справа № 361/3619/18
провадження № 2-к/361/5/18
У Х В А Л А

19 вересня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді Сердинського В.С.

при секретарі Семінська Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Бровари клопотання ОСОБА_1 та Інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по місту Пінську про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду від 07 березня 2018 року про стягнення аліментів та державного мита,

установив:

15 червня 2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області з Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшли клопотання ОСОБА_1 та Інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по місту Пінську про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду від 07 березня 2018 року про стягнення аліментів на утримання дочок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 та державного мита в дохід держави в розмірі 188,30 рублів Національного банку Республіки Білорусь (а.с.3,4).

Керуючись ч.1 ст.467 ЦПК України, судом було направлено на адресу боржника ОСОБА_4, вказану в клопотанні, копію клопотання з долученими до нього матеріалами та запропоновано у місячний строк з моменту отримання повідомлення подати заперечення проти цього клопотання. Конверт, направлений на адресу боржника, із зазначеними матеріалами в середині, повернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із поштовою відміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.16-17).

Ухвалою судді від 03 серпня 2018 року було призначене судове засідання (а.с.18).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 не заперечував щодо стягнення з нього аліментів та державного мита на підставі рішення суду Пінського району та міста Пінська Республіки Білорусь від 07 березня 2018 року.

Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно ст.467 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Судом встановлено, що рішенням суду Пінського району та міста Пінська Республіки Білорусь від 07 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Припять, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 37,5 % усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 01 січня 2018 року і до повноліття, а також державне мито в дохід держави в розмірі 188,30 рублів. Рішення суду вступило в законну силу 20 березня 2018 року (а.с.5-7).

З довідки, наданої судом Пінського району та міста Пінська Республіки Білорусь, вбачається, що рішення від 07 березня 2018 року в частині стягнення аліментів та державного мита не виконано на території Республіки Білорусь (а.с.8).

Згідно зі ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до договору між Україною та Республікою Білорусь про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, що стосуються стягнення коштів на утримання у цивільних справах, застосовується законодавство договірної сторони, на території якої винесено рішення.

Згідно ст.54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядаються судами договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Умови Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах дотримані. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст.468 ЦПК України не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, статтями 462-468 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 та Інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по місту Пінську про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду від 07 березня 2018 року про стягнення аліментів та державного мита - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Пінського району та міста Пінська Республіки Білорусь від 07 березня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Припять, на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 37,5 % усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 01 січня 2018 року і до повноліття, переводити стягнуті суми за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Пінського району та міста Пінська Республіки Білорусь від 07 березня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Припять, державного мита на території України в сумі 188,30 рублів Національного банка Республіки Білорусь, без урахування деномінації, перевести стягнену суму на Головне управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь по Брестській області, реєстраційний номер платника 200676206, місто Мінськ, розрахунковий рахунок №BY45AKBB, Відкрите акціонерне товариство «Сберегательный Банк «Беларусбанк», код банка AKBBBY2X, призначення платежу 03002.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Сердинський