Провадження № 2/521/437/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час виконання трудових обов`язків,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася Військова частина НОМЕР_1 з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час виконання трудових обов`язків та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої нею під час виконання трудових обов`язків грошову суму в розмірі 7197,62 грн. та суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у період з 11.08.2014 по 19.09.2014 та з 13.10.2014 по 21.11.2014 у військовій частині НОМЕР_1 проводився внутрішній фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності за період з 01.03.2012 по 11.08.2014 (звіт від 31.12.2014 № 234/3/2/100/аз). У ході проведення зазначеного контрольного заходу виявлено ряд фінансових порушень, зокрема, переплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям згаданих військових частин за період з січня 2012 року по серпень 2014 року здійснювалось бухгалтером фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 працівником Збройних Сил України ОСОБА_1 , про що, вказано у звіті від 31.12.2014 № 234/3/2/100/аз. Згідно з даними відомості переплат та недоплат грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам військової частини НОМЕР_1 , складеної інспектором відділу аудиту державних закупівель та моніторингу ризикових операцій Південного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України працівником Збройних Сил України ОСОБА_2 (додаток № 24/2 до звіту від 31.12.2014 № 234/3/2/100/аз), та довідки від 22.12.2017 № 154/54/13-775 ОСОБА_1 допущено переплату грошового забезпечення наступним військовослужбовцям: матросу ОСОБА_3 - у розмірі 113,44 грн. (роздавальна відомість № 18 за липень 2014 року); старшому матросу ОСОБА_4 - у розмірі 46,68 грн. (роздавальна відомість № 428 за серпень 2014 року); матросу ОСОБА_5 - у розмірі 48,53 грн. (роздавальна відомість № 428 за серпень 2014 року); головному корабельному старшині ОСОБА_6 - у розмірі 4679,93 грн. (роздавальні відомості № 1 за січень 2013 року; № 74 за лютий 2013 року; № 169 за червень 2013 року; № 189 за липень 2013 року; № 205 за серпень 2013 року; № 74 за березень 2014 року); матросу ОСОБА_7 - у розмірі 662,50 грн. (роздавальна відомість № 169 за червень 2013 року); старшині 2 статті ОСОБА_8 - у розмірі 1646,54 грн. (роздавальні відомості № 74 за березень 2013 року; № 135 за травень 2013 року; № 205 за серпень 2013 року). Отже, військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 завдано прямої дійсної шкоди на загальну суму 7197,62 грн. Посадові обов`язки ОСОБА_1 визначені функціональними обов`язками бухгалтера фінансово-економічної служби (по розрахунку з військовослужбовцями та працівниками), затвердженими командиром військової частини НОМЕР_1 27 грудня 2004 року. Функціональними обов`язками визначено, що бухгалтер фінансово-економічної служби несе персональну відповідальність за правильне та своєчасне нарахування грошового забезпечення, заробітної плати, інших належних особовому складу сум, своєчасне складання та надання у відповідні органи встановленої звітності. Як встановлено внутрішнім аудитом, причинами згаданих вище переплат стало порушення ОСОБА_1 при виконанні своїх трудових обов`язків - нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовцям військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 - вимог пункту 3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595. ОСОБА_1 порушено трудові обов`язки щодо нарахування грошового забезпечення військовослужбовців у відповідності до вимог керівних документів,а саме порушено вимоги пункту 3 Інструкції, чим завдано військовій частині НОМЕР_1 пряму дійсну шкоду на загальну суму 7 197, 62 грн. Дані обставини стали причиною звернення до суду із зазначеним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні з позовом не погодилася та просила застосувати строк позовної давності, крім того надала до суду відзив щодо позову, зазначивши, що результати згаданого позивачем контрольного заходу було оформлено звітом від 31.12.2014 № 234/3/2/100/аз, копія якого надана позивачу відповідно до вимог чинного законодавства. Отже, 31.12.2014 військова частина НОМЕР_1 дізналася про результати внутрішнього аудиту та про виявлені порушення, у тому числі й переплати грошового забезпечення відповідним військовослужбовцям. Відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. При цьому, з відповідним позовом військова частина НОМЕР_1 звернулася 28.12.2017р. тобто з пропуском річного строку, встановленого статтею 233 Кодексу законів про працю України, що є підставою для залишення позову військової частини НОМЕР_1 без задоволення.
Вислухавши представника позивача та відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2010р. № 754 Відповідач прийнята на роботу та призначена на посаду провідного бухгалтеру фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 . Згодом Відповідач була призначена на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , про що свідчить копія її трудової книжки (окремих сторінок). (а.с. 26, 27)

У період з 11.08.2014 по 11.08.2014 у військовій частині НОМЕР_1 проводився внутрішній фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності, про що було складено відповідний звіт від 30.12.2014 № 234/3/2/100/аз.
В ході проведення якого, виявлено ряд фінансових порушень, зокрема, переплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , при цьому нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям військових частин НОМЕР_1 і НОМЕР_2 за період з січня 2012 року по серпень 2014 року здійснювалося бухгалтером ФЕС працівником ЗС України Манзюк А.М. (ас. 31)
Відповідно до додатку № 24/2 до звіту від 30.12.2014 № 234/3/2/100/аз та довідки від 22.12.2017р. № 154/54/13-775 ОСОБА_1 допущено переплату грошового забезпечення наступним військовослужбовцям: матросу ОСОБА_3 - у розмірі 113,44 грн. (роздавальна відомість № 18 за липень 2014 року); старшому матросу ОСОБА_4 - у розмірі 46,68 грн. (роздавальна відомість № 428 за серпень 2014 року); матросу ОСОБА_5 - у розмірі 48,53 грн. (роздавальна відомість № 428 за серпень 2014 року); головному корабельному старшині ОСОБА_6 - у розмірі 4679,93 грн. (роздавальні відомості № 1 за січень 2013 року; № 74 за лютий 2013 року; № 169 за червень 2013 року; № 189 за липень 2013 року; № 205 за серпень 2013 року; № 74 за березень 2014 року); матросу ОСОБА_7 - у розмірі 662,50 грн. (роздавальна відомість № 169 за червень 2013 року); старшині 2 статті ОСОБА_8 - у розмірі 1646,54 грн. (роздавальні відомості № 74 за березень 2013 року; № 135 за травень 2013 року; № 205 за серпень 2013 року).
Як вбачається зі звіту за результатами внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності причинами згаданих переплат стало порушення ОСОБА_1 вимог пункту 3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

ОСОБА_1 , при нарахуванні грошового забезпечення вищезазначених військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , які наказами командира військової частини НОМЕР_1 та командира військової частини НОМЕР_2 за допущенні порушення або проступки встановленим порядком позбавлялися премії чи надбавки за виконання особливо важливих завдань, виплата щомісячної додаткової грошової винагороди у поточному місяці за минулий здійснювалася з урахуванням позбавлених сум премії та надбавки.

Так, при нарахуванні грошового забезпечення матросу ОСОБА_3 допущено переплату щомісячної грошової винагороди у розмірі 113,44 грн. (роздавальна відомість № 18 за липень 2014 року); старшому матросу ОСОБА_4 допущено переплату щомісячної грошової винагороди у розмірі 46,68 грн. (роздавальна відомість № 428 за серпень 2014 року); матросу ОСОБА_5 допущено переплату щомісячної грошової винагороди у розмірі 48,53 грн. (роздавальна відомість № 428 за серпень 2014 року); головному корабельному старшині ОСОБА_6 на загальну суму 4679,93 грн.; старшині 2 статті ОСОБА_8 , здійснено переплату на загальну суму 1646,54 грн. (накази командира військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2013 № 36, від 07.05.2013 № 76, від 02.08.2013 № 121; роздавальні відомості № 74 за березень 2013 року; №135 за травень 2013 року; № 205 за серпень 2013 року); допущеного переплату щомісячної додаткової грошової винагороди матросу ОСОБА_7 у розмірі 662,50 грн. (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 04.06.2013 № 91, роздавальна відомість № 169 за червень 2013 року).
У відповідності до ст. 130 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Згідно ст. 132 Кодексу законів про працю України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Статтею 136 Кодексу законів про працю України передбачено, покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем виявлено факт завдання відповідної шкоди було встановлено у ході проведення відповідного аудиту.

При цьому, результати згаданого контрольного заходу було оформлено звітом від 30.12.2014 № 234/3/2/100/аз, та який було отримано Військовою частинок НОМЕР_1 16.01.2015р., що підтвердив в судовому засіданні і представник позивача (а.с. 29-44)

Відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений ст. 233 Кодексу законів про працю України річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

Отже, починаючи з 16.01.2015р. позивач протягом одного року мав можливість звернутися до суду з відповідним позовом, однак знехтував своїм правом та з вказаним позовом звернувся лише 28.12.2017р., тобто із пропуском встановленого законодавством строку.

Таким чином, не зважаючи на обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення відповідних коштів, сплив строк, передбаченого ст. 233 Кодексу законів про працю України, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 268 ЦПК України, ст. 233 Кодексу законів про працю України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час виконання трудових обов`язків залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН