Справа № 2-371/2005
Провадження № 4-с/496/3/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Дранікова С. М.

при секретарі Камочкіній А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка скаргу ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби та скаргу ОСОБА_2 на дії державної виконавчої служби,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Біляївського районного суду Одеської області Дранікова С.М. знаходиться скарга ОСОБА_1 на дії виконавчої служби, справа №2-371/2005 провадження 4-с/496/3/18. В зазначеній скарзі ОСОБА_1 просить суд: виключити з числа доказів по справі довідки, видані ТОВ «Трансмар» №6/04 від 06.04.2006 року, №29/05 від 29.05.2006 р., №28/1від 28.01.2009р., №6/10 від 06.10.2014р., а також довідку, видану ТОВ « МЕНШІП ОДЕСА» №20119-04 від 20.11.2009 року, як такі що не є допустимими доказами по справі та не можуть слугувати підставою для нарахування аліментів; визнати незаконними дії Суворовського відділу ДВС ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області щодо складання розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 27.01.2015 р., 19.02.2015 р., 11.12.2015 р., 11.09.2016 р., 24.07.2017 р.; визнати протиправними і скасувати розрахунки заборгованості зі сплати аліментів від 27.01.2015 р., 19.02.2015 р., 11.12.2015 р., 11.09.2016 р., 24.07.2017 р. Суворовського відділу ДВС ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області; скасувати постанову про закриття виконавчого провадження № 3339242 від 24.07.2017 року Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області та відновити виконавче провадження № 3339242; зобов'язати Суворовський відділ ДВС ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області здійснити новий розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів з урахуванням розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, складених Першим Суворовським відділом ДВС ОСОБА_3 управління юстиції в Одеській області від 04.09.2007 р., від 11.11.2010 р., від 20.09.2012 р., довідок ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» і ТОВ «ОСОБА_4 ЛТД», а також з урахуванням фактично отриманих доходів ОСОБА_2 підтверджених актом про результати перевірки від 28.09.2016 року, проведеної Державною податковою інспекцією Суворовському районі ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області.

23.05.2016 року ОСОБА_2 було до суду подано скаргу на дії державної виконавчої служби, в якій просить суд: скасувати розрахунок від 27.01.2015 року, як маючий математичні недоліки; визнати законними розрахунки виконавчої служби від 19.02.2015р., від 11.12.2015 р., як відповідаючи вимогам чинного законодавства; визнати безпідставним і порушуючими права платника аліментів ОСОБА_2 обвинувачення ОСОБА_1 у причетності його до корупції а шахрайства; ухвалити додаткову ухвалу, в якій рекомендувати ОСОБА_5 утримуватися від подачі до суду фактів, які не відповідають дійсності і порушують права платника аліментів ОСОБА_2

Ухвалою суду від 13.09.2018 року зазначені скарги були обєднані в одне провадження, як такі, що нерозривно повязані між собою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила задовольнити уточнену скаргу в повному обсязі, а в задоволенні скарги ОСОБА_2 просила відмовити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просила задовольнити скаргу ОСОБА_2, в задоволенні скарги ОСОБА_1 просила відмовити. В матеріалах справи наявні заперечення на скаргу ОСОБА_1, в яких представник зазначає, що вказані ОСОБА_1 в скарзі вимоги, неодноразово спростовувалися судами вищих інстанцій, що на сьогоднішній день є остаточними. ОСОБА_2 на протязі з 2005 року сплачував добровільно аліменти, які були присудженні йому відповідно до рішення суду. Незважаючи на це ОСОБА_1 намагається отримати кошти, більш ніж передбачені рішенням суду та по закону. Відповідно до існуючих розрахунків заборгованості, які наявні в матеріалах справи від 07.08.2006 року та 02.02.2010 року, зазначено, що борг відсутній по сплаті аліментів перед стягувачем ОСОБА_1 В процесі розгляду скарг з 2013 по 2015 року, в судах різних інстанціях, а саме Суворовським судом м. Одеси, Біляївським районним судом Одеської області, Апеляційним судом Одеської області, Вищим Спеціалізованим судом України доведено та зясовано, що заборгованість по сплаті аліментів від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутня при наявності переплати в розмірі 142390,50 грн., в звязку з чим просить відмовити в задоволенні скарги.

Представник Першого Суворовського в судове засідання не зявився, викликався не одноразово, в матеріалах справи наявне заперечення на скаргу ОСОБА_1, якій представник зазначив, що на виконанні Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-371, який виданий Біляївським районним судом Одеської області 29.04.2005 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця на утримання дитини. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05.08.2014 року по справі №496/1165/14-ц зобовязано Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції провести розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства, врахувавши при цьому обставини які викладені в ухвалі Біляївського районного суду Одеської області від 04.09.2012 року, тому дії Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо проведення розрахунку від 10.09.2014 року є цілком законними. На підставі чого просить відмовити в задоволенні скарги.

