відповідач є його племінником. Між позивачкою та відповідачем було укладено договір довічного утримання для того, щоб відповідача не забрали в АТО. Відповідач договір не виконує, іноді (1 раз на 2 місяці) навідує позивачку, відповідач нічого не приносив позивачці. Свідок буває у позивачки 2 рази на місяць, допомагає їй як і інші члени родини. Позивач отримує пенсію і за власні кошти сама купує собі продукти харчування, одяг, сама готує, все робить сама. Відповідач матеріальної допомоги позивачці не надає.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_9 в суді пояснила, що відповідач не доглядав за позивачкою, не допомагав їй, не надавав їй кошти, позивачку доглядає її батько ОСОБА_8 та її мати.

Свідок на стороні відповідача ОСОБА_10 в суді пояснила, що вона є матір'ю відповідача, що її син виконував всі умови договору, потім позивач відмовилась від допомоги відповідача, не пускала його до квартири. Вказала, що їй відомо, що відповідач у 2017 році робив ремонт у позивача. В середині 2017 року відповідач перестав надавати допомогу позивачу, так як вона його не впускала до квартири.

Свідок на стороні відповідача ОСОБА_6 в суді пояснив, що він є батьком відповідача, що всі прохання позивача вони виконували, в цьому році ніяких прохань від позивача не надходило, так як восени минулого року вона не захотіла з ними спілкуватися. Позивач сказала більше не дзвонити та не приїжджати. Вони приїжджали, однак позивач не впускала їх в квартиру. Свідку не відомо, яку конкретно допомогу надав відповідач позивачу.

Свідок на стороні відповідача ОСОБА_11 в суді пояснила, що вона перебуває у дружніх стосунках із батьками відповідача, що їй відомо, що між сторонами було укладено договір довічного утримання. Свідок пояснила, що зустрічала відповідача у супермаркеті і він говорив їй, що купує ліки для позивача, казав, що він їздить до бабусі. Викладені обставини свідок знає зі слів відповідача. Крім того, восени 2017 року вона зустріла відповідача, він казав їй, що іде до позивача. Щодо надання відповідачем допомоги у 2018 році свідку нічого не відомо.

Свідок на стороні відповідача ОСОБА_12 в суді пояснив, що він друг відповідача, що восени 2018 року він бачив, як відповідач їхав до позивача з чимось (ліками), також зі слів відповідача свідку відомо, що відповідач допомагав позивачу харчами, робив ремонт на балконі.

Свідок на стороні відповідача ОСОБА_13 в суді пояснила, що вона перебуває у дружніх стосунках з відповідачем, що їй зі слів батьків відповідача відомо, що відповідач дає гроші на продукти позивачу, допомагає, робив ремонт, як часто це буває свідку не відомо. Чи надає відповідач допомогу зараз свідку також не відомо.

Крім того, судом був допитаний у якості свідка відповідач, який пояснив, що він робив ремонт на балконі у позивача, кріпив карниз, травив комах у квартирі. Гроші позивачу він не надавав, вона не просила, у неї є пенсія. Потім в 2017 році позивач відмовилась отримувати допомогу та контактувати з ним, а насильно він її надавати не міг. ОСОБА_4 в інший спосіб допомогу не надавав. Також ОСОБА_4 зазначив, що для нього не грає великої ролі, кому достанеться квартира і якщо позивач так вирішила, то нехай так і буде.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Частиною 1 ст. 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Положеннями ч. 1 ст. 749 ЦК України передбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач може забезпечувати відчужувача.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором довічного утримання, укладеним між сторонами, було встановлено, що відповідач зобов'язується довічно утримувати позивача, надаючи їй допомогу у розмірі, передбаченому п.7 договору, а саме в розмірі 800 грн. щомісячно.

Суд, дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення свідків, приходить до висновку, що відповідачем невиконані умови договору довічного утримання в частині узгодженої договором довічного утримання допомоги. Так, свідки, які були запрошені відповідачем та його представником, надали суду показання зі слів відповідача та членів його сім'ї, не були очевидцями чи безпосередніми свідками надання допомоги відповідачем ОСОБА_4 Допитаний в суді як свідок ОСОБА_4 є зацікавленою особою.

Посилання представника відповідача на те, що відповідачем виконувалися та виконуються всі умови договору довічного утримання, що відповідач виконував п.7 договору шляхом попередніх передплат, тобто допомога надавалась відповідачем у більших сумах та була спрямована на майбутнє, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються як поясненнями свідків, так і поясненнями самого відповідача, не підкріплені належними доказами.

Надані відповідачем чеки на підтвердження купівлі ліків для позивача (а.с.94-95) суд до уваги не приймає, оскільки вони датовані після звернення позивача до суду, а тому не можуть вважатися належними та допустимими доказами на підтвердження надання відповідачем допомоги. Інших письмових доказів суду не надано.

Крім того, судом встановлено, що відповідач не виконував умови договору довічного утримання з січня 2018 року по даний час з підстав відмови позивача від допуску його до квартири. Вказані обставини визнані позивачем та підтверджені поясненнями свідків. Відповідачем не використано інший спосіб надання допомоги позивачу а ніж особисто. Під час судового розгляду відповідач зазначив, що « якщо позивач вирішила, що квартира йому не достанеться, то нехай так і буде». Зазначені обставини є фактичним визнанням позову.

Таким чином, відповідач підтвердив, що не виконує умови договору довічного утримання у зв'язку із тим, що йому чинились перешкоди у виконанні цих умов, оскільки позивач його не впускає у квартиру.

Для розірвання договору довічного утримання мають значення виключно волевиявлення віжчужувача на таке розірвання та факт невиконання або неналежного виконання умов договору. Вина набувача у невиконанні умов договору, так само як і причини, в силу яких ці умови договору довічного утримання ним не виконувались, а також обставин, що перешкоджали набувачу виконувати умови договору правового значення для вирішення питання про розірвання довічного утримання не мають.

Розірвання договору довічного утримання передбачено законом, крім того можливість розірвання договору передбачена і п.10 договору, відповідно до якого, в разі невиконання набувачем взятих на себе обов'язків за цим договором, договір може бути розірвано згідно ст.756 Цивільного Кодексу України. Таким чином, відповідач був обізнаний про наслідки невиконання умов договору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договору довічного утримання у зв'язку з його неналежним виконанням, про задоволення позовних вимог та розірвання договору довічного утримання серія НАМ № 816206 від 20.04.2015 року, який було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Увідповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст.5, 10-13, 81, 82, 83, 141, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 610, 611, 744, 749, 755, 756 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду) серії НАМ номер 816203 від 20 квітня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чудовською Мариною Сергіївною та зареєстрований в реєстрі за №974.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - не відомий) витрати на оплату судового збору у розмірі 640 грн.

Повний текст судового рішення виготовлено - 21 вересня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

СУДДЯ: