Справа № 496/1966/18
Провадження № 2-о/496/93/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

при секретарі - Дигуляр А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Березанська сільська рада Біляївського району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що їй було видано державний акт на право приватної власності на землю. В Державному акті про право приватної власності на землю було допущено помилку, яка перешкоджає заявниці володіти та вільно розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в Державному акті про право приватної власності на землю ім'я позивача записано, як «ОСОБА_1» та не збігається із записом імені позивача вказаного у паспорті громадянина України, як «ОСОБА_1». Коли постало питання про оформлення права власності на земельну ділянку та присвоєння кадастрового номеру в проектній організації позивачу вказали на зазначену помилку. В зв'язку з цим позивач змушена звернутись до суду з вищезазначеною заявою.

Представник заявника в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. (а.с. 17).

Представник заінтересованої особи: Березанської сільської ради, в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі (а.с. 12).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю допущено помилку, а саме: ім'я власника вказаної земельної ділянки зазначене як "ОСОБА_1", тоді як в її паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 ім'я зазначене як "ОСОБА_1. (а.с. 5,6).

Також згідно свідоцтва про народження також вбачається, що заявниця - ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що заявниця 28.04.1990 року вступила в шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 15).

Заявниця вважає, що в подальшому допущена помилка буде перешкоджати їй в реалізації свого права щодо цієї земельної ділянки.

З огляду на викладене, така невідповідність унеможливлює здійснення заявником свого права власності, як це передбачено ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України.

Відповідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи провстановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення та від нього залежать майнові права на вказану земельну ділянку, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 315, 318, 319 ЦПК України, суд -

У Х В АЛ И В:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП - НОМЕР_1), заінтересовані особи: Березанська сільська рада Біляївського району Одеської області (місце знаходження: 67622, Одеська область Біляївський район, с. Березань, вул. 70 р. Жовтня, 1, ), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, РНОКПП - НОМЕР_1, державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого 30 березня 1995 року на підставі рішення Березанської сільської ради Біляївського району для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована на території с. Петрове (колишня адреса: с. Петровське) Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області, виданого на ім'я ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.

24 вересня 2018 року