АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 2610/17417/2012

провадження № 22-ц/796/7264/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддів Махлай Л.Д., Музичко С.Г.
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,

учасники справи: представник відповідача ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року

у справі за заявою ОСОБА_6, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», ОСОБА_7 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернувся до суду з вимогами про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 30.08.2017 року ПАТ «Сбербанк» повідомило заявника, про те, що у нього відсутня заборгованість перед банком за договором про відкриття кредитної лінії №08-09-08/ФО від 19.09.2008 року у зв'язку з переуступленням права вимоги за договором №08-09-08/ФО та договором іпотеки. Доказів переуступлення права вимоги за його кредитними зобов'язаннями заявнику не надано. Тому заявник заявляє, що заборгованість перед банком відсутня, а відповідно виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню повністю. / т. 2 а.с. 218-220/

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено. /т. 3 а.с. 111-114/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, заяву задовольнити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що 30.08.2017 року ПАТ «Сбербанк» повідомило про те, що у нього заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №08-09-08/ФО від 19.09.2008 року у зв'язку з переуступленням права вимоги за договором №08-09-08/ФО та договором іпотеки. Доказів переуступлення права вимоги за його кредитними зобов'язаннями заявнику не надано, обов'язок боржника за виконавчим листом відсутній, а боржник на користь ПАТ «Сбербанк» не повинен виконувати обов'язок, який покладений на нього виданим виконавчим листом. Також не враховано, що ТОВ «ФК «Фактор Плюс», якому було передано право вимоги по кредитному договору, не зверталось з вимогою про заміну сторони у виконавчому провадженні. З 03.03.2017 р. права вимоги передані ОСОБА_7, яка також вказує на те, що вона не зверталась з вимогою про заміну сторони у виконавчому провадженні, і не має такого наміру, з огляду на досягнуті домовленості щодо добровільного погашення заборгованості. Наголошував і на тому, що виконавчий лист повернуто стягувачеві, арешт, накладений у межах виконавчого провадження на усе майно боржника не знятий, а виконавчий лист не забезпечує здійснення прав новим кредитором.

ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з поясненнями, в яких повідомила, що не заперечує проти визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Зазначала про те, що за кредитною заборгованістю є єдиним кредитором ОСОБА_6, документи від попередніх кредиторів їй не передавались, а питання щодо погашення заборгованості з боржником узгоджені. Водночас, боржник не може погашати заборгованість у зв'язку з накладенням арешту на його майно.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &q?К ;Про судоустрій і статус суддів&quсу;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &quXI;Про судоустрій і статус суддів&qu с; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, який з'явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі №2610/17417/2012 провадження №2/761/1466/2013 від 23.10.2013 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства &q?го;Дочірній Банк Сбербанку Росії&q?чі; до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2014 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2013 року та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ &q? С;Дочірній БанкСбербанку Росії&q?ір; суму боргу за кредитним договором в розмірі 3 036 465 грн. 54 коп., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.07.2014 року виправлено описки в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2014 року залишено без змін рішення Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2014 року.

27.07.2015 року видано виконавчий лист у даній справі.

11.10.2016 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лозовою Анастасією Ігорівною було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2610/17417/2012 від 27.07.2015 року.

03 березня 2017 року було укладено між ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАКТОР ПЛЮС» договір №28-2_93, відповідно до умов якого Банк відступив (передав), а фінансова компанія прийняла права грошової вимоги за Договором про відкриття кредитної лінії №08-09-08/00 від 19.09.2008 р. з усіма змінами і доповненнями до нього, який укладений між Банком та ОСОБА_6 ідентифікаційний номер НОМЕР_1. Крім того, 03 березня 2017 року було між ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАКТОР ПЛЮС» укладено договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 19.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрованого в реєстрі №23559.

03 березня 2017 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАКТОР ПЛЮС» укладено договір про відступлення права вимоги до ОСОБА_6 ОСОБА_7

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 432 ЦПК України, про те, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом першої інстанції наголошено на тому, що підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Встановивши, що до заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не додано жодних доказів, які б свідчили про виконання боржником виконавчого документа та давали суду правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів заяви.

Доводи про те, що обов'язок божника перед банком відсутній, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки боржника не звільнено від виконання обов'язку погашення заборгованості за рішенням суду та виданим виконавчим листом.

Крім того, заміни сторони у виконавчому провадженні не відбувалось, а кредитор не може бути позбавлений права звернутись з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки рішення суду не виконано.

Таким чином, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутність заборгованості саме перед банком, так оскільки відбулося переуступлення права вимоги за договором №08-09-08/ФО від 19.09.2008 року, але не погашення заборгованості, тому заявника не звільнено від обов'язку повернути борг.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: