Ухвала

Іменем України

19 червня 2018 року

м. Київ

справа № 2-51/11

провадження № 61-18411ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), КарпенкоС. О., Кузнєцова В. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 207 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії та рішення головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ФедоренкаАртема Матвійовича та старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чижика Андрія Павловича, заінтересована особа - стягувач ОСОБА_8,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати незаконними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Святошинський районний відділ ДВС міста Києва) Федоренка А. М. щодо надання недостовірних відомостей для реалізації арештованого майна (електронних торгів) ОСОБА_4, яке розташоване за адресою: Київська область, Васильківський район, Данилівська сільська рада, садове товариство «Дружба», кадастровий номер НОМЕР_1; скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС міста Києва Федоренка А. М. про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут незалежної експертної оцінки» (далі - ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки»)) від 24 березня 2017 року; визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС міста Києва Федоренка А. М. щодо не повідомлення ОСОБА_4 про оцінку майна та не направлення звіту, виготовленого ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, Данилівська сільська рада, садове товариство «Дружба», кадастровий номер НОМЕР_1.

Скарга ОСОБА_4 обґрунтована тим, що 24 березня 2017 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС міста Києва Федоренком А. М. у межах виконавчого провадження № 32848894 винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» для участі у виконавчому провадженні, однак дана постанова не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 9489/20802 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень). 24 березня 2017 року ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» проведено оцінку належної їй земельної ділянки. Вказаний звіт у порушення вимог законодавства їй не надсилався та про його виготовлення вона не була повідомлена. Крім того, згідно з пунктом 1.1. Звіту про експертну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки правовою підставою для проведення оцінки об'єкта (земельної ділянки) є, зокрема договір на проведення незалежної оцінки від 24 березня 2017 року, але в матеріалах виконавчого провадження № 32848894 цей договір відсутній. Також в пункті 1.1. Звіту про експертну грошову оцінку зазначено, що ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» укладено договір № 020 від 21 лютого 2017 року на проведення незалежної оцінки з Нуйнівською сільською радою, а не із Святошинським районним відділом ДВС міста Києва. Головним державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС міста Києва Федоренком А. М. подано до Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам») недостовірні відомості щодо арештованого майна, а саме: на спірній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, про яке немає жодної інформації; у заявці на реалізацію арештованого майна вказаний невірний кадастровий номер; до заявки на реалізацію арештованого майна не додано всіх необхідних документів, які передбачені абзацом 3 пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 02 грудня 2011 року було відкрито виконавче провадження № 32848894 з виконання виконавчого листа № 2-51/11, виданого Святошинським районним судом міста Києва 14 жовтня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 боргу в розмірі 170 635,81 грн. Постановою старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС міста Києва від 31 травня 2017 року виконавче провадження закінчено у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року скасовано та постановлено нову, якою у задоволенні скарги відмовлено з інших підстав.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що державними виконавцями вчинялися виконавчі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих їм повноважень. Постанова про призначення суб'єкта оціночної діяльності відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень. Звіт про експерту грошову оцінку земельної ділянки є чинним. Державним виконавцем були надані для оцінки достовірні відомості щодо арештованого майна.

07 березня 2018 року представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року (повний текст якої складено 06 лютого 2018 року), в якій просив скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова про призначення суб'єкта оціночної діяльності не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень. ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» було виготовлено звіт про оцінку її нерухомого майна, в якому вартість об'єкта оцінки значно занижена. Державними виконавцями у порушення вимог частини першої статті 28, статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» не було повідомлено ОСОБА_4 як сторону виконавчого провадження про проведення оцінки земельної ділянки, а також їй не були вручені вищевказані постанова та звіт. Державним виконавцем подано до ДП «Сетам» недостовірні відомості щодо арештованого майна. Зазначені порушення вплинули на подальшу реалізацію майна на торгах, оскільки визначена суб'єктом оціночної діяльності ціна земельної ділянки не відповідала дійсності.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) , № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги про те, що визначена суб'єктом оціночної діяльності ціна земельної ділянки не відповідає дійсності, є безпідставними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Посилання у касаційній скарзі на те, що ОСОБА_4 не було вручено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності та не було повідомлено про проведення оцінки арештованого майна, не заслуговують на увагу, так як постанова та повідомлення про проведення оцінкибули їй надіслані за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що підтверджується реєстром відправлень та журналом реєстрації вихідної кореспонденції Святошинського районного управління юстиції у місті Києві.

Доводи касаційної скарги про те, що державним виконавцем подано недостовірні відомості щодо арештованого майна, договір між ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» та Святошинським районним відділом ДВС міста Києва щодо проведення оцінки земельної ділянки не укладався, постанова про призначення суб'єкта оціночної діяльності не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, були предметом розгляду апеляційного суду та їм дана належна правова оцінка.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваної постанови апеляційного суду вбачається, що розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами четвертою-шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії та рішення головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренка АртемаМатвійовича та старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чижика Андрія Павловича, заінтересована особа - стягувач ОСОБА_8.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов