У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В. В.

при секретарі Швидкій І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності виконуючого обовязки начальника Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області неправомірною та зняття арешту з майна;

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з указаною скаргою, мотивуючи її тим, що 20 вересня 2011 року Черкаським районним судом Черкаської області, по справі № 951/2011 року було ухвалено рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку із заборгованістю, яка виникла на початку 2018 року, старший державний виконавець Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4, 07.03.2018 року виніс постанову про накладення арешту на все майно боржника, яке зокрема, складається з декількох обєктів нерухомого майна, вартістю більше мільйона гривень. Станом на серпень 2018 року, вищевказану заборгованість було погашено, про що свідчить офіційний документ, виданий органом ДВС від 03 вересня 2018 року. 28 серпня 2018 року скаржник звернувся до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із клопотанням про зняття арешту з майна, про що йому було відмовлено листом від 03.09.2018 року, вих. № 17124/1, мотивуючи його тим, що відсутні правові підстави, хоча було визнано факт відсутності будь якої заборгованості та вказано, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Вважає відмову виконуючого обовязки начальника Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5, у знятті арешту з його майна, протиправною. Просить суд, визнати бездіяльність виконуючого обовязки начальника Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5 неправомірною та зняти арешт з майна.

У судове засіданні скаржник не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги без його участі, вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, хоча були повідомлені про день та час розгляду скарги у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили та відповідно до ч. 2 ст. 450 неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

20 вересня 2011 року Черкаським районним судом Черкаської області було ухвалено рішення по справі 2-951/2011 рік за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Згідно із постановою від 07.03.2018 року ВП № 43165607 старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 накладено арешт на майно скаржника.

Відповідно до розрахунку від 03.09.2018 року заборгованості по аліментах № 17123/1 Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, станом на 01.09.2018 року боржник мав сплатити 3419,92 грн. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження за вказаний період боржником сплачено 3700 грн. Встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня, переплата станом на 01.09.2018 р. становить 280,08 грн..

Як вбачається з Листа - відповіді Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 03.09.2018 року № 17124/1, на заяву скаржника № б/н від 28.08.2018р., йому відмовлено у знятті арешту з майна відповідно ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна тимчасове позбавлення власника права користування та розпорядження майном, тривалість якого встановлюється вповноваженою особою у спосіб, визначений законодавством.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Як вбачається з матеріалів скарги, на момент винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника від 07.03.2018 року ОСОБА_1 мав заборгованість зі сплати аліментів, а тому указана постанова відповідала вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, після погашення суми боргу, згідно розрахунку заборгованості, державний виконавець, відповідно до вимог п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» мав законні підстави для скасування арешту майна боржника, а тому відмова у відповідному скасуванні на думку суду є не правомірною.

Пункт 7 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Згідно ч. 1 ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 488 ЦПК України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи те, що заборгованість скаржником погашено у повному обсязі, а тому відсутні правові підстави для забезпечення виконання рішення та підстави вважати, що ним буде допущено прострочення в майбутньому, суд приходить до висновку, що відмова у знятті арешту є неправомірною, оскільки божником в повному обсязі погашено наявну заборгованість, а тому суд вважає за доцільне зобовязати Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зняти арешт з майна боржника накладений постановою державного виконавця від 07.03.2018 року.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. ;an=2179">447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати бездіяльність виконуючого обовязки начальника Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5 в частині не зняття арешту майна боржника неправомірною.

Зобовязати Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 накладений постановою державного виконавця від 07.03.2018 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя: В. В. Морозов