Ухвала

22 червня 2018 року

м. Київ

справа № 464/4028/16-ц

провадження № 61-35649 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року за поданням державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мельника Ю. Р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року державний виконавець Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мельник Ю. Р. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 464/4028/16-ц.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року, подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта ОСОБА_1, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань покладених на нього рішеннями суду. Виконання ухвали суду покладено на Державну прикордонну службу України.

До Верховного Суду 04 травня 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скарзу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні подання.

У відкритті касаційного провадження на оскаржувані судові рішення слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Ухвала суду першої інстанції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яка віднесена до категорії ухвал, вказаних у пункті 31 частини першої статті 353 ЦПК України, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку ухвал, які є предметом оскарження у касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 9 частини третьої статті 2, частиною третьою статті 3, частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року за поданням державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мельника Ю. Р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь