_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-4787/10
Провадження № 6/520/281/18
УХВАЛА

24.09.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1, Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок №8» про зміну чи встановлення способу, і порядку виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-4787/2010 за позовом Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок № 9 загальноосвітньої школи-інтернату» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшло подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1, Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок №8» про зміну чи встановлення способу, і порядку виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-4787/2010 за позовом Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок № 9 загальноосвітньої школи-інтернату» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому державний виконавець просить суд встановити спосіб та порядок виконання судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1, враховуючи, що ОСОБА_3 був усиновлений та вибув із ОНВК «Дитячий будинок № 9 загальноосвітня школа інтернат І-го ступеня» Одеської міської ради Одеської області.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12 червня 2018 року прийнято до розгляду вказане подання та призначено у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання державний виконавець та сторони по цивільній справі №2-4787/2010 не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа № 2-4787/2010 за позовом Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок № 9 загальноосвітньої школи-інтернату» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 з усіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2010 року по 21 травня 2021 року на особистий рахунок малолітнього ОСОБА_3 НОМЕР_1 в Одеському міському відділені ВАТ Державного Ощадбанку України № 7860/0334. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 з усіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2010 року по 21 травня 2021 року на особистий рахунок малолітнього ОСОБА_3 НОМЕР_1 в Одеському міському відділені ВАТ Державного Ощадбанку України № 7860/0334. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь держави державне мито у розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень.

15 вересня 2010 року Київським районним судом міста Одеси було видано виконавчий лист №2-4787/10 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 з усіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2010 року по 21 травня 2021 року на особистий рахунок малолітнього ОСОБА_3 НОМЕР_1 в Одеському міському відділені ВАТ Державного Ощадбанку України № 7860/0334.

27 вересня 2010 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову №В-5/544 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4787/10, виданого 15 вересня 2010 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 з усіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2010 року по 21 травня 2021 року.

Згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) - це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Згідно з ч.3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частинами 1-3 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За змістом вказаних норм, зміна або встановлення способу виконання рішення можлива у випадку, коли наявні обставини, що утруднюють виконання рішення або свідчать про неможливість його виконання.

На вказані обставини вказує також постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року, у пункті 9 якої зазначено, що зміна способу і порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державного виконавця, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про заміну способу виконання, суд повинен з'ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Зміна способу й порядку виконання рішення застосовується лише у виключних випадках.

Суд також враховує і правову позицію ВСУ, що була висловлена у справі № 6-1829цс15 про те, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

До заяви про зміну чи встановлення способу, і порядку виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-4787/2010, державним виконавцем надано розрахунок заборгованості по аліментам від 01 червня 2018 року, з якого вбачається, що станом на 01.06.2018 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів складає 87955 гривень 25 копійок, а також копію листа Одеського дошкільного навчального закладу «Дитячий садок» №8 Комбінованого типу Одеської міської ради Одеської області за №44 від 16 квітня 2018 року.

У вказаному листі зазначено, що згідно наказу навчального закладу від 16.11.2011 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 вибув із закладу у сім'ю за рішенням суду Суворовського району міста Одеси від 01.11.2011 року.

Інших доказів та відомостей в обґрунтування заяви, державним виконавцем до суду не надано.

Державним виконавцем не встановлено та не надано до суду копію рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 01.11.2011 року, яке стосується малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підтвердження та встановлення обставин, що саме було ухвалено за вказаним рішенням та чого воно стосується.

До суду також не надано доказів на підтвердження того, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, саме усиновлений та відомостей про осіб, які були оголошені усиновлювачами малолітнього.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що державним виконавцем не підтверджені належними доказами посилання викладенні у поданні стосовно підстав, які утруднюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, у зв'язку з чим суд позбавлений перевірити зазначені підстави.

Суд зазначає, що з наданих до суду відомостей, суд вважає подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1, Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок №8» про зміну чи встановлення способу, і порядку виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-4787/2010 за позовом Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок № 9 загальноосвітньої школи-інтернату» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення аліментів, необґрунтованим та таким, що підлягає залишенню без задоволення, оскільки заявником не доведено обставин, що утруднюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, в межах виконавчого провадження.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1, Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок №8» про зміну чи встановлення способу, і порядку виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-4787/2010 за позовом Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок № 9 загальноосвітньої школи-інтернату» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.