Ухвала

21 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 206/6305/17

провадження № 61-44304ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

ОСОБА_1 розглянув касаційну скаргуОСОБА_3 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3. звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємцяСіваш В. В. про стягнення неустойки за кожен день затримки усунення недоліків у сумі 10 000 грн.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська

від 01 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2018 року, позов

задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк з 20 вересня 2017 року по 03 лютого 2018 року всумі1 200грн.

У задоволенні іншої частини позову про стягнення неустойки відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_3, в якій він просить судові рішенняскасувати,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішенняпро задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 10 тис.грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн * 100 = 176 200, 00 грн).

ОСОБА_3 не погоджується з судовими рішеннями у частині відмови у стягненніна його користь суми коштів у розмірі 8 800 грн.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, справа на судові рішення, у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Наявність таких випадків у цій справі не встановлено й Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_3 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Синельников