ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року

м. Харків

Справа № 643/1964/18

Провадження № 22ц/790/4300/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Колтунової А.І., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 29 травня 2018 року в складі судді Сугачової О.О. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Московський відділ державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області про стягнення суми індексації та пені за несвоєчасну сплату аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь суму індексації та пені за несвоєчасну сплату аліментів.

В обґрунтуванні доводів позову позивач зазначає, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 800,00 грн, щомісяця, починаючи з 28 вересня 2016 та до досягнення дитиною повноліття; додаткові витрати на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1075 грн., щомісяця, за період з липня 2016 року по липень 2017 року; аліменти на утримання ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісяця, починаючи з 28 вересня 2016 та до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 13 липня 2018 року. 12 жовтня 2017 року рішенням Апеляційного суду Харківської області рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року змінено: скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшено розмір аліментів на утримання дружини з 800,00 грн. до 400,00 грн., щомісячно, починаючи з 28 вересня 2016 року та до досягнення дитиною трьох років, тобто до 13 липня 2018 року. В іншій частині рішення залишено без змін. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року набрало законної сили 12 жовтня 2017 року та видано виконавчі листи від 30 жовтня 2017 року. Постановами державного виконавця від 06 листопада 2017 року відкриті виконавчі провадження. У зв'язку з невиконанням відповідачем рішення суду від 05 травня 2017 року, державним виконавцем видані розрахунки заборгованості відповідача по аліментам за період з 28 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року. Оскільки у відповідача виник обов'язок з виплати аліментів, то останній повинен сплатити індексацію та пеню.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 29 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 індексацію аліментів на ОСОБА_3 на загальну суму 2892 грн. 80 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 індексацію аліментів на ОСОБА_2 на загальну суму 1446 грн. 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на ОСОБА_3 на загальну суму 12053 грн. 33 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на ОСОБА_2 на загальну суму 6026 грн. 66 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невірного застосування норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам № 55061429/14.6-36/ДВ-5 від 07 травня 2018 року державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області Потій А.М., заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 жовтня 2016 року по 01 квітня 2018 року відсутня. Станом на 01 травня 2018 року переплата складає 60 грн. 01 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам № 55062227/14.6-36/ДВ-5 від 07 травня 2018 року державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області Потій, А.М., заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 жовтня 2016 року по 01 квітня 2018 року відсутня. Станом на 01 травня 2018 року переплата складає 1055 грн. 92 коп.

Зазначає, що в рішенні суду відсутні посилання на відповідні розрахунки або довідки державного виконавця. Розрахунки державним виконавцем не здійснювались. Розрахунки надані представником позивача не відповідають дійсності. Про існування виконавчого провадження він не знав, жодних документів з приводу примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року не отримував. Також зазначає, що за адресою зазначеною в позовній заяві він не проживає, в поштовому повідомленні не розписувався, про час та дату розгляду справи не повідомлявся.

На апеляційну скаргу представник позивача подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначає, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідачу було достеменно відомо про наявність рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів та додаткових витрат на дитину, оскільки зазначене рішення суду відповідач оскаржував в апеляційному порядку. У березні 2018 року, після того, як державним виконавцем було винесено постанову про заборону виїзду відповідача закордон та заборону керування транспортними засобами, відповідач почав погашати суму заборгованості по аліментах на дитину та дружину, що доводить необхідність та дієвість примусового впливу на відповідача. Також зазначає, що згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 04 березня 2015 року, ОСОБА_1 перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1. Саме ця адреса і була зазначена стороною позивача у позові як адреса місця проживання відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У частинах першій, другій та п'ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 800 грн., щомісяця, починаючи з 28 вересня 2016 та до досягнення дитиною повноліття; додаткові витрати на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1075,00 грн., щомісяця, за період з липня 2016 року по липень 2017 року; аліменти на утримання ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн., щомісяця, починаючи з 28 вересня 2016 та до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 13 липня 2018 року.

12 жовтня 2017 року рішенням Апеляційного суду Харківської області рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року змінено: скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшено розмір аліментів на утримання дружини з 800,00 грн. до 400,00 грн., щомісячно, починаючи з 28 вересня 2016 року та до досягнення дитиною трьох років, тобто до 13 липня 2018 року. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року набрало законної сили 12 жовтня 2017 року та видано виконавчі листи від 30 жовтня 2017 року.

06 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкриті виконавчі провадження ВП №55062227 та ВП 55061429.

Згідно розрахунків заборгованості по аліментам №№ 6742, 6743 від 08 лютого 2018 року державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області Сазонова С.В., заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 жовтня 2016 року по 01 лютого 2018 року на утримання ОСОБА_3 становить 12053 грн. 33 коп. та ОСОБА_2 - 6026 грн. 66 коп.

Із розрахунку індексації аліментів, наданих представником позивача, на ОСОБА_3, за період з 28.09.2016 по 01.02.2018 становить 2892,80 грн.

Із розрахунку індексації аліментів , наданих представником позивача, на ОСОБА_2, за період з 28.09.2016 по 01.02.2018 становить 1446,40 грн.

Із розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів, наданих представником позивача, на ОСОБА_3, за період з 28.09.2016 по 01.02.2018 становить 33517,31 грн.

Із розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів, наданих представником позивача, на ОСОБА_2, за період з 28.09.2016 по 01.02.2018 становить 16758,63 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та індексації аліментів , у вказаній позивачем сумі, підлягають задоволення.

Проте, з такими висновками колегія суддів не може повністю погодитись, так як вони не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Разом з тим, погоджуючись з розрахунком наданим позивачем, суд першої інстанції не перевірив строк, до якого кожне із зобов'язань по сплаті аліментів повинно бути виконано.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати настає з 01 числа місяця, наступного за тим, у якому платник повинен був сплатити аліменти, але не здійснив це.

Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Зменшуючи розмір пені до суми заборгованості, суд першої інстанції вважав, що станом на 01 лютого 2018 року заборгованість ОСОБА_1 щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_3 становить 12053 грн. 33 коп., а на користь ОСОБА_2 6026 грн. 66 коп.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в серпні 2017 року ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 сплачено 600 грн., в жовтні 20017 року -800 грн., в листопаді 2017 року - 800 грн., в грудні 2017 року - 800 грн. та в січні 2017 року - 800 грн.

В період з жовтня 2017 року по січень 20178 року включно ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання ОСОБА_2 по 400 грн. щомісяця.

Зазначені відомості підтверджуються копіями квитанції наданих ОСОБА_1, в яких в призначенні платежу зазначено про сплату аліментів за відповідний місяць.

Крім того, з листа представника ОСОБА_2 направленого на адресу Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, вбачається, що останні підтверджують сплату вищезазначених платежів.

З урахуванням вищезазначеного, розмір пені за період з 28 лютого 2016 року по 01 лютого 2018 року у зв'язку з несвоєчасною платою аліментів на користь ОСОБА_3 становить 27339 грн. 91 коп., та на користь ОСОБА_2 - 14131 грн. 15 коп.

Враховуючи, що одержувач аліментів має право на стягнення пені не більше 100 відсотків заборгованості, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню пеня за період з 28 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року у розмірі 9079, 08 грн., а на користь ОСОБА_2 4839, 99 грн., що вбачається з наступного розрахунку:

3п/пПеріод Розмір нарахованих ОСОБА_3 Розмір аліментів сплачений у відповідний період Розмір нарахованих ОСОБА_2Розмір аліментів сплачений у відповідний період Загальна кількість днів прострочення щодо кожного платежуРозмір пені ОСОБА_3Розмір пені ОСОБА_2
1Вересень 201679,08-39,99-488385,91195,15
2Жовтень 2016800-400-8
3Листопад 2016800-400-8
4Грудень 2016800-400-4
5Січень 2017800-400-0
6Лютий 2017800-400-8
7Березень 2017800-400-4
8Квітень 2017800-400-4
9Травень 2017800-400-
10Червень 2017800-400-
11Липень 2017800-400-
12Серпень 400-1Вересень 2017800-400-1Жовтень 400400-
15Листопад 400400-
16Грудень 200400-
17Січень 400400-
Всього 12879,,991600 27339,9114131,15

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 має право на індексацію аліментів, разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині визначення суми індексації аліментів з огляду на таке.

Матеріали справи не містять, а сторонами по справі не надано доказів, що після рішення суду про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі органом державної виконавчої служби або судом проводилась індексація.

Починаючи з 12 червня 2016 року до об'єктів індексації віднесено розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Це передбачає Закон України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», Закону України від 12 червня 2016 року, № 1368-VIII «Про індексацію грошових доходів населення», «Порядком проведення індексації грошових доходів населення» від 24 листопада 2016 року, № 836-2016-п, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» цифри «101» замінено цифрами «103».

Таким чином, з 24 грудня 2015 року індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 103 відсотки.

Індекс споживчих цін - це показник, який характеризує зміни загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» об'єктом індексації грошових доходів населення є, в тому числі, і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Стаття 184 СК України, в редакції на час ухвалення судового рішення, передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з розрахунком розміру індексації, здійсненого представником позивача, розмір індексації аліментів для ОСОБА_3 становить 2892,80 грн. та ОСОБА_2 1446, 40 грн.

Разом з тим, судом першої інстанції не перевірено нарахування індексації відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (далі Порядок), якою визначаються правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Порядком передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Так, з матеріалів справи вбачається, що аліменти були призначені судом з 28 вересня 2016 року. Поріг індексації 103 було перевищено у жовтні 2016 року. Індекс інфляції за жовтень було опубліковано в офіційних періодичних виданнях у листопаді 2016 року. Таким чином нарахування індексації здійснюється з грудня 2016 року. В подальшому поріг індексації 103 було перевищено у січні 2017 року.

Таким чином, розмір індексації аліментів на утримання ОСОБА_3 за період з вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року становить 1334 грн. 56 коп., а розмір аліментів на утримання ОСОБА_2 667 грн. 28 коп., з яких:

№ п/пМісяць на який нараховується індексація Перевищення порогу індексації Помножена величина приростуРозмір індексації ОСОБА_3Розмір індексації ОСОБА_2
1Вересень 2016----
2Жовтень 2016104,65104,65--
3Листопад 2016----
4Грудень 2016--37, 2018,6
5Січень 2017103,85108,8637, 2018,6
6Лютий 2017--37, 2018,6
7Березень 2017--69, 4434, 72
8Квітень 2017103, 74112,7469, 4434, 72
9Травень 2017--69, 4434, 72
10Червень 2017--101,9250, 96
11Липень 2017103,13116,27101,9250, 96
12Серпень 2017--101,9250, 96
13Вересень 2017--130, 1665, 08
14Жовтень 2017103,12119,90130, 1665, 08
15Листопад 2017--130, 1665, 08
16Грудень 2017 --159, 2079, 6
17Січень 2018--159, 2079, 6
Всього 1334, 56667, 28

Таким чином, з урахуванням викладеного, на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру пені та її індексації.

Доводи апеляційної скарги, що станом на 01 травня 2018 року у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів також спростовуються розрахунками аліментів здійснених державним виконавцем та матеріалами справи.

Так, з розрахунків здійснених головним державним виконавцем Потій А.М. за № 55061429/14.6-36/ДВ-5 від 07 червня 2018 року, які були надані представником позивача в обґрунтування заперечень на апеляційну скаргу, вбачається, що станом на 01 червня 2018 року заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 становить 5629 грн. 08 коп., а ОСОБА_2 - 2989 грн. 99 коп.

Розрахунки заборгованості по аліментам здійснені державними виконавцями, які надані сторонами в обґрунтування своїх доводів, не містять дат здійснення платежів.

Апелянтом не враховано, що розмір заборгованості по сплаті аліментів встановлюється судом станом на 01 лютого 2018 року. З наданих в обґрунтування вимог апеляційної скарги квитанції колегія суддів враховує квитанції, які підтверджують саме сплату аліментів в строк до 01 лютого 2018 року. Квитанції, які не містять відомостей щодо призначення платежу не можуть бути належними, допустимими та достатніми доказами підтверджуючими сплату саме аліментів. Сплата заборгованості по аліментам після 01 лютого 2018 року не стосується предмету позову.

Доводи апеляційної скарги, що державним виконавцем не здійснено розрахунок пені та індексації, не є підставою для відмови у задоволені позову.

Твердження позивача, що він не був повідомлений про розгляд справи, належними та допустимими доказами не підтверджено. Так, з матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2018 року за довіреністю отримано копію ухвали суду від 27 березня 2018 року про відкриття провадження у справі та призначення справи в порядку спрощеного позовного провадження, направлену на ім'я ОСОБА_1

Згідно п. 106 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. Доказів того, що працівник поштового зв'язку вніс до бланку повідомлення недостовірну інформацію щодо отримання за довіреністю на ім'я ОСОБА_1 поштового відправлення, матеріали справи не містять.

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 04 березня 2015 року, ОСОБА_1 перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1. Інших доказів щодо зареєстрованого в установленому законом порядку місця перебування відповідача матеріали справи не містять.

Інші доводи, наведені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2018 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН: НОМЕР_2, індексацію аліментів на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 28 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року, на загальну суму 1334 грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН: НОМЕР_2, індексацію аліментів на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за період з 28 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року, на загальну суму 667 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН: НОМЕР_2, пеню за несвоєчасну сплату аліментів на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 28 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року, на загальну суму 9079 грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН: НОМЕР_2, пеню за несвоєчасну сплату аліментів на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за період з 28 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року, на загальну суму 4839 грн. 99 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки у випадках передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді