Справа №519/654/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

17.05.18 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з уточненим позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.07.2011 року ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 9000 доларів США з зобовязанням повернути за першою вимогою з виплатою 3% від суми боргу щомісячно. В звязку з невиконанням відповідачами вищевказаних зобовязань, станом на 17.01.2017 року утворилась заборгованість ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 перед позивачем, яка складає 9000 доларів США основного боргу, 17820 доларів США заборгованість по відсоткам за договором позики, а всього 26820 доларів США, що в еквіваленті станом на дату подачі позову складає 743450 грн. Позивач просить стягнути заборгованість та судовий збір в солідарному порядку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що розписку писав ОСОБА_4Ю, у відповідачів вдома, ОСОБА_2 перерахувала гроші та віддала їх своєму синові ОСОБА_3, гроші вони позичали, так як у них був борг у банку, позичали долари США. Потім відповідачі майже кожного місяця після отримання грошей казали що повернуть відсотки, але не повернули. 28.07.14 року він вперше звернувся до відповідача ОСОБА_4 з вимогою про повернення повної суми грошей, до відповідача ОСОБА_2 - 26.08.2014 року, до відповідача ОСОБА_3 01.09.2014 року, але вони попросили відстрочку. Просив в задоволенні заяви про застосування строку позовної давності відмовити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутність до суду не надходили.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що згідно письмових пояснень ОСОБА_4Ю, він позичав гроші в сумі 72000 грн. та він їх повертав в гривнях. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошей не позичали, їх не бачили. ОСОБА_3 декілька разів був присутній при передачі грошей ОСОБА_4 ОСОБА_1 в приміщенні взуттєвої майстерні, але які гроші, в якій валюті, в якій сумі він не бачив. Просив застосувати строк позовної давності, так як її перебіг почався з 15.08.2011 року. Інших клопотань від представника відповідачів не надходило.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, в якій просить позов залишити без задоволення, так як в наданій позивачем копії розписки про отримання грошових коштів не чітко зазначена дата складання розписки, вона складена однією особою, а підписана трьома особами, не зазначені паспортні дані позивача та відповідачів, є підпис іншої особи, не вказано чи відповідачі частково повертали борг та в якій валюті. Крім того вказана предметом забезпечення боргу квартира, яка не знаходить під арештом або заставою.

Також представник відповідачів ОСОБА_2 ОСОБА_3, надав до суду заяву про застосування строків позовної давності, так як вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду з зазначеною позовною заявою, бо перебіг строку позовної давності почався з 15.08.2011 року, а саме з наступного місяця після підписання розписки відповідачами.

Згідно поданих письмових пояснень ОСОБА_4, останній 15.07.2011 року взяв в борг по розписці у ОСОБА_1 72 000 грн., яку написав власноручно, а його дружина ОСОБА_2, та її син ОСОБА_3 підписали розписку, як власники квартири, в якій мешкав ОСОБА_4 З моменту отримання коштів по червень 2012 року він 15 числа кожного місяця віддавав ОСОБА_1 тіло кредиту і проценти в сумі від 200 до 400 доларів США, в залежності від його доходів. Тобто з 15.08.2011 року по 15.08.2012 року ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_1 4500 доларів США та попередив останнього, що з 15.09.2012 року не зможе віддавати борг в розмірі який раніше сплачував. 15.09.2012 року ОСОБА_1 побачивши, що ОСОБА_4 повертає 100 доларів США тіло кредиту та відсотки, почав вимагати повернути борг в повному обсязі, бо інакше він звернеться з позовом до суду. З 15.09.2012 року по 15.07.2014 року ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_1 ще 2500 доларів США, залишилась заборгованість в розмірі 2000 доларів США. В звязку з сімейними обставинами ОСОБА_4 необхідно було виїхати до Російської Федерації та 20.07.2014 року він попросив ОСОБА_1 відстрочити виплату боргу в сумі 2000 доларів США, на що ОСОБА_1 погодився, та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 написали в розписці, що просять відстрочити виплату суми боргу. ОСОБА_4 коли віддавав гроші ОСОБА_1 то розписки з нього не брав, так як йому довіряв. При поверненні коштів іноді був присутній ОСОБА_3 та ОСОБА_5. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при передачу коштів не були присутні, позичав кошти тільки він та користувався коштами тільки він. Просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, згоден повернути 2000 доларів США.

Згідно поданих письмових пояснень ОСОБА_2 остання пояснила, що в літку 2011 року до неї прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_1, показали їй розписку, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 беруть грошові кошти в борг у ОСОБА_1, хоча в дійсності їх бере ОСОБА_4, а ОСОБА_2, ОСОБА_3 є свідками. Вона поставила підпис на розписці та ОСОБА_3 також поставив підпис, так як зі слів ОСОБА_4 цього вимагав ОСОБА_1 В день підписання розписки ОСОБА_1 грошей не передавав ОСОБА_4 Претензій щодо повернення боргу ОСОБА_1 ні до мене, ні до мого сина ОСОБА_3 не предявляв. Чоловік їй казав, що борг він стабільно виплачує ОСОБА_1 В літку 2014 року на прохання чоловіка ОСОБА_4 вона та син ОСОБА_3, написали в розписці, що просять відстрочити виплату суми боргу, як свідки на вимогу ОСОБА_1 В 2016 році вона розірвала шлюб з ОСОБА_4 У листопаді 2017 року вона отримала позовну заяву про стягнення суми боргу. Позовні вимоги не визнає, оскільки вони з сином не брали гроші в борг, а їх позичав ОСОБА_4 Зі слів ОСОБА_4 їй відомо, що він своєчасно повертав позичені гроші, а син навіть декілька разів був присутній при передачі грошей ОСОБА_4 ОСОБА_1 у якості погашення боргу.

