АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року

м. Рівне

Справа № 570/3603/17

Провадження № 22-ц/787/888/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання : Брикса Ю.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: сільський голова Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2018 року, ухваленого в складі судді Кушнір Н.В., повний текст якого складено 02 березня 2018 року, у справі №570/3603/17,

в с т а н о в и в :

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до сільського голова Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недійсною інформації, зобовязання її спростувати та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем надіслано листи до жителів громади, а саме сіл Обарів та Ставки Рівненського району, в якому останній стверджує, що «ОСОБА_3, його родина та друзі, через свої власні інтереси знищили сільськогосподарське підприємство, залишили без роботи понад 400 мешканців сіл, розікрали майно та вчинили ряд дій, які негативно впливають на життя жителів територіальної громади». Вказує, що поширення такої інформації призвело до негативно впливу щодо нього з боку знайомих та жителів села, принижує його громадську та професійну діяльність та завдає шкоди його діловій репутації. Зміст поширеної інформації не можна вважати висловленням власних суджень, оскільки її суть свідчить про відображення фактів, які начебто мали місце у житті позивача. Вказує, що будучи депутатом сільської ради кількох скликань, він завжди дбав про людей, але поширена інформація принижує його гідність, честь та ділову репутацію позивача. Просить визнати поширену інформацію недостовірною та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 25000 грн., судовий збір у сумі 2240,00 та 3200,00 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до сільського голови Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недійсною інформації, зобовязання її спростувати та стягнення моральної шкоди, відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що розповсюджена інформація поширена посадовою особою - сільським головою, а тому саме Обарівська сільська рада повинна відповідати за порушення прав позивача на повагу до своєї честі, гідності та ділової репутації, внаслідок поширення оспорюваної інформації.

В поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на його незаконність, оскільки рішення постановлено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та наданим сторонами доказам. Судом не враховано, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Зазначає, що у вказаному листі відсутні реквізити Обарівської сільської ради Рівненської області, а тому слід вважати, що розповсюджуючи таку інформацію відповідач діяв від власного імені про що свідчить характер звернення в листі від конкретної особи. Судом не досліджено повноваження сільського голови як посадової особи сільської ради при поширенні такої недостовірної інформації та не враховано, що до повноважень сільської ради не віднесено розповсюдження інформації шляхом надсилання листів мешканцям відповідної територіальної громади. Вказує, що відповідач діяв у власних інтересах, а тому повинен нести особисту відповідальність за свої дії.

Просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення суду є законним, обґрунтованим та справедливим, а доводи апеляційної скарги безпідставні. Просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2017 року на адресу ОСОБА_1 надійшов лист від Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, у якому Обарівський сільський голова ОСОБА_2 звернувся до всіх жителів громади, а саме мешканців сіл Обарів та Ставки Рівненського району Рівненської області з питанням об"єднання територіальних громад. В цьому листі відповідач виклав інформацію, яка на думку позивача є недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а саме зазначив, що «ОСОБА_3, його родина та друзі, через свої власні інтереси знищили колись сільськогосподарське підприємство, залишили без роботи понад 400 мешканців сіл, розікрали майно та вчинили ряд дій, які негативно впливають на життя жителів територіальної громади.»

За змістом ч. 4 ст. 32 Конституції України та ст. 277 ЦК України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила.

Пунктами 9, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 грудня 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, є юридична особа, в якій вона працює. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з'ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов'язків, то належним відповідачем є саме вона.

Вбачається, що зазначений лист оформлено на фірмовому бланку Обарівської сільської ради, підписаний сільським головою ОСОБА_2 (а.с. 14-15) та відправлений адресату поштовим конвертом із зазначенням відправника «Обарівська сільська рада». Крім того, в Апеляційному суді відповідач пояснив, що всі листи які були надіслані мешканцям громади, були зареєстровані в журналі реєстрації вхідної/вихідної кореспонденції Обарівської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

При здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади (ч. 6 ст. 42 вказаного Закону).

Текс листа, стиль його оформлення та методи відправлення свідчать про те, що вказаний лист було оформлено та направлено до відома мешканців територіальної громади саме сільським головою Обарівської сільської ради Рівненської області як посадовою особою при виконанні ним службових обовязків.

Матеріали справи не містять клопотань про заміну відповідача у вказаній справі.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 виступав як посадова особа від імені сільської ради, а тому й відповідачем по вказаній справі має бути відповідно сільська рада.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин доводи апеляційної скарги проте, що суд прийнявши рішення та не перевірив достовірності поширеної інформації, яка на його думку є звинуваченнями, що має негативний характер, не заслуговують на увагу, оскільки позов заявлено до неналежного відповідача, а тому необхідності досліджувати зміст вказаного листа та поширеної інформації в суду не було.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: