У Х В А Л А

20 вересня 2018 року

м. Київ

провадження № 22-ц/796/8451/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ МазурикО.Ф.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва

від 16 листопада 2017 року

про забезпечення позову

у справі № 757/65718/17-ц Печерського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5,

про знесення самочинно збудованих будівельних конструкцій,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку по АДРЕСА_1; заборонено ОСОБА_4 та будь-яким іншим організаціям і особам проводити земельні ділянки, підготовчі та будівельні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2, як особа, яка не приймала участі у справі, вважаючи, що даним судовим рішенням вирішено питання про його права щодо володіння майном, а саме земельною ділянкою по АДРЕСА_1, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Зважаючи на положення п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу з доданими матеріалами слід повернути апелянту без розгляду з наступних підстав.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положення ч. 3 ст. 3 ЦПК України кореспондуються з положеннями ч. 3 ст. 2 ЦПК України в редакції, яка була чинною на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

Таким чином, під розгляду апеляційної скарги застосуванню підлягають положення ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03жовтня 2017 року.

Положеннями ч. 1 ст. 258 ЦПК України визначено, що судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Згідно з ч. 3 ст. 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Тобто, є відмінності в поняттях «судові рішення» та «рішення суду». Залежно від того, яке судове рішення оскаржується, законодавцем визначено коло осіб, які наділені правом апеляційного оскарження.

Право осіб, які не брали участі у справі, на апеляційне оскарження рішення суду визначено ч. 1 ст. 352 ЦПК України, відповідно до якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Отже, положеннями ч. 2 ст. 352 ЦПК України не передбачено право осіб, які не брали участі у розгляді справи, оскарження ухвали окремо від рішення суду.

Разом з цим, обмеження права на апеляційне оскарження ухвали суду особою, яка не приймала участі у розгляді справи не позбавляє права такої особи на захист порушеного права власності у інший спосіб, визначений законодавством, зокрема Законом України «Про виконавче провадження».

Так, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ураховуючи наведені обставини та положення процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

У Х В А Л И В:

Повернути ОСОБА_2 апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року - без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О.Ф. Мазурик