АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/7588/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 757/76589/17-ц

20 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства &q? П; Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд &q?ий; Унібудінвест&q?нв; від імені та в інтересах якого на підставі договору про управління активами від 22 квітня 2014 року діє Приватне акціонерне товариство &q?у ; Компанія з управління активами " Форум&q? ; адвоката Морозова Михайла Вікторовича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року, постановлену під головуванням судді Соколова О.М., про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики,-

в с т а н о в и в :

26 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики в сумі 12 200 000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01 серпня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір безпроцентної поворотної фінансової допомоги (позики) № 01/08/16, за умовами якого він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 12 200 000,00 гривень, про що відповідач надав йому розписку про отримання коштів. Згідно умов п.4.1 цього договору, строк користування позикою розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і закінчується 31 серпня 2017 року. Після закінчення строку дії договору відповідач грошові кошти йому не повернув, що змусило його звернутись до суду з позовом про стягнення грошових коштів за договором позики в судовому порядку.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подану заяву про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на все належне ОСОБА_4 на праві власності нерухоме майно, зокрема на: земельну ділянку № 36, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_4 площею 0.24 га за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_5, площею 0.12 га, за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_3, загальною площею 19.9 кв.м.на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1; машиномісце № 14, загальною площею 16,7 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2; квартиру загальною площею 432,7кв.м., житловою площею 280,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 посилається на те, що він звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів за договором позики від 01серпня 2016 року у розмірі 12 200 000 грн., відповідач жодним чином не реагує на його вимоги про повернення позики. Вказане у заяві майно є власністю відповідача, що підтверджується наданими суду доказами. Крім вказаного в заві майна у відповідача відсутнє будь-яке інше майно або грошові кошти, накладенням арешту на які можна було б забезпечити позов. У разі невжиття вказаних заходів забезпечення позову відповідач матиме можливість здійснити відчуження належного йому на праві власності майна, що може утруднити або унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення його позову.

19 січня 2018 року Печерським районним судом м. Києва було відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів задоволено.

Накладеноарешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме: земельну ділянку № 36, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_4; площею 0.24 га, за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_5, площею 0.12 га, за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_3, загальною площею 19.9 кв.м.на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1; машиномісце № 14, загальною площею 16,7 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна ; квартиру загальною площею 432,7кв.м., житловою площею 280,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник Публічного акціонерного товариства &quf"; Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд &q?ов; Унібудінвест&q?й ; від імені та в інтересах якого на підставі договору про управління активами від 22 квітня 2014 року діє Приватне акціонерне товариство &qu р; Компанія з управління активами &q?о ; Форум&q?мп; адвокат Морозов Михайло Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року скасувати в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Публічне акціонерне товариство &q?ує;Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд &q?ко; Унібудінвест&q?й ; від імені та в інтересах якого на підставі договору про управління активами від 22 квітня 2014 року діє Приватне акціонерне товариство &qu р; Компанія з управління активами &q?о ; Форум&q?мп; не є учасником даної цивільної справи, проте, ухвалою про забезпечення позову накладено арешт на майно, яке не належить відповідачу, а є власністю Публічного акціонерного товариства &q?ні;Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд &q?ов;, а саме: на квартиру АДРЕСА_5; на машиномісце АДРЕСА_4 та на машиномісце АДРЕСА_6. В даному випадку суд проігнорував вимоги ч.1 ст. 150 ЦПК України, яка визначає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та ( або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Належним чином не перевірив доводи заявника щодо належності цього майна відповідачу. В частині накладення арешту на садові будинки та земельні ділянки ухвала суду також підлягає скасуванню, та як вказане майно передано відповідачем в іпотеку на забезпечення виконання своїх зобов&q?ек;язань за кредитним договором, іпотекодержателем є апелянт. На час розгляду заяви про забезпечення позову у апелянта виникло право на забезпечення виконання своїх вимог за кредитним договором звернути стягнення на іпотечне майно, а тому наявність арешту суду на вказане майно порушує переважне право апелянта на задоволення своїх вимог за рахунок предметів іпотеки. Судом взагалі не розглядалась питання співмірності вказаного виду забезпечення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?я ;Голос України&q?пу; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства &q?вн;Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд &q?ов;Унібудінвест&q?ий; від імені та в інтересах якого на підставі договору про управління активами від 22 квітня 2014 року діє Приватне акціонерне товариство &qu4 ; Компанія з управління активами &q?о ; Форум&q?па; адвокат Морозов Михайло Вікторович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з&quer;явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 серпня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір безпроцентної поворотної фінансової допомоги (позики) № 01/08/16, за умовами якого ОСОБА_3 передав та ОСОБА_4 отримав грошові кошти у розмірі 12 200 000,00 гривень, про що останній надав розписку про отримання коштів.

Згідно умов п.4.1 цього договору, строк користування позикою розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і закінчується 31 серпня 2017 року.

Після закінчення строку дії договору ОСОБА_4 грошові кошти ОСОБА_3 не повернув, що змусило його звернутись до суду з позовом про стягнення грошових коштів за договором позики в судовому порядку.

