Справа № 357/6904/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.01.1992 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, на даний час сім'я розпалася, через конфліктні ситуації, відповідач має інші погляди на життя, відвідує релігійну общину, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просив розірвати шлюб.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач позов визнала за умови - якщо позивач залишить будинок та майно де вона проживає з дітьми.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони 14.01.1992року зареєстрували шлюб. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Наведене підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін .

Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не можливе, через постійні конфліктні ситуації.

Відповідач підтвердила, що сімейне життя та спільне проживання з ОСОБА_1 не можливе, осківльки позивач зловживає спирним, не працює, не утримує сім'ю, погрожує, ображає її.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, суду ствердила, що між сторонами склалися вкрай неприязні відносини, що унеможливлюють спільне проживання.

Встановлено, що більшість час сторони проживають окремо, у подружжя постійно виникають сварки, конфлікти, претензії, вони звинувачують один одного в наявності психічних хвороб, не бажають примирення.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Відповідач не ставить питання про зміну прізвища.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, 10,19,130,137,14,258,263,264,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14.01.1992 року у відділі ДРАЦС Білоцерківського МРУЮ Київської області, актовий запис № 41 - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяО. Я. Ярмола