Ухвала

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 316/1485/17-ц

провадження № 61-43576ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 30 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодар Запорізької області про стягнення сум індексу інфляції та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - Енергодарське ОУ ПФУ в Запорізькій області), Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодар Запорізької області (далі - УДКСУ у м. Енергодар Запорізької області) про стягнення 6 001,48 грн - інфляційних збитків, а також 521,36 грн - 3 % річних, нарахованих з 21 травня 2013 року до 16 липня 2015 року.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Енергодарського ОУ ПФУ в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6 522,84 грн, яких: 3 % річних в сумі 521,36 грн, сума індексу інфляції у розмірі 6 001,48 грн.

Стягнуто з Енергодарського ОУ ПФУ в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 640,00 грн судового збору.

В частині стягнення з УДКСУ у м. Енергодар Запорізької області на користь ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 30 травня 2018 року рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок компенсації судових витрат 960,00 грн.

У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 30 травня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 6 522,84 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судове рішення, яке оскаржується, прийняте у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 30 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодар Запорізької області про стягнення сум індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв