Справа № 202/471/18
Провадження № 2/202/936/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Федорченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про визнання особи такою , що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року позивачі звернулись з цим позовом до суду, указуючи, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.12.2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради № 3/891-06 та відповідно до договору купівлі - продажу від 28.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мамоновою Г.М. і зареєстрованого в реєстрі за номером 137. ОСОБА_6, будучі в минулому власником ? частини цієї квартири, зареєстрував місце проживання в квартирі ОСОБА_4, яка була його дружиною, та доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якості членів сім*ї. Проте відносини між останніми не склалися і 20.01.2017 року ОСОБА_4 виїхала разом із донькою до свого цивільного чоловіка, забравши всі свої речі. 04.05.2017 року шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 був розірваний. Неодноразово вони, позивачі, звертались до відповідача з проханням знятися з реєстрації, проте вона відмовляється. Враховуючи, що відповідач більш ніж рік без поважних причин не проживає за спірною адресою, посилаючись на норми статей 391, 405,406 ЦК України, позивачі просили задовольнити їх вимоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і її представник підтримали позовні вимоги в частині пред*явлення їх до ОСОБА_4. Від позовних вимог щодо визнання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за спірною адресою, позивач ОСОБА_1 відмовилась, просила закрити провадження у справі в цій частині позову. Ухвалою суду від 20.09.2018 року провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з*явилися, направили на адресу суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача ОСОБА_8 позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3 визнав, указавши, що ОСОБА_4 вже розпочала процедуру зняття з реєстрації за указаною адресою. Тому представник відповідача не заперечував щодо задоволення позовних вимог в цій частині позову.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_9 просила вирішити даний спір на розсуд суду відповідно до вимог діючого законодавства.

З*ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачів з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.12.2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради № 3/891-06, та відповідно до договору купівлі - продажу від 28.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мамоновою Г.М. і зареєстрованого в реєстрі за номером 137, є власниками квартири АДРЕСА_1 ( а.с.7-12).

В даній квартирі зареєстрована ОСОБА_4, відповідач у справі. Остання була дружиною ОСОБА_6 Шлюб з останнім розірваний відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 04.05.2017 року ( а.с.16,21).

Встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з січня 2017 року, забравши всі свої речі. Зазначене підтверджується актами про не проживання, довідкою голови правління ОСББ « Лівобережне 31» ( а.с. 18-21), не заперечується представником відповідача.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що на вимогу власника сервітут може бути припинений за рішенням суду, за наявності обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 вселилась до спірної квартири як член сім*ї власника цієї квартири, ураховуючи, що право користування житлом має речово - правовий характер, а відповідач не проживає за спірною адресою більш ніж один рік, що являється обставиною, що має істотне значення, суд вважає, що наявні законні підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 стягує судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, такою, що втратила право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу подано не було.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.