Судом приймалися всі можливі заходи для забезпечення дослідження матеріалів виконавчого провадження, виконавче провадження неодноразово витребувалося, але ані явка представника виконавчої служби, ані надходження матеріалів виконавчого провадження забезпечено не було, у звязку з чим суд обєктивно не зміг дослідити документи по справі та розглядає скарги на підставі наданих сторонами матеріалів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби та скарги ОСОБА_2 на дії державної виконавчої служби слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25.03.2005 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 31.01.2005 року і до його повноліття, тобто до 23.07.2017 року.

24.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду, з вищевказаною скаргою на дії виконавчої служби посилаючись на те, що державним виконавцем неодноразово було проведені розрахунки заборгованості зі сплати аліментів не належним чином, а саме не було встановлено коли ОСОБА_2 виїхав за межі України, з якою компанію в нього був укладений контракт, а також в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що ОСОБА_2 отримує заробітну плату тільки за межами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши вимоги ОСОБА_1, суд вважає їх безпідставними, і такими які не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В своїй скарзі ОСОБА_1 просить суд: виключити з числа доказів по справі довідки, видані ТОВ «Трансмар» №6/04 від 06.04.2006 року, №29/05 від 29.05.2006 р., №28/1 від 28.01.2009р., №6/10 від 06.10.2014р., а також довідку, видану ТОВ «МЕНШІП ОДЕСА» №20119-04 від 20.11.2009 року, як такі що не є допустимими доказами по справі та не можуть слугувати підставою для нарахування аліментів. В даному випадку суд відмовляє, в звязку з тим, що відповідно до ухвали суду від 24 червня 2015 року (суддя Груца Є.Є.) зазначені вимоги вже були заявлені скаржницею, і по даному факт суд визнав зазначені вимоги безпідставними, і такими, що не підлягають задоволенню. Вказана ухвала суду не була оскаржена до вищих інстанції та сьогоднішній день є чинною. (т. 2 а.с. 181).

Щодо вимоги про визнати незаконними дії Суворовського відділу ДВС ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області щодо складання розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 27.01.2015 р., 19.02.2015 р., 11.12.2015 р., 11.09.2016 р., 24.07.2017 р., суд також відмовляє, на підставі того, що зазначені розрахунки проводилися на підставі ухвал Біляївського районного суду Одеської області від 24.06.2015р., 05.08.2014р., 24.06.2015р., які набрали законної сили і до суду вищої інстанції не оскаржувались.

Вимоги щодо скасування постанови про закриття виконавчого провадження № 3339242 від 24.07.2017 року Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області та відновити виконавче провадження № 3339242 та зобов'язати Суворовський відділ ДВС ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області здійснити новий розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів з урахуванням розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, складених Першим Суворовським відділом ДВС ОСОБА_3 управління юстиції в Одеській області від 04.09.2007 р., від 11.11.2010 р., від 20.09.2012 р., довідок ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» і ТОВ «ОСОБА_4 ЛТД», а також з урахуванням фактично отриманих доходів ОСОБА_2 підтверджених актом про результати перевірки від 28.09.2016 року, проведеної Державною податковою інспекцією Суворовському районі ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області, суд не може задовольнити, в звязку з тим, що не вбачає підстав для скасування постанови про закриття провадження та проведення розрахунку заборгованості, так як в зазначених довідках чітко прописано, що вони є тільки посередницькими фірмами, і інформацію про заробітну плату вони не мають.

Що стосується вимог ОСОБА_2 щодо скасування розрахунку від 27.01.2015 року, як маючий математичні недоліки, суд вважає, що представником скаржника не надано до суду обґрунтованих доказів того, що розрахунки були проведенні з недоліками.

В задоволенні вимог щодо визнання законними розрахунки виконавчої служби від 19.02.2015р., від 11.12.2015 р., як відповідаючи вимогам чинного законодавства; вимоги щодо визнання безпідставним і порушуючими права платника аліментів ОСОБА_2 обвинувачення ОСОБА_1 у причетності його до корупції а шахрайства та ухвалити додаткову ухвалу, в якій рекомендувати ОСОБА_5 утримуватися від подачі до суду фактів, які не відповідають дійсності і порушують права платника аліментів ОСОБА_2, суд також відмовляє на підставі того, що вони не відносяться до повноважень державного виконавця та державної виконавчої служби в цілому, тому не можуть бути розглянуті в порядку розгляду скарг на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби відмовити в повному обсязі.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державної виконавчої служби відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_8