Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 459/88/16-ц

провадження № 61-9688св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,
відповідач - публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз»,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 березня 2016 року у складі судді Кріля М. Д. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року у складі колегії суддів Цяцяка Р. П., Зверхановської Л. Д., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (далі - ПАТ «Львівгаз») про зобов'язання відмінити оплату за користування її сім'єю газом у повному обсязі з серпня 1997 року, здійснення перерахунку і стягнення сплачених нею коштів в сумі 4 140,22 грн та відшкодування моральної шкоди в сумі 8 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 16 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про перерахунок нарахованих коштів за користування газом з серпня 1997 року, оскільки вона та її внучка ОСОБА_3, які проживають в цій квартирі є інвалідами. ПАТ «Львівгаз» відмовив у задоволенні вищевказаної заяви, оскільки рішенням Львівської обласної ради від 08 грудня 1999 року пільги інвалідам за споживання природного газу були скасовані.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила зобов'язати відповідача провести перерахунок нарахованих платежів з серпня 1997 року з подальшою відміною їх нарахування, стягнути сплачені кошти в сумі 4 140,22 грн та відшкодування моральної шкоди в сумі 8 000 грн.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що пільга за спожитий природний газ в розмірі 100 % знижки сім'ям, в яких проживає двоє і більше інвалідів загального захворювання, надання якої було встановлено ухвалою Львівської обласної ради народних депутатів від 04 вересня 1991 року

№ 177 та Цільовою комплексною програмою соціальної підтримки і реабілітації інвалідів, затвердженої рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 28 січня 1992 року № 14, була відмінена рішенням Львівської обласної ради від 08 грудня 1999 року № 231 і надання даної пільги не відновлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що Львівською обласною радою 01 січня 2000 року відмінено пільги, які надавали позивачу 100 % знижки за спожитий природний газ, та вирішено не здійснювати фінансування тих пільг, які надані обласними органами виконавчої влади та фінансування яких здійснюється за рахунок обласного бюджету.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 просила скасувати судові рішення й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не повністю досліджені надані позивачем докази, зокрема, те, що з серпня 1997 року в квартирі позивача проживає два інваліди: позивач та її внучка ОСОБА_3, а тому мають право на знижку в розмірі 100 % за спожитий природний газ, надання якої було встановлено ухвалою Львівської обласної ради народних депутатів

від 04 вересня 1991 року № 177 та Цільовою комплексною програмою соціальної підтримки і реабілітації інвалідів, затвердженої рішенням виконкому Львівської обласної ради народних депутатів від 28 січня

1992 року. Крім того, позивач зазначає, що всупереч положенням вищевказаної Цільової комплексної програми соціальної підтримки і реабілітації інвалідів, затвердженої рішенням виконкому Львівської обласної ради народних депутатів від 28 січня 1992 року до 13 березня 2000 року вона отримувала знижку на оплату комунальних послуг в розмірі 40 %.

Відзив на касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.

21 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 з 01 липня 2002 року отримує пенсію як інвалід І групи від загального захворювання.

Згідно з довідкою управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області від 12 липня 2011 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року

№ 117 «Про Єдиний Державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги відповідно до законів України» (далі - ЄДАРП) ОСОБА_2 зареєстровано в ЄДАРП як ветерана праці, дитину війни та інваліда І групи загального захворювання безтерміново. Відшкодування за надану пільгу з оплати з газопостачання 25 % як дитині війни (на одну особу) проводиться згідно з поданими Червоноградським управлінням по експлуатації газового господарства (далі - Червоноградський УЕГГ) розрахунками. ОСОБА_3 на обліку в ЄДАРП не перебуває (згідно з положенням Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117).

Крім того, рішенням Червоноградської міської ради Львівської області

від 02 березня 2001 року № 310 «Про надання пільг у 2001 році» встановлено надання пільг тим категоріям, які згідно з рішеннями обласної ради прирівняні до відповідної категорії пільговиків, визначених законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Червоноградською міською радою на кожен бюджетний рік за рахунок коштів міського бюджету передбачаються виплати, які стосуються інвалідів по зору та сімей, в яких проживають двоє і більше інвалідів. Зокрема це такі виплати: щомісячна адресна грошова допомога на часткове відшкодування вартості житлово-комунальних послуг інвалідам по зору І та ІІ групи; доплата на догляд інвалідів І групи та грошова компенсація оплати телефонних послуг інвалідам І групи; щомісячна адресна грошова допомога: сім'ям, в яких проживає двоє і більше непрацюючих інвалідів І та II груп загального захворювання, дітей-інвалідів та інвалідів з дитинства, які отримують пенсію по інвалідності, державну соціальну допомогу дітям-інвалідам інвалідам з дитинства чи державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам; непрацюючим одиноким інвалідам І групи загального захворювання, які отримують пенсію по інвалідності, державну соціальну допомогу дітям-інвалідам та інвалідам з дитинства чи державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, які перебувають на обліку в територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян (за поданням тер центру).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 починаючи з 2009 року вже неодноразово зверталася з аналогічними позовними вимогами до ПАТ «Львівгаз» (про проведення перерахунку плати за спожитий газ; визнання дій ПАТ «Львівгаз» неправомірними тощо), які судами залишалися без задоволення.

16 грудня 2014 року позивач звернулася до відповідача з вимогою про проведення перерахунку заборгованості за спожитий газ, однак листом

від 26 грудня 2014 року позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку заборгованості за спожитий газ.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання відмінити оплату за користування газом у повному обсязі з серпня 1997 року, здійснення перерахунку і стягнення сплачених нею коштів в сумі 4 140,22 грн та відшкодування моральної шкоди в сумі 8 000 грн, оскільки рішенням Львівської обласної ради від 08 грудня 1999 року № 231 з 01 січня 2000 року відмінено пільги за споживання природного газу для відповідної категорії населення та вирішено не здійснювати фінансування тих пільг, які надані обласними органами виконавчої влади та фінансування яких здійснюється за рахунок обласного бюджету.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в ЄДАРП та отримує пільгу 25 % знижки на оплату газопостачання як дитина війни (на одну особу) згідно з поданими Червоноградським УЕГГ розрахунками. ОСОБА_3 на обліку в ЄДАРП не перебуває. Разом з тим, для включення ОСОБА_3 до ЄДАРП вона має право звернутися до місцевого підрозділу з питань соціального захисту населення та надати копії необхідних документів, що підтверджують право особи на пільги. У разі коли пільговик з поважних причин (хвороба, інвалідність тощо) самостійно не може звернутися до уповноваженого органу, цей орган вживає заходів до включення інформації про нього до ЄДАРП.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій містять вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України ці судові рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько В. В. Пророк І. М. Фаловська С. П. Штелик