АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/536/18 Справа № 199/9265/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М, ОСОБА_2

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 09 червня 2008 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №18-03/2008-МК-UAH, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 240 000 грн., зі сплатою 20 % річних з кінцевим строком повернення до 08 червня 2011 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 09 червня 2008 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №18-03/2008-МК-UAH-П-2, за умовами якого остання поручилась за виконання зобовязань ОСОБА_4, як солідарний боржник.

В той же день, з метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки №18-03/2008-МК-UAH-П-1, за умовами якого ОСОБА_5 поручився за виконання зобовязань ОСОБА_4, як солідарний боржник.

Рішенням третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 20 червня 2011 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №18-03/2008-МК-UAH від 09 червня 2008 року у сумі 78 321,09 грн. разом із витратами повязаними зі сплатою третейського збору у сумі 5 грн., листування третейського суду у сумі 165,36 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14 жовтня 2011 року задоволено заяву ПАТ «Мегабанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 20 червня 2011 року.

Постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 27 серпня 2012 року ВП№33832032 було звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_3 та станом на 11 червня 2015 року нею було сплачено 35 876,17 грн. в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Враховуючи, що позивач будучі поручителем свої зобовязання, як солідарного боржника виконала, просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порядку регресу сплачену нею суму 35 876,17 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №18-03/2008-МК-UAH від 09 червня 2008 року.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №18-03/2008-МК-UAH від 09 червня 2008 року в порядку регресу в сумі 3 233, 40 грн, а також понесені витрати по справі 275,60 грн., а всього 3 509 грн.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №18-03/2008-МК-UAH від 09 червня 2008 року в порядку регресу в сумі 3 233,40 грн., а також понесені витрати по справі 275,60 грн., а всього 3 509 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за рішенням третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 20 червня 2011 року частка заборгованості позивачки ОСОБА_3 за кредитним договором №18-03/2008-МК-UAH від 09 червня 2008 року, як солідарної боржниці становила 26 107 грн. (1/3 частина від загальної заборгованості 78 321 грн.). Враховуючи сплачену нею суму у розмірі 32 573,80 грн., суд вважав за необхідне стягнути з відповідачів решту переплаченої позивачкою суми кредитної заборгованості за кредитним договором, що становить 6 466,80 грн., тобто пропорційно в рівних частках по 3 233,40 грн. з кожного на користь ОСОБА_3, а також понесені судові витрати 275,60 грн.

В апеляційній скарзі, поданій у липні 2017 року, ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з відповідачів в порядку регресу 35 876,17 грн. та вирішити питання про судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, та судом застосована норма матеріального права, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, 09 червня 2008 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №18-03/2008-МК-UAH, за умовами якого остання отримала грошові кошти у розмірі 240 000 грн., зі сплатою 20 % річних з кінцевим строком повернення до 08 червня 2011 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 09 червня 2008 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №18-03/2008-МК-UAH-П-2, за умовами якого остання поручилась за виконання зобовязань ОСОБА_4, як солідарний боржник.

В той же день, з метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем за вказаним кредитним договором, 09 червня 2008 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки №18-03/2008-МК-UAH-П-1, за умовами якого останній поручився за виконання зобовязань ОСОБА_4, як солідарний боржник.

Рішенням третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 20 червня 2011 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №18-03/2008-МК-UAH від 09 червня 2008 року у сумі 78 321,09 грн. разом із витратами повязаними зі сплатою третейського збору у сумі 5 грн., листування третейського суду у сумі 165,36 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14 жовтня 2011 року задоволено заяву ПАТ «Мегабанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 20 червня 2011 року про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 78 321,09 грн. разом із витратами повязаними зі сплатою третейського збору у сумі 5 грн., листування третейського суду у сумі 165,36 грн.

Постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 27 серпня 2012 року ВП№33832032 звернуто стягнення на заробітну плату позивача та станом на 11 червня 2015 року останньою було сплачено 35 876, 17 грн. в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 4 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Вказані норми встановлюють правові наслідки виконання солідарного обов'язку одним із боржників. Такий боржник набуває права на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти боржників у рівній частці (інше може бути встановлено договором або законом) за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

При реалізації боржником, який виконав солідарний обов'язок, права на зворотну вимогу відбувається трансформація (перетворення) зобов'язання, а саме основне солідарне зобов'язання перетворюється на регресне часткове, а боржник, який виконав солідарний обов'язок за основним зобов'язанням, набуває статусу кредитора по відношенню до інших боржників за регресним зобов'язанням.

За змістом вказаної норми, право зворотної вимоги одного із солідарних боржників до інших виникає, коли такий боржник погасив борг повністю. Ознакою регресного зобов'язання є його самостійний, незалежний від основного договору характер, а також те, що воно виникає лише після припинення основного договору.

Встановивши, що за договором поруки ОСОБА_3 була однією із солідарних боржників перед ВАТ «Мегабанк», а зобов'язання перед кредитором позивачем виконано частково, суд першої інстанції, з урахуванням наведених норм, дійшов обґрунтованого висновку, що остання набула право регресної вимоги до кожного з решти боржників у рівній частці, а тому позивач на законних підставах має право вимагати від відповідачів сплати решти переплаченої суми кредитної заборгованості за кредитним договором №18-03/2008-МК-UAH від 09 червня 2008 року у розмірі 6 466,80 грн. (пропорційно в рівних частках по 3 233,40 грн. з кожного відповідача).

Отже, при вирішенні даної справи судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до власного тлумачення норм законодавства та переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, дав належну оцінку наданим доказам, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваного рішення.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_6

ОСОБА_2