Справа № 489/3509/17
Номер провадження 2/489/397/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Мазницька Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору фінансовий лізинг,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2017 року ТОВ «Порше Лізинг України» звернулось із заявою до ОСОБА_1, яким просили стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про фінансовий лізинг за № 00010234 від 12.08.2014 року у розмірі 302 219 грн. 04 коп., що складається із плати за фактичний час користування об'єктом лізингу у розмірі 167 063 грн. 23 коп. та збитки у розмірі 135 155 грн. 81 коп., а також судові витрати в розмірі 4 533 грн. 29 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2014 року між сторонами було укладено Договір про фінансовий лізинг, разом з додатками до нього, серед яких Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів, які є невідємними частинами Договору лізингу, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало у власність обєкт лізингу транспортний засіб строком на 60 місяців. Позивач за Договором лізингу свої зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі.

12 серпня 2014 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір про Фінансовий лізинг № 00010234, частиною якого є Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів.

Відповідно до п. 1 Загальних умов визначено, що Загальні умови, а також Графік платежів як додаток до контракту, що є невід'ємною його частиною, та інші додатки, що є невід'ємними його частинами, являють собою угоду між сторонами, щодо придбання ТОВ «Порше Лізинг Україна», а також передачі Об'єкту лізингу відповідачу згідно з положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг», а також іншими чинними положеннями українського законодавства.

Своїм підписом на цьому документі відповідач засвідчив ту обставину, що ознайомився та зрозумів усі умови цього договору про фінансовий лізинг, Загальних умов, рахунків для лізингових платежів/Графіку платежів, а також погоджується, що всі вище зазначені документи є невід'ємними частинами Договору про фінансовий лізинг та мають обов'язкову силу по відношенню до відповідача.

Під час підписання вказаного Договору досягнуто згоди та визначено усі істотні умови Договору, зокрема: об'єкт лізингу - транспортний засіб VWCC 2/0 TDI, шасі № WVWZZZ3CZEE511662,2013 року випуску, двигун CFF Н67177, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 43 700 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 13 110 доларів США.

Усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквівалентів в доларах США.

Відповідно до п.п. 3.1. та 3.2. Загальних умов сторони погодили, що предметом лізингу за цим контрактом є транспортний засіб, зазначений у контракті та обраний у відповідності до специфікацій відповідачем та в повній мірі відповідає його вимогам. Позивач придбаває об'єкт лізингу та передає відповідачу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями чинного законодавства та Контракту.

Згідно з п. 6.3 Загальних умов, сторони погодили, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті за цим Контрактом на користь Порше Лізинг Україна, відображають справедливу вартість. Об'єкта лізингу та забезпечують отримання Порше Лізинг Україна очікуваної станом на дату виконання Контракту суми на основі діючого курсу обміну долара США, встановленого Національним банком України або українським комерційним банком (ПАТ «КІБ КредіАгріколь» або іншим банком), або на основі обмінних курсів, за якими на встановлену дату укладалися угоди з клієнтами банку (ПАТ «КІБ КредіАгріколь» або іншого банку)з купівлі та продажу долару США до української гривні, як буде обрано за рішенням Порше Лізинг Україна, станом на дату, коли кожен платіж підлягає виплаті. З цією метою лізингові платежі, інші платежі, а також будь-які інші платіжні зобов'язання, передбачені цим Контрактом, розраховуються в доларах США на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом вказаного вище банку, чинним на дату виставлення рахунку.

Умовами п. 6.5. Загальних умов встановлено, що Лізингові платежі перераховуються відповідачем на рахунок зазначений ТОВ «Порше Лізинг Україна» у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів не пізніше дати, вказаної у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів.

Позивач у відповідності до умов Контракту, має право в односторонньому порядку розірвати цей Контракт/відмовитись від Контракту та право на повернення. Об'єкту лізингу, зокрема, у випадку якщо відповідач не сплатив 1 наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 календарних днів (пп. 12.6.1. п. 12.6 Загальних умов).

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 807 ЦК України предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 1 статті 2 вказаного Закону визначено, що відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Таким чином, укладений між сторонами договір фінансового лізингу є за своєю правовою природою змішаним договором, який поєднує в собі ознаки договору купівлі-продажу із розстроченням платежу та договору найму майна, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг» та укладеним між сторонами Договором фінансового лізингу.

Пунктом 8.3.1. Умов лізингу передбачено, якщо лізингоодержувач прострочить виплату лізингового платежу протягом більш ніж 10 робочих днів, лізингодавець має право надіслати лізингоодержувачу першу вимогу щодо сплати в письмовій формі. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату протягом 7 робочих днів з моменту відправлення першої вимоги щодо сплати, лізингодавець надсилає в такий же спосіб другу вимогу, яка продовжує строк здійснення оплати ще на 8 робочих днів. У випадку, якщо лізингоодержувач не здійснить оплату у вказаний термін, лізингодавець має право направити лізингоодержувачу третю вимогу щодо сплати та відмовитися від контракту в односторонньому порядку за пунктом 12.6.1. договору. Сторони погодились, що невиконання зобов'язань після надіслання другої вимоги означає, що лізингоодержувач не має наміру в подальшому виконувати свої зобов'язання за договором.

Відповідно до пункту 8.3.2. Умов лізингу, якщо лізингоодержувач повністю або частково здійснить оплату (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (у відповідності до Закону України "Про фінансовий лізинг") лізингодавець має право розірвати контракт/відмовитися від контракту і витребувати об'єкт лізингу від лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.

Право лізингодавця розірвати контракт/відмовитися від контракту в односторонньому порядку та право на повернення об'єкту лізингу, зокрема, якщо лізингоодержувач не сплатив один наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 календарних днів передбачено також в пункті 12.6.1. договору лізингу. При цьому, договір вважається розірваним на 10 (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони (пункт 12.13. Умов лізингу).

Пунктом 13.1. Умов лізингу передбачено, що лізингоодержувач зобов'язаний у строки, встановлені лізингодавцем, повернути об'єкт лізингу лізингодавцю у всіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, розірвання контракту, крім випадку, коли лізингоодержувач набуває право власності на об'єкт лізингу відповідно до умов контракту.

З матеріалів справи вбачається, що 18.04.2014 року на виконання договору фінансовий лізинг № 00010234 від 12.08.2014 року позивач передав, а відповідач прийняв у користування транспортний засіб марки Volkswagen, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується актом прийому-передач.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором позивачем були надіслані нагадування про несплату: перше нагадування про несплату від 08.09.2015р.; друге нагадування про несплату від 18.09.2015 р.; третє нагадування про несплату від 05.10.2015 р.

Разом із третім нагадуванням 16.10.2015 р. відповідачу направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору №00010234 від 16.10.2015 р.

Пунктом 13.6. Умов лізингу передбачено, що якщо лізингодавець не зможе здійснити своє право на вилучення (повернення), як передбачено у пункті 13 Договору, він матиме право на вилучення. Об'єкта лізингу у відповідача в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса.

05.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2вчинено виконавчий напис про повернення об'єкта лізингу, зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 644.

13.07.2016 року заступником начальника Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в ОСОБА_3, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51652030, щодо примусового повернення об'єкта лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса.

31.10.2016 року заступником начальника Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в ОСОБА_3О було складено акт державного виконавця, щодо вилучення траспртного засобу у відповідача..

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України, встановлено, що у разі припинення

договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини 2 статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

В пункті 12.9. Розділу 12 "Строк та закінчення лізингу/розірвання контракту" Умов лізингу сторони погодили, що у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до пункту 12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об'єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2., а також якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, Лізингоодержувач зобов'язаний повернути об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження Порше Лізинг Україна, якщо інша адреса не вказана Порше Лізинг Україна, впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк лізингоодержувач сплачує Порше Лізинг будь-яку різницю між вартістю об'єкту лізингу та лізинговими платежами, що залишились несплаченими відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також іншими платежами, що залишились несплаченими відповідно лізингоодержувачем відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою Порше Лізинг та має бути відшкодована лізингодавцю лізингоодержувачем відповідно до умов контракту та чинного законодавства. Зобов'язання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту виконання лізингоодержувачем, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контракту.

В абзаці 2 пункту 6.18. договору визначено, що сторони погоджуються, що у випадку розірвання контракту/відмови від контракту за ініціативою Порше Лізинг Україна відповідно до пункту 12 контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об'єктом лізингу.

Згідно з наданого разрахунку компенсації за фактичний час користування обєктом лізингу, а саме: щомісячний лізинговий платіж за квітень 2016 року в розмірі 24 328 грн. 98 коп. належного до сплати не пізніше 15.04.2016 року.;щомісячний лізинговий платіж за травень 2016 року в розмірі 23 629 грн. 14 коп. належного до сплати не пізніше 15.05.2016 року; щомісячний лізинговий платіж за червень 2016 року в розмірі 23 572 грн. 69 коп. належного до сплати не пізніше 15.06.2016 року; щомісячний лізинговий платіж за липень 2016 року в розмірі 23 342 грн. 23 коп. належного до сплати не пізніше 15.07.2016 року; щомісячний лізинговий платіж за серпень 2016 року в розмірі 23 343 грн. 18 коп. належного до сплати не пізніше 15.08.2016 року; щомісячний лізинговий платіж за вересень 2016 року в розмірі 24 456 грн. 90 коп. належного до сплати не пізніше 15.09.2016 року; щомісячний лізинговий платіж за жовтень 2016 року в розмірі 24390 грн. 11 коп. належного до сплати не пізніше 15.10.2016 року.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір про фінансовий лізинг було розірвано позивачем достроково в односторонньому порядку, проте, об'єкт лізингу повернуто відповідачем позивачу в примусовому порядку лише у 31.10.2016 року.

З огляду на положення статті 653 Цивільного кодексу України, в якій встановлені правові наслідки розірвання договору, та статей 785, 795 Цивільного кодексу України, у разі якщо умови укладеного між сторонами у справі договору про фінансовий лізинг передбачають можливість нарахування лізингодавцем плати за користування об'єктом лізингу після закінчення або дострокового розірвання договору лізингу, то нарахування плати за фактичне користування об'єктом лізингу припиняється з моменту повернення лізингоодержувачем об'єкта лізингу лізингодавцю, та, відповідно, нарахування плати за фактичне користування об'єктом лізингу за відповідний період є правомірним.

Таким чином, укладений між сторонами у справі договір про фінансовий лізинг хоча і був дострокового розірваний позивачем в односторонньому порядку, однак в частині умов, які передбачали право позивача нарахувати та обов'язок відповідача сплатити плату за користування об'єктом лізингу після розірвання договору, залишався чинним до моменту повернення лізингоодержувачем об'єкта лізингу лізингодавцю та припинився саме з жовтня 2016 року - з моменту повернення лізингоодержувачем об'єкта лізингу лізингодавцю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 911/3483/16 в Постанові від 26.04.2018 року.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача плати за фактичний час користування об'єктом лізингу у розмірі 167 063 грн. 23 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача 47 413 грн. 27 коп. як суми збитку понесених позивачем через неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором суд виходить з того, що згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 611 ЦК визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з порушенням.

Позивач обґрунтовує розмірі збитків тим, що він був змушений звернутись до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична фірма Вернер» для надання юридичних послуг в розмірі 87 742 грн. 54 коп. Проте сам по собі факт звернення позивача до цих організацій не свідчить про необхідність таких витрат для захисту прав позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для їх стягнення з відповідача.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Позивачем до позову не було надано доказів укладення між ним та адвокатом договорів про надання юридичних послуг, щодо надання позивачу правничої допомоги адвокатом.

За таких обставин відсутні підстави для стягнення на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» витрат на правовому допомогу в сумі 135 155 грн. 81 коп.

Згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 4533 грн. 29 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність «Порше Лізинг Україна» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Договору фінансовий лізинг - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індетифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» індетифікаційний код 35571472, ( 02152, м. Київ, пров. Павла Тичина, 1-В, офіс «В», п/р № 1000 в ПАТ «Креді ОСОБА_4», МФО 300379) плату за фактичний час користування об'єктом лізингу у розмірі 167 063 грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індетифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» індетифікаційний код 35571472, ( 02152, м. Київ, пров. Павла Тичина, 1-В, офіс «В», п/р № 1000 в ПАТ «Креді ОСОБА_4», МФО 300379) сплачений судовий збір у розмірі по 4 533 грн. 29 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 25.06.2018.

Суддя Н.С. Тихонова