Справа № 161/8419/18
Провадження № 2/161/2597/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Божкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного комунального підприємства «Луцьктепло» про визнання заборгованості безнадійною та зобов'язання вчинити її списання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд із вищевказаним позовом, мотивуючип його тим, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 та єдиною особою, яка проживає та зареєстрована у вказаній квартирі.

Послуги з водопостачання гарячої води та опалення (теплопостачання) надаються відповідачем згідно тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №731-1 від 06.12.2017 року. Договору у письмовому вигляді сторони не укладали, його істотні умови теж не визначені. У зв'язку з тяжким матеріальним станом позивача, у період 2008-2018рр. за вищевказаною квартирою (її власником) виникла заборгованість, яка станом на 17 квітня 2018 року становила 6 449,73 грн. (в тому числі - 4571,02 грн. за опалення, 1878,71 грн. за гарячу воду). Заборгованість була наявною та зафіксованою за ОСОБА_3, станом на 01 квітня 2015 року. Тому , позивач вирішив звернутися із заявою-вимогою від 24 квітня 2018 року про визнання безнадійною та списання з його особового рахунку заборгованості по 01 березня 2015 року за надані відповідачем послуги, посилаючись на п п. А п. 14.1.11 Податкового кодексу України, ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, яку адресував засобами поштового зв'язку. Зі спливом одного місяця з моменту отримання вказаної заяви-вимоги, ДКП «Луцьктепло» жодним чином не повідомило про результати її розгляду та відповідно про прийняте рішення.

Згідно пп. А п. 14.1.11 Податкового кодексу України безнадійною є заборгованість за зобов'язаннями щодо яких минув строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа має звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено строк позовної давності тривалістю у три роки.

У відповідності з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи пропуск відповідачем без поважних причин строку позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості з позивача за отримані ним послуги з водопостачання гарячої води та опалення (теплопостачання), включно, по 01 березня - 2015 року, нарахована сума боргу знаходиться поза межами строку позовної давності, а тому не може бути виставлена позивачу до сплати, оскільки є безнадійною та підлягає до списання з його особового рахунку.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати безнадійною його заборгованість перед державним комунальним підприємством «Луцьктепло» за надані послуги з водопостачання гарячої води та опалення (теплопостачання), включно, по 01 березня 2015 року; зобов'язати державне комунальне підприємство «Луцьктепло» списати з особового рахунку ОСОБА_3 заборгованість за надані послуги з водопостачання гарячої води та опалення (теплопостачання), включно по 01 березня 2015 року.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Відзив обґрунтовано тим, що згідно з рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №577-1 від 24.09.2013р. "Про виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Луцька" ДКП "Луцьктепло" є виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на території міста Луцька. В порушення вимог підпункту 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ч. 3 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", позивач не уклав з ДКП "Луцьктепло" договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. В той же час, згідно з вимогами п. 5 ст. 20 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" відсутність договору не знімає з ОСОБА_3 обов'язку щодо оплати за отриману теплову енергію, а тому його невиконання тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.

Станом на 01.04.2015р. заборгованість по теплопостачанню у позивача становила 532,18грн., в т.ч.: 461,26 грн. за опалення, 70,92грн. - за гарячу воду, яку ОСОБА_3 сплачував у міжопалювальний період, тим самим, погоджуючись із фактом існування заборгованості, що підтверджується розрахунком, додавши до відзиву.

Таким чином, у ДКП "Луцьтепло" були відсутні правові підстави для звернення до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за отримані ним послуги з теплопостачання по 01.04.2015р, включно. Безпідставними є твердження позивача про пропуск строків позовної давності на звернення ДКП "Луцьктепло" до суду та списання заборгованості за цей період. Відповідь про вищезазначене ДКП "Луцьктепло" надавало позивачу листом від 30.05.2018 № 2009/08.

Водночас, станом на 22.05.2018р. по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 існує заборгованість за теплопостачання на загальну суму 7 955,01грн, в т.ч.: за опалення - 5 787,95 грн., за гарячу воду - 2 167,06 грн., яка виникла у зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 свого обов'язку щодо своєчасної оплати за надані послуги за період з жовтня 2015 року по даний час. На даний час строки позовної давності для звернення ДКП "Луцьктепло" до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 7 955,01 грн. не минули. З метою вирішення питання зменшення заборгованості позивача ДКП "Луцьктепло" пропонувало ОСОБА_3 укласти договір реструктуризації заборгованості по теплопостачанню, але позивач не прийняв такої пропозиції.

Позовна вимога ОСОБА_3 про визнання його заборгованості по теплопостачанню перед ДКП "Луцьктепло" свідчить про намагання уникнути відповідальності за несплату обов'язкових комунальних платежів.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникли із Закону «Про захист прав споживачів», а тому відповідно до цього Закону позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні в суд з даним позовом.

Позивач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, зареєстрований у цій квартирі та отримує послуги з водопостачання гарячої води і опалення, що надаються відповідачем згідно з тарифами, передбаченими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що встановлені рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №731-1 від 06.12.2017 року.

Судом встановлено, що станом на 17.04.2018 року, за позивачем існує заборгованість за несплату послуг по теплопостачанню та гарячої води, зокрема: 6449,73грн. за опалення, 1878,71 грн. за гарячу воду.

24.04.2018р. позивач звернувся до відповідача із листом про визнання заборгованості безнадійною та списання з особового рахунку заборгованості перед ДКП «Луцьктепло» в сумі 532,18грн., в т.ч.: 461,26 грн. за опалення, 70,92грн. - за гарячу воду, яка утворилась станом на 01.03.2015р., посилаючись на п.14.11 Податкового кодексу України, в яких зазначено, що безнадійною є заборгованість за зобов'язаннями щодо яких минув строк позовної давності.

Крім того, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач покликається на ст.ст.256, 257, ч.1 ст.261 ЦК України, в яких зазначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа має звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З мат еріалів справи випливає, що 17.04.2018р. на запит представника позивача, відповідачем надіслано відповідь, з якої слідує, що станом на 17.04.2018р. по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 борг ОСОБА_3 перед ДКП «Луцьктепло» за надані послуги з теплопостачання становить 8011,95грн. В порушення вимог підпункту 1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , ч.3 ст.24 Закону України «Про теплопостачання» ОСОБА_3 не уклав з підприємством договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Проте, згідно з вимогами п.5 ст.20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» відсутність договору не знімає з ОСОБА_3 обов'язку щодо оплати за отриману теплову енергію, а тому його невиконання тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.

В порушення вимог підпункту 1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.3 ст.24 Закону України «Про теплопостачання» між сторонами не укладено договору про надання послуг з централізованого опалення , постачання гарячої води. Проте, згідно з вимогами ч.5 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відсутність договору не звільняє ОСОБА_3 від обов'язку щодо оплати за отримані послуги. З оглянутого в судовому засіданні розрахунку нарахувань оплати за послуги з теплопостачання по особовому рахунку позивача вбачається, що станом на 01.04.2015р. заборгованість ОСОБА_3 по теплопостачанню становила 532,18грн., в тому числі 461,26грн. за опалення, 70,92грн. за гарячу воду, яку ОСОБА_3 сплачував погоджуючись із сумою існуючої заборгованості.

Таким чином, судом встановлено, що сума коштів 532,18грн., яку просить позивач визнати безнадійною, і зобов'язати відповідача списати, сплачено відповідачем в рахунок погашення цієї заборгованості, а тому доводи позивача про існування за ним такої заборгованості перед відповідачем є безпідставними. А отже, і безпідставними є його позовні вимоги щодо визнання заборгованості безнадійною та зобов'язання списати її.

Керуючись ст.ст. 2,4,5, ч.3 ст.12, ч.1 ст.81, ст.259, 263-265, 273 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.256 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до державного комунального підприємства «Луцьктепло» про визнання заборгованості безнадійною та зобов'язання вчинити її списання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.