Справа №560/1046/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань Катюха К.В.,

за участю адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 станом на 29 вересня 2017 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті її батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_7, який за життя мав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований вАДРЕСА_1. Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно за заповітом., так як за життя він залишив заповіт на її ім'я. Згідно вказаного заповіту, батько заповів їй все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі всього того, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті та на що він за законом матиме право. Отже вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її батька. Після поховання батька, вона у встановлений строк звернулася із заявою до приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Мелех О.П. про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом була заведена спадкова справа. Саме за цією підставою вона і прийняла спадщину після смерті батька, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець є власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на спадкодавця та внести дані про нього, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з його смертю.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив задоволити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися. У своїх заявах просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності відповідачів та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачі визнали позов.

Вислухавши представника позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав.

З архівної довідки №456/01-24 від 21.06.2018 року, виданої Рівненським обласним державним нотаріальним архівом (а.с.21) вбачається, що після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена спадкова справа №74/2017. Відповідно до матеріалів, із заявою про прийняття спадщини 21 листопада 2017 року за №162 звернулася дочка померлого ОСОБА_3 Згідно із матеріалами Книги обліку і реєстрації спадкових справ та Алфавітної книги обліку спадкових справ щодо спадкової справи №74/2017 року свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.4) ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що складено відповідний актовий запис №29.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_9 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №2168 від 09.07.2018 року, виданої виконкомом Висоцької сільської ради (а.с.11).

Згідно виписки з погосподарської книги, виданої 09.07.2018 року Висоцькою сільською радою (а.с.10) в погосподарській книзі №10 житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_7.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1959 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_7 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_7 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 06.06.2017 року (а.с.5) ОСОБА_7все своє майно, де воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_3.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_3, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 346, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 станом на 29 вересня 2017 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті її батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.