АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Київ

Справа № 22-7079 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Хоменко О.Л.

Унікальний №752/12527/17 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» по справі №08/17 від 27.03.2017 року, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріелті Менеджмент»,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &qu№ ;Про судоустрій і статус суддів&q?ат; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?ня;Голос України&q?ол; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &quро;Прикінцеві та перехідні положення&q?ні; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q? 1;Про судоустрій і статус суддів&q?та; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &q?оз;Перехідні положення&q?і ; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» по справі №08/17 від 27.03.2017 року, заінтересовані особи: ПАТ «Сбербанк», ТОВ «Ріелті Менеджмент».

Просила скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» по справі №08/17 від 27.03.2017 р.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що 07.06.2017 р. їй стало відомо про перебування в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва справи за заявою ПАТ «Сбербанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду по справі №08/17.

Ухвалу про порушення провадження у третейській справі та рішення третейського суду за результатами її розгляду заявник не отримувала. Розгляд справи відбувся без її участі, тобто третейським судом було вирішено питання про права та обов'язки особи, яка не приймала участь у справі.

Копія рішення третейського суду від 27.03.2017 р. на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 не направлялась, на офіційному веб-сайті Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союзінвесторів України» оголошення про виклик в судове засідання та текст самого рішення, відсутні.

В порушення вимог Закону України «Про третейські суди» та регламенту третейського суду, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та виніс рішення без підтвердження про отримання відповідачем копії ухвали про призначення розгляду справи на 27.03.2017 р.

Своїми діями третейський суд порушив принципи змагальності та рівності сторін, позбавивши ОСОБА_1 можливості взяти участь у розгляді справи, надати суду доводи та заперечення по справі.

Заявник наполягала, що була позбавлена можливості висловити свою думку щодо погодження призначеного третейського судді та використання права на заявлення відводу в разі існування певних сумнівів, через неотримання відповідної ухвали суду про призначення розгляду справи.

Наполягала на порушенні третейським судом принципу права на суд, закріпленого в Європейській конвенції з прав людини, що враховуючи практику Європейського суду з прав людини є підставою для скасування прийнятого судом рішення.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 було задоволено, рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз ветеранів України» скасовано.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 20 жовтня 2017 року ПАТ «Сбербанк», подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неналежне та неповне з'ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення даної справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просило ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилалось на те, що заява про скасування рішення третейського суду повинна відповідати вимогам визначеним у ст.389? ЦПК України, зокрема, повинна бути зазначена дата отримання рішення третейського суду та надано його оригінал або нотаріально засвідчена копія.

Звертаючись до суду з цією заявою ОСОБА_1 надала оригінал рішення третейського суду від 27.03.2017 р. За твердженням заявника про існування оспорюваного рішення третейського суду вона дізналась лише 07.06.2017 р. від представника ТОВ «Ріелті Менеджмент», що враховуючи виготовлення третейським судом тільки чотирьох примірників такого рішення, свідчить про свідоме введення суду в оману щодо реального часу отримання оспорюваного рішення та обізнаності заявника з розглядом справи.

Твердження заявника щодо не направлення третейським судом ухвали про призначення та тексту оскаржуваного рішення, спростовуються наявними матеріалами третейської справи.

Заявник відмовилась від отримання направленої їй кореспонденції, що вважається належним повідомленням.

За тиждень до розгляду справи третейським судом уповноважений представник ТОВ «Ріелті Менеджмент», який в даній справі представляє інтереси ОСОБА_1, отримала ухвалу про призначення справи до розгляду.

Апелянт наполягає, що під час звернення до суду першої інстанції заявником не було дотримано імперативних вимог ст.389? ЦПК України щодо надання належних доказів на підтвердження факту неотримання оскаржуваного рішення та підтвердження дати та джерела отримання його оригіналу, доданого до заяви.

Твердження заявника щодо вирішення питання про її права та обов'язки як особи, яка не брала участь у справі, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами третейської справи. ОСОБА_1 була не тільки учасником справи, але і однією із сторін третейського розгляду.

Розгляд третейської справи був проведений за відсутності заявника вимушено та на законних підставах, оскільки ОСОБА_1 не виявила бажання приймати участь у розгляді будучи належним чином повідомленою про дату судового засідання та суть спору.

Положеннями п.6.9 договору поруки укладеного між ПАТ «Сбербанк» та ОСОБА_1 було визначено, що спір між сторонами розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз ветеранів України» зі списку суддів, що знаходяться у відкритому доступі на сайті цього суду.

Дані положення договору поруки кореспондуються зі ст.14 Закону України «Про третейські суди», яка передбачає можливість за домовленість сторін доручати право вибору або призначення судді третейського суду третій особі.

Апелянт наполягав, що доводи заявника стосовно порушення її права на погодження особи судді третейського суду та можливості заявлення відводу, спростовуються положеннями укладеного сторонами договору.

Ухвала суду першої інстанції не містить жодної аргументованої підстави щодо існування виключних підстав для скасування рішення третейського суду.

В судове засідання сторони не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час, і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадський організації &q?ма;Союз інвесторів України&q?ою; по справі 08/17 від 27 березня 2017 р. позов ПАТ &q?ня;Сбербанк&q?зо; до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволений в повному обсязі.

Вважаючи своє право порушеним ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадський організації &q?ма;Союз інвесторів України&q?ою;.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду суд першої інстанції зазначив, що третейський суд вирішив питання щодо прав та обов'язків ОСОБА_1, яка не брала участь у справі.

