Дата документу 31.05.2018
Справа № 334/5563/16-ц
Провадження № 2/334/288/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Ісакова Д.О., при секретарі судового засідання Адаменко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережного районного відділення електричних мереж) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення вартості не облікованої електричної енергії

в с т а н о в и в :

ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного відділення з обслуговування побутових споживачів звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив наступне, а саме на підставі відкритого особистого рахунку № 572702140 постачає електричну енергію на обєкт, розташований за адресою місто Запоріжжя, вул. Семеренка, буд. 39. Відповідачі споживають електричну енергію та здійснюють оплату спожитої електричної енергії на підставі виставлених Позивачем рахунків. Отже, відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України сторони вчинили дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обовязків, тобто вчинили двосторонній правочин (договір) щодо купівлі продажу електричної енергії.

Позивач у позові зазначає, що правовідносини між електропостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюється Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженого Постановою кабінету міністрів України від 26. 07. 1999 року № 1357, із змінами та доповненнями, тож 11. 12. 2009 року при здійсненні рейдовою бригадою Правобережного районного відділення еклектичних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» перевірки дотримання споживачами Правил користування електричною енергією для населення (далі по тексту ПКЕЕН ), було виявлено порушення Відповідачами ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення електропроводки до власної електричної мережі (комутація) поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії, підключення електричної проводки і комутація її з побутовою еклетропроводкою при відключених запобіжниках. Порушення здійснювалось приховано. зазначене порушення зафіксовано Актом про порушення № 00106956 від 11. 12. 2009 року.

Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил, в порушення вимог зазначеного пункту правил Відповідач не здійснив оплату спожитої енергетичної енергії у повному обсязі у терміни, зазначені у пункті 27 ПКЕЕН, у звязку з чим його було відключено від джерел електропостачання.

Відповідано до пункту 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України від 054. 05. 2006 року № 562, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 04. 07. 2006 року за № 782/12656 (далі по тексту Методика), ця Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі - енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідано до пункту 3.1 Методики, ця Методика застосовується на підставі акта порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН, як зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку.

Позивач на підставі підпункту «а» пункту 3.3. Методики, Відповідачам нарахований обсяг та вартість не облікованої електроенергії внаслідок порушення ним ПКЕЕН у кількості 47377, 44 кВт. год. на суму 11541 грн. 14 коп. (одинадцять тисяч пятсот сорок одна грн.. 14 коп.).

Позивач, посилаючись на викладені у позові обставини, додані докази на підтвердження позовних вимог та на норми Цивільного кодексу України, а саме статтю 218 яка передбачає що н едодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Позивач зазначає, що чинне законодавство, що регулює правовідносини у сфері енергопостачання не передбачає правового наслідку недійсності правочину, щодо купівлі-продажк енергетичної енергії у разі не додержання письмової форми договору.

Статтю 526 Цивільного кодексу України яка визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтю 541 Цивільного кодексу України яка передбачає, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Просить суд стягнути солідарно з Відповідачів :ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, що мешкають за адресою: місто Запоріжжя вул. семеренка буд. 39 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж 11541 грн. 14 коп. (одинадцять тисяч пятсот сорок одна грн.. 14 коп.). вартість не облікованої електричної енергії, 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.. 00 коп.) витрати по оплаті судового збору.

Позивачем подана уточнена позовна заява згідно якої, зазначає, що під час підготовки справи до розгляду було встановлено, що Відповідач ОСОБА_3 помер, та у новій редакції позову просить: виключити з числа Відповідачів, ОСОБА_3 03. 12. ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з Відповідачів : ОСОБА_1, ОСОБА_2, що мешкають за адресою: місто Запоріжжя вул. семеренка буд. 39 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ (Правобережне районне відділення електричних мереж 11541 грн. 14 коп. (одинадцять тисяч пятсот сорок одна грн. 14 коп.). вартість не облікованої електричної енергії, 1378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.. 00 коп.) витрати по оплаті судового збору.

Відповідачі надали суду свої заперечення на позов, та зазначили що не погоджуються з його вимогами, оскільки вважають вимоги Позивача неправомірними, незаконними, безпідставними, а саме зазначають, що у 2011 році у провадженні Ленінського районного суду міста Запоріжжя розглядалася цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережного відділення з обслуговування побутових споживачів, до Відповідач: ОСОБА_3, про стягнення вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 11 541, 14 грн. (одинадцять тисяч пятсот сорок одна грн.. 14 коп.).

27 квітня 2011 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя постановлена ухвала, згідно якої провадження у справі закрито, оскільки у судовому порядку встановлено, що 04 квітня 2011 року помер ОСОБА_3.

Позивач в супереч нормам ЦПК України у 2016 році повторно звертається до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідачі, зауважують у період виникнення зазначеної заборгованості ОСОБА_1, ОСОБА_2 не були споживачами електричної енергії за адресою вул. Сергієчка 39 місто Запоріжжя та відповідно не створювали борг у розмірі 11 541, 14 грн. (одинадцять тисяч пятсот сорок одна грн.. 14 коп.), у матеріалах справи №2-330/11 наявна довідка, згідно якої померлий ОСОБА_3 був зареєстрований за ІНФОРМАЦІЯ_2 одноособово.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 вважають себе неналежними відповідачами, а також за життя ОСОБА_3 надавав свої заперечення у матеріали справи №2-330/11, згідно яких повідомляв суд, що порушення згідно акту 11. 12. 2009 року було зафіксовано за відсутністю Відповідача, оскільки перебував у той період на стаціонарному лікуванні.

ОСОБА_3 надавав свої заперечення з приводу невірності нарахування вартості не облікованої електричної енергії, відповідно методики визначення обсягу та вартості електричної енергії для нарахування за актом тривалий допустимий струм повинен був прийнятий в розмірі 11 ампер, а не 30 ампер. Розрахунок Позивачем проведений цілком довільно, виходячи з непідтверджених даних і в розріз з вимогами Методики.

Відповідачі вважають позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з підстав безпідставності заявлених вимог та згідно з позову, порушення уповноваженими ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережного відділення з обслуговування побутових споживачів, було зафіксовано 11. 12. 2009 року на суму 11 541, 14 грн. (одинадцять тисяч пятсот сорок одна грн.. 14 коп.), а позов предявлено у 2016 році.

Відповідачі вважають, що Позивач проґавив строк у межах якого міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Відповідач клопотав суд про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд встановив:

11. 12. 2009 року при здійсненні рейдовою бригадою Правобережного районного відділення еклектичних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» перевірки дотримання споживачами Правил користування електричною енергією для населення (далі по тексту ПКЕЕН ), було виявлено порушення Відповідачами ПКЕЕН.

01. 09. 2016 року Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, у розмірі 11 541, 14 грн. (одинадцять тисяч пятсот сорок одна грн.. 14 коп.).

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно дост. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Проте, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачем у заяві, поданій до суду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривіальністю у три роки.

Тривалість загальної позовної давності не залежить від змісту цивільних правовідносин, у яких вона виникає, а також від учасника цивільних відносин, який звертається за захистом свого цивільного права та інтересу. Загальною вона називається тому, що поширюється на всі цивільні правовідносини та на всіх учасників цивільних правовідносин, за винятками встановленими законом.

Відповідно до ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами встановлення строків.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Відповідно до ст. 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовну заяву було подано до суду після спливу строку позовної давності. Доказів наявності будь-яких поважних причини, через які Позивачем було пропущено строк позовної давності, суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережного районного відділення електричних мереж) необхідно відмовити в повному обсязі у звязку із пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережного районного відділення електричних мереж) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення вартості не облікованої електричної енергії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя: Ісаков Д. О.