справа № 179/2123/17
провадження № 2/179/151/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_2.

Позивач знала, що за життя її батько уклав договір довічного утримання, згідно якого майно переходило жінці, яка його доглядала - ОСОБА_3. Позивач не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як думала, що все майно перейшло у власність, згідно договору довічного утримання. Однак в серпні 2017 року позивач дізналася, що земельна ділянка, яка належала померлому не була включена до договору довічного утримання.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, тому звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи наведене, позивач звертається до суду та прохає визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,3299 га, яка належала померлому ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не з'явилася, представником позивача до суду надано заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без їхньої участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком позивача (а. с. 7, 8).

У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України , часом відкриття спадщини є день смерті особи.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 113 (а. с. 10).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

04 грудня 2017 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 звернувся позивач. Постановою нотаріуса від 04 грудня 2017 року, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 9).

У відповідності ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, у зв'язку із чим вона має право на звернення до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно статей 1296 - 1299 ЦК. Суд не вбачає підстав для вирішення питання про визнання за позивачем права на спадщину, оскільки спір щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1269-1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 вересня 2018 року.

Суддя Т.А.Ковальчук