Справа № 450/2336/17 Провадження № 2/450/463/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2018 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -Кукси Д. А.
при секретарі -Оленич О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 позовні вимоги якої пізніше уточнив, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на : житловий будинок під літ. А-1 загальною площею 77,1 кв.м., житловою площею 49 кв.м., розташований за адресою : АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивачки ОСОБА_3 чоловік,а відповідачів батько ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина до складу якого увійшов житловий будинок під літ. А-1 загальною площею 77,1 кв.м., житловою площею 49 кв.м., розташований за адресою : АДРЕСА_1.

На випадок своєї смерті ОСОБА_8 своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування його майна повинно здійснюватися за законом, в порядку черговості. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, окрім позивачки є її з спадкодавцем діти, а відповідачі по справі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які спадщину після смерті батька не прийняли.

Позивачка єдина прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки до дня його смерті постійно проживала разом з ним, а тому ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважає себе такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка. У зв'язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно за життя спадкодавця були втрачені та невідновлені, позивачка змушена захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна в судовому порядку.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак від її представника ОСОБА_4 надійшла заява про слухання справи у їх відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить зад влити.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду нею було подано заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду ним було подано заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду ним було подано заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивачки ОСОБА_3 чоловік, а відповідачів батько - ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 видане 09 жовтня 1991 року, актовий запис № 36. Факт родинних відносин підтверджується наявними в матеріалах справи доказах.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок під літ. А-1 загальною площею 77,1 кв.м., житловою площею 49 кв.м., розташований за адресою : АДРЕСА_1 з приналежними будівлями та спорудами, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14.01.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Пустомитівської селищної ради народних депутатів від 20.07.1989 р № 245.

Технічні характеристики житлового будинку підтверджуються технічним паспортом від 22.03.2017 року виготовленого приватним підприємством «Архібуд1»

Встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_8 на випадок смерті своїм майном не розпорядився, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися між спадкоємцями почергово за законом.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_3 та її з спадкодавцем діти, а відповідачі по справі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які спадщину після смерті батька не прийняли.

Згідно приписів ст.548 Цивільного кодексу Української РСР (що діяв на момент смерті спадкодавця), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Згідно з п.3.3. методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України від 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав в належному йому житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1 На час його смерті за вказаною адресою разом з ним проживала його дружина ОСОБА_3, яка і надалі там проживає та утримує дане майно, а отже ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_8

Судом встановлено, що з метою отримати свідоцтво про прийняття спадщини після смерті чоловіка, позивачка звернулась з відповідною заявою до нотаріуса, однак постановою від 17.02.2017 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Судом встановлено, що за життя спадкодавцем ОСОБА_8 оригінал свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14.01.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Пустомитівської селищної ради народних депутатів від 20.07.1989 р № 245, було втрачено та не відновлений. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім'я ОСОБА_8 унеможливлює оформлення спадкових прав позивачки на вказане спадкове майно у нотаріальній конторі.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.. 328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені, та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в порядку с. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року №Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкове майно належало спадкодавцю на праві особистої власності, а також те, що позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, також те, що ухвалення рішення в користь позивачки не порушує прав третіх осіб, те що позивачка у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,12,13,64,76-83,258 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 328, 392 ЦК України, ст. 529, 548, ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок під літ. А-1 загальною площею 77,1 кв.м., житловою площею 49 кв.м., розташований за адресою : АДРЕСА_1, що значиться за ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський районний суд Львівської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

СуддяД. А. Кукса