Згідно поданих письмових пояснень ОСОБА_3 останній пояснив, що в літку 2011 році він прийшов до матері ОСОБА_2 Там були ОСОБА_4 та ОСОБА_1, показали йому розписку, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 бере грошові кошти в борг у ОСОБА_1, хоча в дійсності їх бере ОСОБА_4, а ОСОБА_2, її теж підписала. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 попросили ОСОБА_3 також підписати цю розписку, що він і зробив. На момент підписання розписки він проживав окремо від матері та був офіційно одружений на ОСОБА_7 з якою він вже розлучений. Претензій щодо повернення боргу ОСОБА_1 ні до мене, ні до моєї матері ОСОБА_2 не предявляв. В період з 2011 року по 2012 рік у моєї присутності та у присутності сусіда по орендованому приміщенню ОСОБА_5, ОСОБА_4 передавав ОСОБА_1 гроші, в якості повернення боргу. В літку 2014 року на прохання ОСОБА_4 він та мати ОСОБА_2, написали в розписці, що просять відстрочити виплату суми боргу, на вимогу ОСОБА_1 Після чого у листопаді 2017 року він отримав позовну заяву про стягнення суми боргу. Не вважає себе та матір боржниками, оскільки вони грошей не позичали, а позичав їх ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що 15.07.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 отримали від ОСОБА_1 9000 доларів США з зобовязанням повернути за першою вимогою з виплатою 3% від суми боргу щомісячно, оригінал якої міститься в матеріалах цивільної справи.

Під час укладання договору позики відповідач ОСОБА_3 перебував у шлюбі з Маляр та змінив прізвище на «Маляр», та після розірвання шлюбу 12.04.2013 року змінив прізвище на «Федяєвський», що підтверджується копією трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи.

Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою про повернення суми відсотків. З вимогою про повернення повної суми боргу позивач звернувся до відповідача ОСОБА_4 28.07.14 року, до відповідача ОСОБА_2 - 26.08.2014 року, до відповідача ОСОБА_3 01.09.2014 року, що підтверджується самою розпискою в якій зазначено про відстрочку виконання зобовязання по даній розписці. Однак відповідачі борг повертати відмовились, мотивуючи це відсутністю коштів, та до теперішнього часу борг позивачу не повернули. Крім того вимога відповідачів відстрочити виконання зобовязання за договором позики свідчить про неповернення повної суми боргу відповідачами.

Доводи відповідачів, що ОСОБА_4 отримав 15.07.2011 року гривні, а не долари США, суд не може прийняти до уваги, оскільки в розписці вказана валюта долари США, зі слів відповідача ОСОБА_4 зобовязання за даним договором виконувалось в доларах США, але доказів на підтвердження своїх доводів відповідачем ОСОБА_4 суду не надано. А також доводи відповідачів, що гроші позичав тільки ОСОБА_4 суд теж не може прийняти до уваги, оскільки відсутні докази на підтвердження цього. Тому суд вважає, що відповідачі позичили 15.07.2011 року у позивача долари США в розмірі 9000.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином сума заборгованості за договором позики від 15.07.2011 року становить 9000 доларів США, відсотки 17820 доларів США, а загальна сума заборгованості становить 26820 (9000 + 17820) доларів США.

Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Офіційний курс НБУ долару США станом на 17.05.2018 року становить за 1 долар 26,20817 грн., тобто сума боргу за договором позики від 15.07.2011 року становить 9000 доларів США х 26,20817 = 235 873,53 грн., відсотки 17820 доларів США х 26,20817 = 467 029,59 грн.

Згідно з ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Що стосується заяви про застосування строків позовної давності, у відповідності до ст. 257 ЦК, то вона не підлягає задоволенню, оскільки позивач звернувся до відповідачів ОСОБА_2 ОСОБА_3 26.08.2014 року та 01.09.2014 року з вимогою про повернення коштів, а позов надійшов до суду 25.08.2018 року. Відповідач ОСОБА_4 заяву про застосування строку позовної давності не заявляв.

Вимоги позивача про стягнення судового збору з відповідачів не підлягають солідарному стягненню, а в рівних частках, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів про стягнення заборгованості необхідно задовольнити частково з вищевказаних підстав.

Керуючись, ст.ст.3, 12, 81, 141, 265, ЦПК України, ст.ст.203, 215, 526, 549, 611, 612, 1049, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Южненським МВ УМВС України в Одеській області 28.09.1995 року, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2, виданий Южненським МС ГУДМС України в Одеській області 08.06.2013 року, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_3, виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 27.09.1996 року, проживаючого Россія, Краснодарський край, Калининський район, ст.Новониколаевська, вул. Нахимова, 42, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, за договором позики від 15.07.2011 року суму заборгованості в розмірі 9000 доларів США, що в еквіваленті станом на 17.05.2018 року складає 235 873,53 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 17820 доларів США, що в еквіваленті станом на 17.05.2018 року складає 467 029,59 грн.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 7434,50 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_9