Провадження № 2/522/7922/18
УХВАЛА

21 вересня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні без виклику сторін заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними довіреності та договору, витребування майна із чужого незаконного володіння, виселення та вселення осіб,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 31.08.2018 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними довіреності та договору, витребування майна із чужого незаконного володіння, вселення та виселення з квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В. від 04.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано час на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.09.2018 року провадження у справі було відкрито.

Одночасно із позовом від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру АДРЕСА_2, яка в теперішній час належить відповідачу ОСОБА_5, до набуття чинності рішення суду по даній справі. В обґрунтування заяви про забезпечення позову, представник позивача посилається на відомості про намір відповідача продати дану квартиру. У заяві наголошували, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру АДРЕСА_3 надасть можливість їх продажу відповідачці ОСОБА_5, що призведе до неможливості позивачем поновити його порушені права та інтереси, як співвласника цього майна, а також може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позовні вимоги будуть задоволенні судом.

У відповідності до ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи,суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та часткового задоволення заяви представника позивача.

Судом встановлено, що в серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними довіреності та договору, витребування майна із чужого незаконного володіння, виселення та вселення осіб.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира АДРЕСА_4 відчужувались ОСОБА_3 на користь інших осіб.

З доданих до позову матеріалів вбачається, що 27.03.2015 року між ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 23 січня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6,та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартира АДРЕСА_5 червня 2015 року ОСОБА_4 продала квартиру за адресою: АДРЕСА_6 ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 15.06.2015 року, реєстраційний номер 816. Отже,на даний час, відповідач ОСОБА_5 є власником спірного майна.

Позивач обґрунтовує свою заяву також і тим, що ОСОБА_5 має намір продати спірну квартиру.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 149ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст.151 ЦПК України заява відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Суд вбачає, що предметом спору є визнання недійсними довіреності від 23 січня 2015 року на підставі якої діяла ОСОБА_3 підчас укладення договору купівлі-продажу з ОСОБА_4, витребування майна із чужого незаконного володінняБурлаченко О.В., виселення та вселення осіб. Останнім власником спірного майна є ОСОБА_5

Беручи до уваги предмет спору, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об'єктивного спору між сторонами та з метою усунення загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Це судове рішення не може бути розглянуто в якості оцінки обставин по справі, а постановлено судом в силу наявності обґрунтованих підстав передбачати можливість порушення прав сторін у разі невжиття таких заходів.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлений на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Керуючись ст.ст.3,11, 12,13,43,49,89,149-151, 153,247,258-260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_7, загальною площею 202,9 кв.м, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відомості відповідно до ч. 1ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач : ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Боржник : ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1, (остання відома адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, корп.. 2, кв. 62).

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту ОМР та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня ї її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 21.09.2018 року.

Суддя Домусчі Л.В.