Справа № 2-1993/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.

при секретарі Хомінській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа по цивільній справі №2-1993/10/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

ПАТ «ОТБ Банк» через свого уповноваженого представника звернувся до суду з заявою, в якій просить поновити строк пред"явлення до виконання виконавчих листів по цивільній справі 2-1993/10/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML700/1018/2008 від 08.01.2008р. з ОСОБА_1 в сумі 132379,23 грн. ; про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML700/1268/2008 від 28.08.2008р. з ОСОБА_1; про стягнення за кредитним договором CNL700/514/2007 від 06.03.2007р. в сумі 419 723,23 грн. з ОСОБА_1 ; про стягнення заборгованості за кредитним договором CNL700/514/2007 від 06.03.2007р. в сумі 419 723,23 грн. з ОСОБА_2.

Подану заяву обґрунтовує тим, що на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 09.11.2010року по справі №2-1993/10/10 ПАТ ОТП «Банк» 26.03.2018року було отримано чотири виконавчі листи. Зазначає, що представник ПАТ «ОТП Банк» неодноразово звертався до суду із заявою про видачу виконавчих листів по вказаній справі. Однак отримав їх лише у 2018році після спливу строку предявлення до виконання, який закінчився 21.12.2013р.

Тому вважає дану обставину поважною причиною пропуску строку предявлення виконавчих листів до виконання.

ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином.

Представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3 надала письмові заперечення проти заяви про поновлення строку пред»явлення виконавчих листів до виконання. Зазначає, що твердження заявника про неодноразове звернення до суду з заявою про видачу виконавчих листів не відповідає дійсності, оскільки згідно листа голови Київського районного суду м. Харкова заявник отримав виконавчі листи 30.05.2011 року. Крім того, з листа Московського ВДВС м. Харкова вбачається, що виконавчий лист №2-1993 виданий 30.05.2011 року про стягнення боргу з ОСОБА_4 в розмірі 419723,63 грн. надходив і 01.02.2012року винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Тому вважає, що відсутні поважні причини пропуску строку пред»явлення виконавчих листів до виконання.

ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні в якості заінтересованоїї особи було залучено до справи ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Заінтересована особа в судове засідання не з»явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Оскільки, відсутні передбачені законом підстави для відкладення розгляду справи та неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви по суті, суд вважає за можливим розглянути заяву за відсутності сторін, враховуючи їх належне повідомлення, що не суперечить положенням ч.3 ст. 433 ЦПК України.

Судом встановлено, що, заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09.11.2010року по цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу позовні вимоги було задоволено частково та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 419723,63 грн. за договором CNL700/514/2007 від 06.03.2007р., стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором ML700/1018/2008 від 08.01.2008р. в сумі 132379, 23 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором ML700/1268/2008 в сумі 389767,70 грн. Рішення набрало законної сили.

Згідно матеріалів справи 18.03.2011року представник ПАТ «ОТП Банк» за довіреністю ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про видачу копії зазначеного заочного рішення та виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Рішення суду та чотири виконавчі листи були отримані представником ПАТ «ОТП Банк» ОСОБА_5 30.05.2011року про що свідчить написана представником розписка.

Згідно листа Московського ВДВС м. Харкова перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що до відділу надходив до виконання виконавчий документ у відношенні ОСОБА_2, а саме виконавчий лист № 2-1993 виданий 30.05.2011 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення боргу з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_6 в розмірі 419723, 63 грн. В ході примусового виконання 01.02.2012року державним виконавцем на підставі п.8 ч.1 ст.26 ЗУ « Про виконавче провадження» винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

12.03.2018року представник ПАТ «ОТП Банк» ОСОБА_7 звернулась до суду із заявою про видачу виконавчих листів та згідно наданих копій виконавчих листів останні були видані 20.03.2018року із зазначенням строку предявлення до виконання до 21.12.2013року.

Таким, чином твердження заявника про неодноразове звернення до суду щодо видачі виконавчих листів та отримання їх лише у 2018році не відповідають дійсності, оскільки виконавчі листи були отримані ПАТ «ОТП Банк» у 2011 році та пред»явлені до виконання в межах передбаченого строку.

Згідно ст. 433 ЦПКУкрани передбачає поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а саме: у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти ОСОБА_6" від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини "Каракуця проти України".

Так, відповідно до ст. 12 Закону України Про виконавче провадження (діючого до 05.10.2016 р.), - сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Зміст наведеної норми Закону України Про виконавче провадження передбачає обізнаність особи про хід і обставини виконавчого провадження.

Тобто, заявник, як сторона виконавчого провадження мав безперешкодну можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження і вчинити передбачені законом дії за наслідками відмови у відкритті виконавчого провадження.

Однак, заявник не проявив себе, як сумлінний стягувач і на протязі 6 років жодної дії направленої на виконання судового рішення від 09.11.2010р. у справі № 2-1993/10/10 не вчинив.

Дані про те, що заявник після 01.02.2012 р. звертався до ВДВС та цікавився ходом виконання, але йому не спрямовано відповідну інформацію, суду не надано, тоді як звернувши виконавчі листи до виконання та не отримавши у визначений законом строк задоволення своїх вимог, стягувач вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження (п. 16 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 р. Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах).

У заяві про поновлення строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання не зазначено жодної поважної причини, яка б підтверджувала чому заявник добросовісно не користувався своїми правами сторони провадження, чому не ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, чому не цікавився рухом за поданими ним виконавчими листами.

Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає, що заявником не наведено ґрунтовних підстав для поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення заяви ПАТ «ОТП Банк».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 431,433 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа по цивільній справі №2-1993/10/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається - протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя Бородіна Н.М.