Вважав, що третейський суд порушив права ОСОБА_1 оскільки матеріали третейської справи не містять документів на підтвердження того, що відповідачу ОСОБА_1 направлялась ухвала третейського суду про відкриття провадження по справі та повідомлення про час і місце розгляду по суті, а тому справа була розглянута у відсутність відповідача, що стало підставою для скасування рішення третейського суду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції оскільки, на думку колегії висновок суду першої інстанції є помилковим виходячи з наступного.

Колегія суддів встановила, що 12 липня 2013 р. між ПАТ &quли;Дочірній банк Сбербанку Росії&q? ; та ТОВ &q?у ;Ріелті Менеджмент&ququ; було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 09-В/13/07/КЛ-КБ з лімітом в 15 000 000 доларів США.

12 липня 2013 р. між ПАТ &quли;Дочірній банк Сбербанку Росії&q?й ; було укладено договір поруки згідно з яким ОСОБА_1 поручалася перед банком за ТОВ &q? п;РІЕЛТІ МЕНЕДЖМЕНТ&ququ; щодо повернення суми кредиту наданого в межах кредитної лінії згідно з договором про відкриття кредитної лінії № 09-В/13/07/КЛ-КБ від 12 липня 2013 р.

Оскільки ТОВ &qu l;РІЕЛТІ МЕНЕДЖМЕНЕТ&quuo; та поручитель ОСОБА_1 належним чином не виконували свої зобов'язання, то виникла заборгованість у розмірі 191 946 462 гривні.

В договорах сторони передбачили, що усі спори та розбіжності або вимоги що витикають з договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосується його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання визнання недійсним повністю або частково, або визнання неукладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору підлягають розгляду у постійно діючому третейському суду при Всеукраїнській громадський організації &q?ом;Союз інвесторів України&q?юз;

В рамках третейського застереження ПАТ &q?ог;Сбербанк&q?ня; - правонаступник ПАТ &qu- ;Дочірній банк Сбербанку Росії&q?й ; звернулось з позовом до ОСОБА_1 до постійно діючого третейського суду при Всеукраїнський громадський організації &q?ом;Союз інвесторів України&q?ою;

27 березня 2017 р. позовні вимоги були задоволенні повністю.

Згідно з рішенням суду зазначено, що ухвалою 15.03.2017 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 27.03.2017 р. ОСОБА_1 та представник ТОВ &quІ.;РІЕЛТІ Менеджмент&ququ; в судове засідання не з'явились. Повідомлялись про місце, час та дату судового засідання у порядку передбаченому ст. 48 Регламенту Постійно діючому третейського суду при Всеукраїнський громадський організації &q?ом;Союз інвесторів України&q?ою;.

Відповідно до ст. 56 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнський громадський організації &q?ом;Союз інвесторів України&q?ою; неявка у засідання суду сторін або їх представників, які належним чином були повідомлені про розгляд справи і проведення судового засідання третейського суду не є перешкодою для третейського розгляду і прийняття рішення, якщо причина неявки сторін у засідання визнання третейським судом неповажною.

Скасовуючи рішення третейського суду суд першої інстанції зазначив, що третейський суд не повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України &quст;Про третейські суди&qut;; рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Як випливає зі змісту Закону України &quзм;Про третейські суди", третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Враховуючи положення ст. ст. 55, 64, 124 Конституції України, аналізуючи зміст Закону України &q? з;Про третейські суди" та ст. 17 ЦПК України, третейський суд як недержавний орган за цим Законом має повноваження вирішення спорів лише тих сторін, якими укладено угоду (прийнято рішення) про передачу спору на розгляд третейського суду, і ці повноваження третейського суду не поширюються на спори, в яких, крім цих осіб, сторонами є інші особи, які не були сторонами третейської угоди, або спори, які стосуються прав і обов'язків інших осіб, що не є сторонами третейської угоди.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі, оскільки сторонами у справі є позивач ПАТ &quсп;Сбербанк&q?ач; та ОСОБА_1, між якими існує угода, яка містить третейське застереження.

Факту вирішення питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі, на час розгляду цієї справи не встановлено.

Відсутність ОСОБА_1 в судовому засіданні під час розгляду третейським судом вищевказаної справи, суд першої інстанції помилково розцінив як підставу, передбачену ЦПК України, як то - третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Частина 3 ст. 51 Закону України &quст;Про третейські суди" містить вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду і він не містить такої підстави, як неотримання чи невчасне отримання стороною повідомлення про день, час та місце третейського розгляду, яке було судом належним чином направлено стороні.

Тому зазначені ОСОБА_1 у заяві підстави для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадський організації &q?ад;Союз інвесторів України&q?ою; по справі 08/17 від 27 березня 2017 р. не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Також висновок суду першої інстанції спростовується матеріалами справи.

Згідно реєстру відправки рекомендованої кореспонденції ( а.с. 79) на адресу місця реєстрації проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 було направлено Ухвала третейського суду про призначення справи до розгляду, тобто вимоги щодо повідомлення сторони з боку третейського суду були виконані.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 здійснює дії щодо ухилення від своїх зобов'язань та виконання рішення третейського суду щодо стягнення з неї суми боргу.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 р. скасувати, та ухвалити нову, якою в задоволені заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 17 вересня 2018 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль