Справа № 496/1262/18
Провадження № 2/496/947/18
13 червня 2018 року Біляївський районний суд
Одеської області
у складі: головуючого судді - Трушиної О.І.
за участю секретаря Горищенко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна, -
Позивач звернувся до суду з позовом і просить зняти арешт з житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Троїцьке, вул. Леніна, 39, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 1996 року та зареєстрованого 27.11.2008 року за № 8234579 реєстратором Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області.
Свої вимоги мотивує тим, що 13.02.2012 року помер ОСОБА_2 Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Троїцьке, вул. Леніна, 39, на частку якого він має право як спадкоємець. Він як спадкоємець першої черги за законом звернувся із заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області. Однак при переоформлені вищевказаного майна зясувалось, що на будинок накладений арешт на підставі ухвали (без номера) Біляївського районного суду Одеської області від 12.01.1996 року. Він спробував отримати копію вказаної ухвали, однак відповіддю Біляївського районного суду Одеської області № 01-101/240/18 від 13.03.2018 року було повідомлено, що цивільні справи щодо майна, яке належить померлому ОСОБА_2, згідно алфавітних показникам з 1996 року по 2002 рік судом не розглядались, ухвали про накладення арешту на вказане майно судом не виносились. Таким чином, на даний момент арешт з майна не знято, що порушує його законні права та інтереси, так як він не може належним чином оформити спадщину, у звязку з чим звернувся до суду з позовом.
Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав та пояснив, що арешт, накладений ухвалою суду від 12.01.1996 року, є перешкодою для отримання права на спадщину позивачем, тому просила позов задовольнити.
Представник Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, 13.02.2012 року помер ОСОБА_2, після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: Одеська область Біляївський район с. Троїцьке вул. Леніна, 39.
Згідно довідки № 665/02-14 від 20.02.2018 року державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі, ОСОБА_1 є спадкоємцем, у відповідній частині, майна померлого ОСОБА_2, що помер 13.02.2012 року, та який звернувся із заявою про прийняття спадщини. Спадкове майно знаходиться в стадії переоформлення (а.с.5).
Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, станом на 20.02.2018 року, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області б/н від 12.01.1996 року був накладений арешт на будинок, який розташований за адресою: Одеська область Біляївський район с. Троїцьке вул. Леніна, 39, власником якого є ОСОБА_2 (а.с. 6).
Як вбачається з відповіді Біляївського районного суду Одеської області від 13.03.2018 року на заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4, що цивільні справи щодо майна, що належить ОСОБА_5, згідно алфавітних покажчиків з 1996 року по 2002 рік судом не розглядалися, ухвали про накладення арешту не постановлялись (а.с.4).
Згідно ст. 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки державним реєстратором внесені відомості про накладення арешту на спірний будинок до відповідного реєстру, що позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-266, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 325, 386, 391 Цивільного Кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна- задовольнити.
Зняти арешт з житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Троїцьке, вул. Леніна, 39, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 1996 року та зареєстрованого 27.11.2008 року за № 8234579 реєстратором Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.
Повний текст рішення суду складено 22 червня 2018 року.
Суддя О.І. Трушина