РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

за участю: представника позивачки адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь» про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування, суд,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пред'явили позов до ТзОВ «Промінь» з вимогами визнати за ними право власності на частку у статутному капіталі ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь» у розмірі по 8000 грн., що становить по 16,665 % статутного капіталу, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 26 січня 2017 року. На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 26 січня 2017 року помер батько позивачів - ОСОБА_5. За життя батько позивачів заповіт не склав, а отже спадкування після його смерті повинно здійснюватись за законом. На час відкриття спадщини після смерті спадкодавця спадкоємцями першої черги у відповідності до ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України є рідний син та рідна донька ОСОБА_5. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановленому законом порядку звернулися до приватного нотаріуса та надали заяви про прийняття спадщини. Було відкрито спадкову справу №6019973. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 16.03.2017 № 22727751 ОСОБА_5 є учасником ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь» і розмір його частки у статутному капіталі товариства складає 16 000,00 грн. Право на частку у статутному капіталі необхідно відмежовувати від права на участь у товаристві. Позивачі звернулися до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Кожен із спадкоємців спадкує 1/2 від частки спадкодавця у статутному капіталі. Розмір частки спадкодавця у статутному капіталі товариства складає 16000 грн. Для видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі господарського товариства нотаріусу потрібно два документи: виписка (зараз це витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, та - довідка, підписана керівником товариства. У спадковій справі відсутня необхідна довідка, яка видається товариством. На запит нотаріуса вказану довідку відповідачем не було надано. Тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва оскільки документально не підтверджено склад спадкового майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином за відсутності можливості оформити спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємець звернувся до суду із позовом про визнання права на частку у статутному капіталі товариства.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь» про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування, розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2018 року закрито підготовче провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь», про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування, справу призначено до судового розгляду по суті.

В призначене судове засідання позивачка ОСОБА_2 не зявилася.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити з підстав, що викладені в письмовій формі. На стягненні з відповідача на користь позивачів суму сплаченого судового збору не наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь» в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте отримання. Згідно раніше наданого відзиву на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнає частково, в частині визнання за Позивачем 1 та Позивачем 2 права власності в порядку спадкування на частку у статутному капіталі ТОВ «Промінь» в розмірі 8000 грн. за кожним із позивачів.

У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 26 січня 2017 року помер батько позивачів - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №743360 (т.1, а.с.8).

За життя ОСОБА_5 заповіт не склав, а отже спадкування після його смерті повинно здійснюватись за законом.

На час відкриття спадщини після смерті спадкодавця спадкоємцями першої черги у відповідності до ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України є син та донька ОСОБА_5.

Діти спадкодавця, донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 у встановленому законом порядку звернулися до приватного нотаріуса та надали заяви про прийняття спадщини. Було відкрито спадкову справу № 6019973.

Як передбачено ст.1218 Цивільного кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 16 березня 2017 року № 22727751 ОСОБА_5 є учасником ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь» і розмір його частки у статутному капіталі товариства складає 16 000,00 грн.

Право на частку у статутному капіталі необхідно відмежовувати від права на участь у товаристві. Право на участь у товаристві (ст. 100 Цивільного кодексу) як немайнове право до складу спадщини не включається, тоді як право на частку (пай), будучи правом майновим, переходить до спадкоємців.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 Закону «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку у статутному (складеному) капіталі.

Позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином кожен із спадкоємців спадкує 1/2 від частки спадкодавця у статутному капіталі. Розмір частки спадкодавця у статутному капіталі товариства складає 16 000,00 грн.

Відповідач ТОВ «Промінь», розглянувши позовні вимоги зазначив у своєму відзиві, що визнає їх частково, в частині визнання за Позивачем 1 та Позивачем 2 права власності в порядку спадкування на частку у статутному капіталі ТОВ «Промінь» в розмірі 8000 грн. за кожним із позивачів. Відповідач заперечує щодо визначення в судовому порядку частки померлого та відповідно частки спадкоємців у відсотковому відношенні. Суд визнає вказані заперечення необґрунтованими виходячи з наступного.

Статут ТОВ «Промінь», згідно вимог законодавства, вже містить визначення частки померлого ОСОБА_5 у статутному капіталі у відсотках.

Поняття ОСОБА_4 визначено в статті 140 ЦК України, відповідно до якої, таким ОСОБА_4 є господарське товариство, засноване однією або кількома особами, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Установчим документом ОСОБА_4 є статут (частина перша статті 143 ЦК України, частина перша статті 82 ГК України). Статут є локальним правовим актом і обов'язковим для дотримання та виконання всіма учасниками. Він має містити відомості про розмір статутного капіталу з визначенням частки кожного учасника, а також розмір, склад та порядок внесення ним вкладів (частина перша статті 140, частина перша статті 143 ЦК України, частина четверта статті 82 ГК України).

Отже, розмір часток учасників ОСОБА_4 у статутному капіталі встановлюється Статутом.

Ця позиція, підтверджується і Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2018 року по справі 918/92/17. Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як зазначено у постанові, згідно з частиною 1 статті 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (частина 1 статті 140 Цивільного кодексу України).

Так, зокрема, відповідно до частини 1 статті 142 Цивільного кодексу України якщо товариство з обмеженою відповідальністю засновується кількома особами, ці особи у разі необхідності визначити взаємовідносини між собою щодо створення товариства укладають договір у письмовій формі, який встановлює порядок заснування товариства, умови здійснення спільної діяльності щодо створення товариства, розмір статутного капіталу, частку у статутному капіталі кожного з учасників, строки та порядок внесення вкладів та інші умови.

Статут товариства з обмеженою відповідальністю крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду; порядок передання (переходу) часток у статутному капіталі (абзац 2 частини 1 статті 143 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.3 Глави 8 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275-VIII від 06 лютого 2018 року цей Закон набирає чинності через три місяці з дня його опублікування, крім частини другої статті 23 цього Закону, яка набирає чинності через один рік з дня набрання чинності цим Законом. Закон набрав чинності 17 червня 2018 року.

Згідно ч.2 ст.12 вказаного Закону розмір частки учасника товариства у статутному капіталі товариства може додатково визначатися у відсотках. Розмір частки учасника товариства у відсотках повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу товариства.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» до компетенції загальних зборів учасників належить перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства.

Згідно з частиною 2 статті 148 Цивільного кодексу України учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

У статуті ТОВ «Промінь» розмір частки у статутному капіталі, що належала ОСОБА_5 виражено у відсотках та у грошовому еквіваленті, а саме, 16000 грн. 33,3 % (п.5.2 Статуту ТОВ «Промінь»).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, тому, суд визнає за ОСОБА_2 право власності на частку у статутному капіталі ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь» у розмірі 8 000,00 грн. 16,665 %, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 26 січня 2017 року та визнає за ОСОБА_3 право власності на частку у статутному капіталі ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь» у розмірі 8 000,00 грн. 16,665 %, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 26 січня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на частку у статутному капіталі ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь» (ідентифікаційний код юридичної особи 30000811) у розмірі 8 000,00 грн. (розмір частки в статутному капіталі в гривнях) 16,665 % (розмір частки в статутному капіталі у відсотках), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 26 січня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) право власності на частку у статутному капіталі ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Промінь» (ідентифікаційний код юридичної особи 30000811) у розмірі 8 000,00 грн. (розмір частки в статутному капіталі в гривнях) 16,665 % (розмір частки в статутному капіталі у відсотках), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 26 січня 2017 року.

Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А.Носик