Справа № 594/542/18
12 вересня 2018 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Зушман Г.І.
з участю секретаря Шимків Н.І.
позивачки ОСОБА_1
представника позивачки - адвоката ОСОБА_2
представника органу опіки та піклування Бородіна О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки і піклування Борщівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, у якому просить позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказуючи, що між нею та відповідачем рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області 06 серпня 2013 року шлюб розірвано. З січня 2013 року відповідач донькою не цікавиться, з нею не бачився і не спілкувався без поважних причин, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання доньки. Жодного з покладених на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової чи будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Також просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття. Вважає, що відповідач має змогу і може сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки, як їй відомо, працює за кордоном.
Позивачка та її представник, адвокат ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві, при цьому не заперечували щодо заочного розгляду справи. Позивачка також пояснила, що протягом останніх шести років відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини та не цікавиться нею. З часу розірвання шлюбу між нею та відповідачем він ні разу не приходив та не дзвонив до дитини, хоча вона ніколи не перешкоджала відповідачу у відвідуванні дитини, навпаки просила щоб приходив до дитини. ЇЇ неодноразові прохання матеріально допомогти дитині відповідач ігнорує та жодної допомоги не надає. Вона зверталася в орган опіки та піклування у зв'язку з того приводу, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків.
Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився повторно, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивачка, її представник та представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечували.
Представник органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації Бородін М.О. в судовому засіданні вважає, що позов до задоволення не підлягає, оскільки комісією органу опіки та піклування не вдалося встановити причини, з яких відповідач не приймає участі у вихованні дитини. Пояснив, що позивачка зверталася до органу опіки та піклування щодо участі відповідача у вихованні дитини, однак, комісією було встановлено, що відповідач відсутній по місцю проживання і не вдалося з ним зустрітися. При цьому було з'ясовано, що саме позивачка займається вихованням та утриманням дитини.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідству з позивачкою, через дорогу. Відколи позивачка та відповідач розірвали шлюб, не бачив, щоб відповідач приходив до дитини, хоча, як розповідала йому позивачка, вона не забороняє відповідачеві приходити до дитини, а навпаки, хоче щоб батько навідувався до дочки. На його запитання дочка сторін також казала йому, що батько до неї не приходить.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є класним керівником дитини ОСОБА_5, яка навчається у 1-му класі школи в с.Нивра За увесь час навчання дитини у школі батько ніколи не приходив до школи та не відвідував дочку. Дитиною опікуються мати та бабуся. Дитина ж уникає розмов про батька
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що працює вихователем у дитячому садку, який відвідувала дочка сторін по справі ОСОБА_5 з 2014 року до 2017 року. За цей час батько дитини ніколи не відвідував її, завжди приходила мама або бабуся. Дитина про батька ніколи не розповідала.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.
10 травня 2011 року між позивачкою ОСОБА_5 (до реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №27 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2).
ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Нивра Борщівського району Тернопільської області, і її батьками у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3, актовий запис №07, виданому Ниврянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 22 листопада 2011 року, зазначені відповідач ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_1.
06 серпня 2013 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області (справа №594/1059/13-ц) шлюб між сторонами розірвано.
Згідно довідки Ниврянського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад «Сонечко» дитина ОСОБА_5 зарахована до даного закладу в 1 клас 30 серпня 2017 року. До того часу відвідувала ДНЗ «Сонечко» з 05 серпня 2014 року по 06 червня 2017 року. За час перебування дитини у навчально-виховному комплексі батько дитини жодного разу до навчального закладу не навідувався, не цікавився навчанням та поведінкою дитини навіть у телефонному режимі. На усі виховні заходи, загальношкільні свята дочку приводить позивачка. Зі слів дитини ОСОБА_5 батько ОСОБА_4 до неї не приїздить, не дзвонить, усі покупки здійснює мама.
Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 26 квітня 2018 року №333 та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного комісією Скала-Подільської селищної ради 26 квітня 2018, позивачка проживає в АДРЕСА_2 з дочкою ОСОБА_4, батьками ОСОБА_10, ОСОБА_11, бабусею ОСОБА_12 Батько дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_4 з дочкою не проживає та участі у вихованні дитини не бере.
За даними довідки Скала-Подільської селищної ради від 15 травня 2018 року №356 позивачка ОСОБА_1 на даний час ніде не працює, на території с.Нивра не має у власності домоволодінь, земельних та майнових паїв, технічних засобів.
Згідно листа служби у справах дітей Борщівської райдержадміністрації від 10 травня 2018 року №Ч16-112/3/4-11, адресованого позивачці, на її письмове звернення щодо проведення профілактичних бесід з ОСОБА_4 з приводу невиконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини ОСОБА_4 службою у справах дітей зазначено, що провести відповідну роботу із колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_4 не вдалося , оскільки за місцем реєстрації він не проживає. Зі слів сусідів ОСОБА_4 перебуває на заробітках за кордоном.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.
У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину
Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення в інтересах дитини.
Із досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 тривалий час, близько шести років, без поважних причин, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не виявляв і не виявляє щодо дочки батьківського піклування, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до забезпечення дитині необхідного матеріального забезпечення, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти.
Відповідно до ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Борщівська районна державна адміністрація, що діє як орган опіки та піклування у своєму висновку від 09 серпня 2018 року, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з посиланням на те, що оскільки невідомо де знаходиться відповідач на момент розгляду цивільної справи у суді, його стан здоров'я та матеріальний стан, не знайшли свого підтвердження факти, що батько дитини умисно нехтує своїми батьківськими обов'язками.
З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв'язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_5, оскільки судом встановлено, що відповідач після припинення подружніх відносин з позивачкою з дитиною не зустрічається, не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини і є підставою для позбавлення його батьківських прав.
При цьому, суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, на думку суду, з урахуванням усіх конкретних обставин справи він суперечить інтересам дитини та є недостатньо обгрунтованим.
Щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 липня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1944,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення сплачений позивачкою судовий збір в сумі 704, 80 грн. в користь позивачки та судовий збір в сумі 704,80 грн. в дохід держави.
На підставі ст.ст.164, 165, 166, 180-183, 192 СК України, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-285, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки села Нивра Борщівського району Тернопільської області.
Стягувати із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, жительки с.Нивра Борщівського району Тернопільської області, аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, жительки с.Нивра Борщівського району Тернопільської області, понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачкою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 21 вересня 2018 року.

Головуючий: