Справа № 464/3977/18
пр.№ 2/464/1402/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2018 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Гаврилишин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що з 08.12.2016 перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_3. Однак, сімейні відносини між ними погіршилися та з жовтня 2017 року вони не проживають разом. Дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не допомагає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків з утримання та виховання сина. Просить позов задовольнити і ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів.

Ухвалою суду від 18.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Позивач в судове засідання не з'явилась, 08.08.2018 звернулась в суд із заявою, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з'явились, з невідомих для суду причин, про розгляд справи належним чином були повідомлені. Від відповідача 20.08.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що його дохід на місяць становить 1777 грн. З цієї суми, з нього стягуються аліменти, згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Кожного місяця він добровільно, по мірі своєї можливості та залежно від потреб дитини, купляє сину одяг, їжу та інші необхідні речі для його розвитку. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 08.12.2016, виданим Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.2). ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 19.05.2017 р. Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.3).

Судом встановлено, що малолітній син проживає з матір'ю ОСОБА_1, знаходиться на її утриманні, жодних доказів участі у матеріальному забезпеченні дитини відповідачем ОСОБА_2 не надано.

У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і у твердій грошовій сумі.

Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також вищезазначених норм Сімейного кодексу України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На підставі вищенаведеного, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, яку утримує позивач, матеріальне становище відповідача, наявність на утриманні іншої доньки, те, що син тільки зареєстрований за адресою відповідача і відсутність переконливих доказів стосовно надання матеріальної допомоги, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання малолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 16.07.2018 р. та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265, 430 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, проживає за адресою: АДРЕСА_2, ІПН-НОМЕР_3.

Суддя О.Ю.Горбань