Справа №489/2950/17
Провадження №2/489/318/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмове провадження) матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно та до повноліття дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі з 27 липня 1999 року по 09 серпня 2006 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач відносно доньки не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не займається її вихованням. Зазначає, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, працює водієм, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки.

Від відповідача надійшли заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що починаючи з квітня 2011 року по травень 2017 року він самостійно, через поштове відділення, добровільно сплачував грошову допомогу на адресу ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. Крім того, він постійно здійснює придбання для доньки різноманітних необхідних речей, одягу шкільного приладдя, тощо. Забезпечував відпочинок доньки періодично проводив з нею свята, неодноразово здійснював поїздки на море та до бабусі в село. Донька періодично ночувала у нього. Відповідач зазначає, що він офіційно ніде не працює, має лише несистемні невеликі заробітки. Крім того, з 2007 року проживає з іншою жінкою без реєстрації шлюбу, вона є інвалідом третьої групи з дитинства, з ними спільно проживають двоє її дітей. Також він допомагає своєї матері, яка є пенсіонеркою та потребує його допомоги. Крім того, просить суд призначити аліменти у розмірі 900 грн. щомісячно на утримання дитини з урахуванням факту, що отримувачем аліментів має бути безпосередньо дитини - ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь- якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1999 року. Шлюб між сторонами розірвано 09 серпня 2006 року, свідченням чого є свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ФП № 015846.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утримані.

Відповідно до квитанцій, долучених відповідачем до заперечення, вбачається, що відповідач сплачував кошти у на користь ОСОБА_4, при цьому з них не вбачається призначення платежу, а частина квітанцій не можливо прочитати внаслідок поганого виготовлення їх копій, тому суд не може прийняти їх у якості доказів щодо сплати аліментів.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, з 06.08.2012 року ОСОБА_3 звільнено з посади водія засобів у цех № 5 приватного акціонерного товариства «Миколаївський завод залізобетонних виробів» за власним бажанням.

Відповідно до довідки з Заводського районного центру зайнятості від 28.08.2017 року за вих.. № 1205 ОСОБА_3 не зареєстрований в Заводському центрі зайнятості м. Миколаєва та в інших центрах зайнятості України як безробітний.

Змістом ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп..

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з 21 червня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп..

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: м. Миколаїв, пр.-т Богоявленський, 41, кВ. 49, паспорт серії ЕР 239826, виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ЕО 425275, виданий Первомайським РВ УМВС України в Миколаївській області від 27.01.1998 року.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «22» червня 2018 року.