Ухвала

22 червня 2018 року

м. Київ

справа №562/2026/15-ц

провадження №61-35595ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційного скарга ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року.

Проте подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки заявником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги у зв'язку з важким майновим станом, має на утриманні двох малолітніх дітей та має значні труднощі в пересуванні, для підтвердження зазначених обставин надає документи. Також зазначає, що предметом касаційної скарги є захист сімейних і житлових прав.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У задоволенні зазначеного клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки заявником надана довідка про доходи в розмірі 910 грн, яка охоплює період з 26 березня 2018 року по 31 березня 2018 року, про те як вбачається з інших довідок про доходи від січня

2017 по грудень 2017 рік, що в середньому він отримує 4 тис. грн. Твердження заявника, що предметом касаційної скарги є захист сімейних прав не може бути взято до уваги, оскільки позов майнового характеру та стосується поділу майна подружжя, а саме оспорюється ? частка квартири.

Наведені ОСОБА_1 доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору у справі, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

У зв'язку з наведеним ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру

(поділ спільного майна подружжя), ставка судового збору становить

1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру.

Отже, ураховуючи характер спору ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалидо 20 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник