Ухвала

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 591/7229/14-ц

провадження № 61-2952св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач -акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження без виклику сторін касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Сумської області від 19 липня 2016 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Левченко Т. А., Сибільової Л. О.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», зараз - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позовна заява мотивована тим, що 27 червня 2006 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5 000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконав, тому судовим наказом Ковпаківського районного суду міста Суми від 30 січня 2008 року було стягнуто з нього заборгованість у сумі 27 519,12 грн та судові витрати у справі.

Посилаючись на те, що відповідач заборгованість не сплатив, а тому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив ухвалити рішення, яким в межах трирічного строку позовної давності стягнути заборгованість із сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 5 656,17 доларів США, комісію за обслуговування карткового рахунку в розмірі 100,00 доларів США та судові витрати у справі.

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 лютого 2016 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення районного суду мотивоване тим, що останній платіж за кредитним договором було здійснено позичальником ОСОБА_1 01 липня 2009 року, а з позовом АТ КБ «ПриватБанк» звернулося 11 листопада 2014 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, передбаченого

статтею 257 ЦПК України.

19 липня 2016 року рішенням апеляційного суду Сумської області рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог

АТ КБ «ПриватБанк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2006 року у розмірі 5 756,17 доларів США, з яких: 5 656,17 доларів США - відсотки за користування кредитним коштами; 100,00 доларів США - комісія за обслуговування карткового рахунку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені судові витрати у справі за розгляд справи у суді першої інстанції в сумі 1 430,94 грн та 861,13 грн за подання апеляційної скарги.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 712,90 грн.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що наявність судового рішення, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до

статті 1048 цього Кодексу.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Сумської області від 19 липня 2016 року та залишити в силі рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 лютого 2016 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1, посилається на те, що рішення районного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, зокрема, судом правильно встановлено, що

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом із пропуском трирічного строку позовної давності. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду, неправильно застосував норми матеріального права (статті 525, 526, 599, 611 ЦК України) та не визначився із характером спірних правовідносин.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року цивільну справу

№ 591/7229/14-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану адвокатом ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Сумської області від 19 липня 2016 року призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

19 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року зупинено касаційне провадження у справі № 591/7229/14-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану адвокатом ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Сумської області від 19 липня 2016 року до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 444/9519/12-ц.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц у задоволенні касаційної скарги

АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня

2016 року залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Повний текст зазначеної постанови підписано 20 червня 2018 року.

Статтею 254 ЦПК України встановлено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується.

Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

З огляду на викладене, та те, що перестали існувати обставини, які були підставою для зупинення касаційного провадження у справі

№ 591/7229/14-ц Верховний Суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне поновити касаційне провадження у справі № 591/7229/14-ц.

Керуючись пунктом 14 частини першої статті 253, статями 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 591/7229/14-ц за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану адвокатом ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Сумської області від 19 липня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило