Номер провадження: 22-ц/785/3721/18
Номер справи місцевого суду: 520/392/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк», Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2018 року про забезпечення позову,-

встановила:

12 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк», Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, в якій, з посиланням на ст.ст. 256, 261, 526, 1050 ЦК України, Закон України «Про нотаріат», просить суд визнати виконавчий напис №26174 від 02.11.2017року, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.01.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2018року було задоволено заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову. Встановлено заборону Приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області ОСОБА_4 вчиняти дії щодо реалізації на електронних торгах арештованого майна боржника ОСОБА_3, а саме: земельної ділянки площею 0,100 га, (в тому числі 0,100 га - рілля), що розташована за адресою: України, Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, масив №11, ділянка №1/9, кадастровий номер: :01:002:0587, до розгляду справи по суті.

25.01.2018року від представника позивача до канцелярії суду також надійшла заява про забезпечення позову.

В обґрунтування наданої заяви представник позивача посилається на те, що виконавчим написом нотаріуса № 26174 від 02.11.2017року, виданим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, було запропоновано за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки (земельної ділянки площею 0,100 га, (в тому числі 0,100 га - рілля), що розташована за адресою України, Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, масив № 11, ділянка № 1/9, та належить ОСОБА_3, задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 01 грудня 2014 року по 29 травня 2017 року.

15 грудня 2017року, як вказує представник позивача, на адресу позивача надійшли два рекомендованих листа від Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_4, в яких було вкладено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55350414 від 08.12.2017року, та постанову про арешт майна боржника ВП № 55350414 від 08.12.2017року, виданих Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_4, які видані саме на виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса №26174 від 02.11.2017року.

Представник позивача вважає, що нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності заборгованості, не перевірив чи входить в перелік безспірних заборгованостей заборгованості, відносно яких було вчинено даний виконавчий напис, і чи була така заборгованість за договорами, а також в порушення норм чинного законодавства України не повідомив позивача про вчинення нотаріальних дій, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У подальшому, як зазначає представник позивача, 22 січня 2018року на адресу позивача надійшла постанова Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_4 від 28.12.2017року ВП № 55350414, відповідно якої було призначено суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання Приватне підприємство «БРОКБІЗНЕСКОНСАЛТ», для надання звіту щодо ринкової вартості описаного майна, а також звіт про експертну грошову оцінку описаного майна, виконаний оцінювачем ОСОБА_6, відповідно до якого грошова оцінка земельної ділянки складає 751340,00 грн.

24.01.2018року, як вказує представник позивача, позивачу стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_4 передано до Державного підприємства «СЕТАМ» арештовану земельну ділянку на продаж на електронних торгах, проведення яких призначено на 12 лютого 2018 року.

За таких обставин, представник позивача вважає, що проведення 12 лютого 2018року Державним підприємством «СЕТАМ» торгів та реалізація спірної земельної ділянки призведе до порушення майнових прав позивача та до значного утруднення виконання рішення або взагалі зробить неможливим його виконання у разі задоволення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2018 року заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №26174 від 02.11.2017року, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, до розгляду справи по суті.

Зупинено реалізацію арештованого майна ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження ВП № 55350414 на електронних торгах, а саме: земельної ділянки площею 0,100 га, (в тому числі 0,100 га - рілля), що розташована за адресою: України, Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, масив № 11, ділянка № 1/9, кадастровий номер :01:002:0587, до розгляду справи по суті.

Заборонено Державному підприємству «СЕТАМ» та будь-яким його філіям, а також приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо складення акту про реалізацію та видачу свідоцтва про придбання з публічних торгів арештованого майна боржника ОСОБА_3, а саме: земельної ділянки площею 0,100 га, (в тому числі 0,100 га - рілля), що розташована за адресою: України, Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, масив №11, ділянка № 1/9, кадастровий номер :01:002:0587, до розгляду справи по суті.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство «УкрСоцбанк» подало апеляційну скаргу у якій просить ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити, а також стягнути зі ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСоцбанк» понесені судові витрати.

В судове засідання, призначене на 17 травня 2018 року, сторони не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву представника позивача, районний суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення по справі у разі задоволення позову, а заходи забезпечення позову є співмірними з заявленими позовними вимогами.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 та п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище розяснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зупинення реалізації арештованого майна боржника на електронних торгах та заборона вчиняти дії щодо складення акту про реалізацію та видачу свідоцтва про придбання з публічних торгів арештованого майна боржника, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідачів.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зупинення реалізації арештованого майна боржника на електронних торгах та заборони вчиняти дії щодо складення акту про реалізацію та видачу свідоцтва про придбання з публічних торгів арештованого майна боржника, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки предметом розгляду зазначеної справи є визнання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 №26174 від 02.11.2017року, таким, що не підлягає виконанню, то судом першої інстанції підставно було вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зупинення реалізації арештованого майна боржника на електронних торгах та заборони вчиняти дії щодо складення акту про реалізацію та видачу свідоцтва про придбання з публічних торгів арештованого майна боржника.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.06 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснено, що обмеження щодо недопущення забезпечення позову шляхом зупинення виконання стосується лише виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно ч. ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_2