Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/482/18

Провадження №2/377/220/18

21 вересня 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Щуковської А.М., за відсутністю учасників справи, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визначення розміру спадкової частки, -

УСТАНОВИВ:

18 липня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 1222, 1226, 1261, 1268-1270 ЦК України, просить визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1, що залишилася як спадок після смерті його батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Славутич Київської області, складає 1/4 частину даного об'єкту нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивача ОСОБА_4. - На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВО «Чорнобильська АЕС» 07 вересня 1995 року, та зареєстрованого Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації за № 322/56, на склад сім'ї з чотирьох осіб було отримано у спільну сумісну власність жиле приміщення у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1. В подальшому за договором міни, посвідченим державним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області 04 жовтня 1995 року, зареєстрованим в реєстрі за № 5185, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 взамін вказаної квартири отримали у спільну власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. 10 жовтня 1995 року право спільної сумісної власності на даний об'єкт нерухомого майна було зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 2 за реєстровим № 248/58. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді належної йому частки у праві спільної сумісної власності у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. 30 червня 2018 року на підставі заяви позивача державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області було відкрито спадкову справу на спадщину ОСОБА_4, номер у спадковому реєстрі 62638925, номер у нотаріуса 53/2018, на підтвердження чого позивачу було надано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 52451490. Мати позивача ОСОБА_2, та брат позивача ОСОБА_3 у визначеному законом порядку і строки відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини позивачу було надано відповідь про неможливість вчинення цих дій без визначення спадкової частки ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності, що спонукало його звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони позов визнала та просили задовольнити.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно договору міни, посвідченого державним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області 04 жовтня 1995 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5185 ОСОБА_4, ОСОБА_2, що діяли в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_3, обміняли належну їм на праві сумісної власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 19).

Право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 10 жовтня 1995 року зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 2 за реєстровим № 248/58.

Факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 24 квітня 2018 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а. с. 16).

30 червня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 53/2018.

Як видно із матеріалів спадкової справи № 53/2018, ОСОБА_4 заповіту не залишав. Отже, його спадкоємцями по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України являється його дружина ОСОБА_2, сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких знаходяться в спадковій справі, та копією свідоцтва про укладення шлюбу.

Відповідно до листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори № 430/02-14 від 10.07.2018 року в зв'язку із тим, що не визначена частка померлого ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на нерухоме майно, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку (а. с. 18).

Таким чином, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття жилого приміщення у приватну власність за договором міни не був визначений розмір часток кожного із співвласників, в тому числі і ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1, що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Славутич, складає 1/4 частину даного жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідачі подали заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 352 гривні 40 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1, що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Славутич, складає 1/4 частину даного жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_3, судові витрати по оплаті судового збору в сумі 352,40 гривень в рівних частках, тобто по 176 гривень 20 копійок з кожного.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Славутичі Київської області повернути ОСОБА_1 352,40 гривень сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції відділення «Славутич» Чернігівського РУ ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 18.07.2018 року, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 377/482/18, провадження № 2/377/220/18.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_5, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1.

Суддя Н. Ф. Теремецька