Справа № 502/301/18
23 червня 2018 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді Масленикова О.А.,
при секретарі Скрипкіній А.Ю.
розглянувши цивільну справу за позовом
Орган опіки та піклування: Кілійська районна державна адміністрація
позбавлення батьківських прав
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини. В позовній заяві, позивач зазначила, що 3 червня 2006 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2. Від шлюбу є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Кілійського районного суду від 1 грудня 2009 року та виконавчого листа № 2-3764/09 від 1 грудня 2009 року ОСОБА_2 зобов'язали виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 01.12.2009 року до повноліття дитини - до ІНФОРМАЦІЯ_7. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого діючим ЗУ «Про державний бюджет». Протягом усього періоду ОСОБА_2 аліменти не сплачував, тому позивач була змушена звернутися 27.11.2013 року до Кілійського районного відділу державної виконавчої служби про оголошення у розшук боржника ОСОБА_2 За рішенням Кілійського районного суду від 20 березня 2014 року ОСОБА_2 було оголошено в розшук. Але по теперішній час протягом 3 років, місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено. Згідно довідки від 22.01.2018 р. Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області заведена розшукова справа від 08.05.2014 р. та на теперішній час щодо ОСОБА_2 проводяться заходи розшуку. При зверненні до органу опіки та піклування, в особі Кілійської районної державної адміністрації щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2, працівниками органу опіки та піклування позивачу було роз'яснено, що це питання не може бути вирішено органом самостійно. Обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2, фактично самоусунувся від належного утримання та виховання дитини. Враховуючи вищезазначене, позивача просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2відносно його дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач, в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.
Відповідач, ОСОБА_2, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надав.
Представник органу опіки та піклування: Кілійська районна державна адміністрація надала заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності. Просила врахувати висновок Кілійської РДА про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3
На підставі письмової заяви позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Як вбачається з наявних в матеріалах справи копії свідоцтва про народження, відповідач по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 07.08.2010 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 07.08.2010 р.
Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб 01.11.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 1842. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «ОСОБА_1».
За рішенням Кілійського районного суду від 1 грудня 2009 року та виконавчого листа № 2-3764/09 від 1 грудня 2009 року ОСОБА_2 зобов'язано виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 01.12.2009 року до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_7. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого діючим ЗУ «Про державний бюджет».
Рішенням Кілійського районного суду від 20 березня 2014 року ОСОБА_2 оголошено в розшук та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України.

Згідно довідки від 22.01.2018 р. Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, заведена розшукова справа № 022011 від 08.05.2014 р. Під час проведення розшукових заходів було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на території Російської Федерації. В теперішній час проводяться заходи розшуку ОСОБА_2

З акту депутата Кілійської міської ради від 15.02.2018 р. вбачається, що ОСОБА_2 протягом 7 років не приймає участі у вихованні та утриманні своєї дитини ОСОБА_3

Відповідно рахунку заборгованості по стягненню з ОСОБА_2 аліментів наданий Кілійським РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 15.02.2018 р., заборгованість ОСОБА_2 по виплатам аліментів за усі роки разом станом на 01.02.2018 р. складає 50743 грн.

25.05.2018 р. № 20/899 Кілійською районною державною адміністрацією надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5

Стосовно вимог щодо позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, суд керується наступним:

Згідно ст.150 Сімейного кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обставини справи свідчать про те, що відповідач, який є батьком вищевказаної дитини, фактично самоусунувся від належного утримання та виховання дитини та не бажає змінити своє ставлення до її виховання, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов'язками та, відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини .

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 207, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, ст. ст. 150, 164, 180 СК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Тамбов РФ, паспорт НОМЕР_3 виданий Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області від 17.02.1998 р., батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Тамбов РФ, паспорт НОМЕР_3 виданий Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області від 17.02.1998 р., - на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_4 виданий Ренійським РВ ГУ ДМС України в Одеській області від 05.12.2014 р. - судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Роз'яснити відповідачу про її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников