Номер провадження 2/243/1934/2018
Номер справи 235/5038/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» червня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю - секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі № 19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 24 червня 2000 року. який було зареєстровано Словянським міським Відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 184.

Від шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося, в їх відносинах втрачені почуття поваги та любові один до одного, подружі відносини фактично були припинені, з відповідачем не проживає, спільне господарство не ведуть.

Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки він існує лише формально.

Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю немає.

Просить суд розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, паспорт серії ВС № 393392, виданий Словянським МВ УМВС України в Донецькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України, паспорт серії ВК № 759857, виданий 02 листопада 2010 року Словянським МВ УМВС України в Донецькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який був укладений і зареєстрований 24 червня 2000 року Словянським міським Відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 184.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 21 червня 2018 року надала суду Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 21 червня 2018 року надав суду Заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Судом встановлено, що сторони 24 червня 2000 року уклали шлюб, який був зареєстрований Словянським міським Відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 184, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 083514 (а.с.5).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-БП № 076053, виданим Словянським місквідділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.6).

Спільне життя з відповідачем не склалося, в їх відносинах втрачені почуття поваги та любові один до одного, подружі відносини фактично були припинені, з відповідачем не проживають, спільне господарство не ведуть.

Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки він існує лише формально.

Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю немає.

Таким чином, їх сімя фактично розпалася, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення позивач вважає недоцільним, так як всі можливості зберегти сімю вичерпані.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у звязку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1М, просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Толмачова».

Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї неможливе.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 112, 160 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 червня 2000 року Словянським міським Відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 184, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ТОЛМАЧОВОЮ (до шлюбу Цуканова) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ТОЛМАЧОВА».

Розяснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даним рішенням, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним чинності надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5