В порядку забезпечення позову просив накласти арешт на майно відповідача, подавши до суду заяву від 26 грудня 2017 року.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, накладаючи арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме: земельну ділянку № 36, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_4; площею 0.24 га, за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_5, площею 0.12 га, за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_3, загальною площею 19.9 кв.м.на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1; машиномісце № 14, загальною площею 16,7 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2; квартиру загальною площею 432,7кв.м., житловою площею 280,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.149, 150 ЦПК України, зазначаючи, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому наявні підстави для накладення арешту на зазначене майно, яке є власністю відповідача у справі.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (частина 3 ст. 150 ЦПК України)

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» №9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Так як ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики в сумі 12 200 000,00 гривень, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення вказаного позову способом накладення арешту на майно, яке належить відповідачеві, що належним чином забезпечать виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Проте, на виконання вимог ч.1 ст. 150 ЦПК України суду необхідно було перевірити належність, вказаного в заяві про забезпечення позову майна відповідачу на праві власності саме на момент вирішення вказаного процесуального питання.

Таких дій суд першої інстанції не вчинив та зробив в ухвалі висновки, які не відповідають фактичним обставинам.

Так, з наданих до заяви про забезпечення позову від 26 грудня 2017 року витягів з Державного реєстру речових права на нерухоме майно вбачається, що станом на 22 грудня 2017 року вказане в заяві майно: земельна ділянка № 36, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_4; площею 0.24 га, за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_5, площею 0.12 га, за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_7, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_8, загальною площею 19.9 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1; машиномісце № 14, загальною площею 16,7 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2; квартира загальною площею 432,7кв.м., житловою площею 280,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3 належали на праві власності відповідачу ОСОБА_4.

Проте, питання про накладення арешту на вказане майно було вирішено судом 19 січня 2018 року, а з наданих до апеляційної скарги витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 січня 2018 року вбачається, що 18 січня 2018 року право власності на машиномісце № 15, загальною площею 19.9 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1; машиномісце № 14, загальною площею 16,7 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2; квартира загальною площею 432,7кв.м., житловою площею 280,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3 вже було зареєстроване за Публічним акціонерним товариством &q?ло; Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд &q?ий; Унібудінвест&q?ни; , яке було іпотекодержателем вказаного майна, переданого в іпотеку відповідачем на забезпечення виконання його зобов&q?от;язань за кредитним договором № 151//13-KLMV від 28 травня 2013 року.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги в частині безпідставного накладення арешту на майно, яке не є власністю відповідача: на машиномісце № 15, загальною площею 19.9 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1; машиномісце № 14, загальною площею 16,7 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2; квартиру загальною площею 432,7кв.м., житловою площею 280,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3, а тому ухвалу суду в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову способом накладення арешту на нерухоме майно: машиномісце № 15, загальною площею 19.9 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1; машиномісце № 14, загальною площею 16,7 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2; квартиру загальною площею 432,7кв.м., житловою площею 280,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3.

Доводи апеляційної скарги про незаконність накладення арешту і на іншу частину нерухомого майна, а саме на: земельну ділянку № 36, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_4; площею 0.24 га, за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_5, площею 0.12 га, за адресою АДРЕСА_2 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_10;, яке , хоч і є власністю відповідача, проте передане ним в іпотеку, а тому накладення на нього арешту порушить права іпотекодержателя Публічного акціонерного товариства&q?ра; Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд &q?ий; Унібудінвест&q?ни;, колегія суддів вважає безпідставними, так як наявність у майна такого обтяження, як іпотека, не є перешкодою для накладення на нього іншого обтяження - арешту. Накладенням арешту на вказане іпотечне майно права іпотекодержателя не порушуються.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала Печерського районного суду м.Києва від 19 січня 2018 року в частині забезпечення позову способом накладення арешту на нерухоме майно, яке є власністю відповідача ОСОБА_4, а саме: на земельну ділянку № 36, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_4; площею 0.24 га, за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, кадастровий номер: НОМЕР_5, площею 0.12 га, за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_9, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, за адресою АДРЕСА_10; є законною та обгрунтованою і підлягає залишенню без змін.

Вказані заходи забезпечення є співмірними розміру позовних вимог, з огляду на те, що з наданих до апеляційної скарги Звітів про оцінку садових будинків та земельних ділянок, зроблених ФОП ОСОБА_9 вбачається, що станом на 02 лютого 2018 року загальна вартість цього майна становить 6 412 405,00 гривень, тоді як ціна позову -12 200 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства &q?пе;Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд &q?ни; Унібудінвест&q?рс; від імені та в інтересах якого на підставі договору про управління активами від 22 квітня 2014 року діє Приватне акціонерне товариство &q?ти; Компанія з управління активами &q?ат; Форум&q?рн; адвоката Морозова Михайла Вікторовича задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року про забезпечення позову в частині накладення арешту на: машиномісце № 15, загальною площею 19.9 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1; машиномісце № 14, загальною площею 16,7 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2; квартиру загальною площею 432,7кв.м., житловою площею 280,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову способом накладення арешту на: машиномісце № 15, загальною площею 19.9 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1; машиномісце № 14, загальною площею 16,7 кв.м. на І рівні підземної автостоянки, за адресою АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2; квартиру загальною площею 432,7кв.м., житловою площею 280,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3.

В іншій частині ухвалуПечерського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2018 року.

Головуючий: Судді: