Справа № 323/1519/18
Провадження № 2-о/323/43/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

21.06.2018 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

за участю

представника заявника - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Комишуваська селищна рада Оріхівського району Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області із заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім'єю з її вітчимом - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, в період з 2005 року і по день смерті вітчима.

Заява обґрунтовується тим, що фактично заявниця та ОСОБА_3 стали членами однієї сім'ї, коли мати заявниці, уроджена ОСОБА_4, почала проживати з ОСОБА_3 однією сім'єю. Заявниці на той час було 8 років. В подальшому, 27.11.1971 року, мати заявниці уклала шлюб з ОСОБА_3, у якому перебувала до своєї смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_5. Після смерті матері заявниця продовжила проживати разом з вітчимом, здійснювала догляд за ним, вела з ним спільне господарство та єдиний сімейний бюджет. Між ними давно склалися відносини як між донькою та батьком. За життя ОСОБА_3 передав заявниці право власності на все своє майно, окрім земельної ділянки площею 1,00 га на території Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 26.04.2005 року. Однак після його смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_4, заявниця не змогла в нотаріальному порядку оформити спадкові права на цю ділянку, оскільки вітчим її не усиновлював, а документального підтвердження факту проживання однією сім'єю вона нотаріусу надати не змогла. У зв'язку з наведеними обставинами заявниця змушена звернутись до суду за встановленням факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_3, оскільки іншого порядку підтвердження цього факту законом не передбачено.

В судовому засіданні представник заявниці, адвокат ОСОБА_1, вимоги свого довірителя підтримала, пославшись на факти та норми права, викладені в заяві.

Представник Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, яка з ініціативи суду була залучена заінтересованою особою до участі у цій справі на підстави того, що відповідні факти відбувались на території, що належить до її юрисдикції як органу місцевого самоврядування, - в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи та про відсутність заперечень проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши наявні у справі докази, та проаналізувавши відповідні норми матеріального права, суд приходить до такого.

Як встановлено з матеріалів справи, заявниця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим Оленівським сільським ЗАГС ІНФОРМАЦІЯ_3.

27.11.1971 року мати заявниці, ОСОБА_4, уклала шлюб з ОСОБА_3 та взяла його прізвище, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3, виданим виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.

Сама заявниця з 24.05.1986 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4, виданим Нетішинським міьквиконкомом Славутського району Хмельницької області.

Мати заявниці разом з ОСОБА_3 проживали у шлюбі за адресою АДРЕСА_1, з 18.01.1978 року, що підтверджується відповідними записами домовій книзі реєстрації громадян у цьому будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_5 мати заявниці, ОСОБА_8, померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_5, виданим виконкомом Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 01.12.2004 року.

Ще за життя матері заявниці її вітчим ОСОБА_3 подарував свій будинок за адресою АДРЕСА_1, заявниці, але продовжував проживати у ньому до своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до Довідки № 622 від 04.12.2017 року, виданої Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області, заявниця ОСОБА_2 з листопада 2005 року проживала без реєстрації у своєму будинку за адресою АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_3, за яким здійснювала догляд.

Крім того, відповідно до Довідки про отримання допомоги № 4045 від 04.12.2017 року, ОСОБА_2 в період з 30.09.2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто по день смерті ОСОБА_3, перебувала на обліку в УСЗН Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області як особа, що здійснювала догляд за інвалідом 3-ї групи, та отримувала передбачені законом компенсації.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер від раку селезінкового валику товстого кишечника, що підтверджується від повідною медичною довідкою про причини смерті та Свідоцтвом про смерть НОМЕР_6, виданим виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області 05.07.2017 року.

Заявниця ОСОБА_2, вважаючи себе спадкоємцем ОСОБА_3 за законом четвертої черги, прийняла за ним спадщину шляхом подання 05.12.2017 року відповідної заяви приватному нотаріусу Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок Т.А., на підставі чого було заведено спадкову справу № 78 за 2017 рік

Постановою вказаного нотаріуса від 25.05.2018 року заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 виключно через те, що заявниця була зареєстрована не за фактичним місцем проживання, та не надала нотаріусу документального підтвердження проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю протягом останніх п'яти років перед його смертю.

Оцінюючи в сукупності надані заявником докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України).

Таким чином, при вирішення питання про встановлення факту проживання однією сім'єю ключовим критерієм є наявність спільного побуту, взаємних прав та обов'язків.

Факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 однією сім'єю підтверджується не лише вказаною вище довідкою заінтересованої особи, а й іншими обставинами, які вказують на те, що між цими особами склалися відносини, характерні для сімейних відносин між падчеркою та вітчимом, а саме: факт прижиттєвого дарування ОСОБА_2 єдиного наявного у ОСОБА_3 житла, його безперешкодного проживання в цьому житлі протягом 10-ти років після дарування, факт здійснення ОСОБА_2 догляду на ОСОБА_3, стан здоров'я якого вимагав постійної присутності поряд особи-доглядача, з чого й випливає факт ведення ними спільного господарства та побуту. Не спростовує цього навіть перебування ОСОБА_2 у шлюбі, оскільки, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 фактично й був членом цієї сім'ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 293, ст. ст. 315, 317 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому ст. 315 ЦПК України не містить вичерпного переліку юридичних фактів, що можуть бути встановлені рішенням суду в порядку окремого провадження.

Суд виходить з того, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом ОСОБА_3 не залишив, через що ознак спору про право на його спадщину не встановлено. Іншого, крім судового, способу встановити факт проживання однією сім'єю у ОСОБА_2 немає, а з отриманням відповідного судового рішення у неї не буде причин звертатись до суду за захистом своїх спадкових прав, оскільки вона зможе їх оформити в нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Факти, викладені в заяві, ніким з учасників справи не заперечуються, підтверджуються наявними у справі документами, а тому заява є такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 19, 264, 265, 293, 315, 317 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Комишуваська селищна рада Оріхівського району Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали однією сім'єю як падчерка та вітчим в період часу з 2005 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складений 25.06.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, - протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв