Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2018 Справа №607/15891/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Позняка В.М.

за участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання за нею права власності на житловий будинок № 23 загальною площею 108,5 кв.м., житловою площею 56,9 кв.м., з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 23 з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого заповіла позивачці та відповідачці в рівних частках все своє майно. Позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Інший спадкоємець за заповітом - ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини в користь позивачки. Державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належний спадкодавцеві житловий будинок. З цих підстав просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

Ухвалою судді від 17 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 20 вересня 2018 року.

В судове засідання позивач не з'явилася, від представника позивача - ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подавши заяву, згідно якої позов визнає, просить розглядати справу без її участі.

Представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Микулинецьким р/б ЗАГС Тернопільської області 08 жовтня 1954 року, матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3.

07 лютого 1992 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб та їй було присвоєно прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданим Відділом ЗАГСу міськвиконкому м. Тернопіль 07 лютого 1992 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого Тернопільським р/в ЗАГС 26 жовтня 1983 року, матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 05 травня 2015 року, виданим Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Після її смерті відкрилася спадщина та Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 447/2015 року.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 05 лютого 2004 року, який було посвідчено секретарем Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Сцібайло Д.М., зареєстрований у реєстрі за № 10, згідно якого заповіла все своє майно, з чого б воно не складалося в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно довідки № 658 від 23 серпня 2016 року, виданої виконкомом Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_3 разом з нею були зареєстровані та проживали в АДРЕСА_1: ОСОБА_2 - внучка, та ОСОБА_1 - дочка.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 10 серпня 2018 року, у справах Тернопільської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 447/2015 року після смерті ОСОБА_3, за заявою дочки померлої ОСОБА_1, про прийняття спадщини за заповітом № 1058 від 21 серпня 2015 року та за заявою ОСОБА_2, про відмову від прийняття спадщини в користь ОСОБА_1 за № 1059 від 21 серпня 2015 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Окрім того, вказаною постановою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно з довідкою № 657 від 23 серпня 2016 року, виданою виконкомом Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки № 981 від 13 серпня 2018 року, виданої виконкомом Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1, станом на 15 квітня 1991 року була зареєстрована та проживала ОСОБА_3 - голова двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 599 від 14 вересня 2016 року, станом на 12 вересня 2016 року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3. Станом на 01 січня 2013 року право власності на майно було зареєстровано за головою двору на підставі свідоцтва на право власності, виданого Тернопільською районною радою 30 червня 1990 року на підставі рішення виконкому від 28 червня 1990 року № 195.

12 вересня 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1, згідно якого загальна площа житлового будинку - 108,5 кв.м., житлова - 56,9 кв.м.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Отже, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членом колгоспного двору була лише ОСОБА_3 - голова двору, то в силу ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, їй належить будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Враховуючи те, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, за життя склала заповіт, яким заповіла належний їй, як голові колгоспного двору, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2, остання відмовилася від прийняття спадщини за заповітом в користь позивачки, яка спадщину прийняла, оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 658 від 23 серпня 2016 року, виданою виконкомом Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, та протягом шестимісячного строку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що стверджується постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. від 10 серпня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому вона успадкувала належний померлій житлового будинкупо АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов підставний та підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 200, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, ст. 16, 392, 1216-1219, 1223, 1268, 1270 ЦК України 2003 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора (м. Тернопіль, вул. Котляревського, 27), про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, з надвірними будівлями і спорудами, за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк