ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/609/18
провадження № 4-с/753/102/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Слаква О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмакової Олени Анатоліївни, начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа: ОСОБА_3, суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник в особі ТОВ «Рада»у порядку ст. 447 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмакової О.А., заінтересована особа: ОСОБА_3 Мотивуючи свої вимоги тим, що державний виконавець безпідставно виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 28 листопада 2017 року за № 54722264 по виконанню виконавчого листа № 753/5149/15, виданого 06 липня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Рада» боргу в сумі 858 грн. 10 коп., з підставі відсутності у виконавчому документі інформації про дату народження та індентифікаційний код платника податків боржника, невірно застосувавши норму п. 6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» з тих підстав, що Закон України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено серед іншого й персоніфіковані дані стягувача та боржника. Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 цього Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. Водночас, вказаний Закон надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну. За таких підстав державний виконавець, прийнявши рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, діяв всупереч ст.ст. 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», не вжив всіх необхідних заходів для належного виконання рішення суду. При цьому, положення вказаного Закону передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Проте, всупереч цьому державний виконавець лише допустив формалізм під час вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання, повернув виконавчий документ стягувачу, про що постановив оскаржувану постанову, яку вважає такою, що не ґрунтується на вимогах закону. Окрім того, з приводу незаконності дій вказаного дерджавного виконавця він звертався зі скаргою до начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 25 жовтня 2017 року, проте відповіді на звернення не отримав. У зв»язку із чим просить визнати бездіяльність начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яка виявилась у ненаданні відповіді на письмову скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на бездіяльність державного виконавця від 25 жовтня 2017 року по вказаному виконавчому провадженню в строки, визначені законом, - неправомірною та зобов»язати його надати відповідь на письмову скаргу ТОВ «Рада» на бездіяльність державного виконавця від 25 жовтня 2017 року по вказаному виконавчому провадженню в строки, визначені Законом України «Про звернення громадян».

В судове засідання скаржник не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, розміщеним оголошенням на сайті суду; звернувся до суду із заявою про розгляд скарги за його відсутності з підтриманням вимог, тим самим, поновивши права стягувача в межах виконавчого провадження.

В судовому засіданні державний виконавець та начальник відділу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києвів особі його представника Спектор М.О., діючої на підставі довіреності від 03 січня 2018 року, скаргу не визнала та просила залишити її без задоволення, вважаючи дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог закону.

В судове засідання боржник не з"явились, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, розміщеним оголошенням на сайті суду.

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності боржника на підставі доказів, наявних в матеріалах скарги, та за погодженням скаржника, державного виконавця.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч.ч.1, 2 ст. 450 ЦПК України).

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, його доводи та зперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення скарги із наступних підстав.

Сторони виконавчого провадження, відповідно до ст. 447 ЦПК України, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмаковою О.А.винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 28 листопада 2017 року за № 54722264 по виконанню виконавчого листа № 753/5149/15, виданого 06 липня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Рада» боргу в сумі 858 грн. 10 коп. на підставі п. 6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку із відсутністю у виконавчому документі інформації про дату народження та індентифікаційний код платника податків боржника, про що постановив оскаржувану постанову (а.с.9).

Проте, з такою позицією погодитися не можна з тих підстав, що Закон України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено серед іншого й персоніфікуючі дані стягувача та боржника.

Так, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 цього Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Водночас, вказаний Закон надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

За таких підстав державний виконавець, прийнявши рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, діяв всупереч Закону України «Про виконавче провадження», не вжив всіх необхідних заходів для належного виконання рішення суду.

При цьому, положення вказаного Закону передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Проте, всупереч цьому державний виконавець лише допустив формалізм під час вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання, повернув виконавчий документ стягувачу, про що постановив оскаржувану постанову, яку вважає такою, що не ґрунтується на вимогах закону.

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 червня 2014 року й ухвалив постанову у справі № 6-62цс14, предметом якої була скарга публічного акціонерного товариства на дії державного виконавця.

Так, статтею 18 вказаного Закону передбачено, що у виконавчому документі зазначається, серед іншого, й індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Частина 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 18 вказаного Закону передбачає, що державний виконавець Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Також, при виконанні судових рішень державний виконавець має право безперешкодно входити в жилі та інші приміщення боржника - фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх у встановленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там знаходиться та на яке можливо звернути стягнення.

За таких підстав, державний виконавець, прийнявши рішення/повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, діяв не у відповідності до своїх посадових повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», відтак, відповідно до ст. 451 ЦПК України, суд вважає за необхідне визнати такі дії державного виконавця неправомірними й зобов"язати його вжити заходів до скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 28 листопада 2017 року за № 54722264 по виконанню виконавчого листа № 753/5149/15, виданого 06 липня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» боргу в сумі 858 грн. 10 коп., та вжити заходів до вирішення питання про відкриття виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії й здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Окрім того, з приводу незаконності дій вказаного дерджавного виконавця скаржник звернувся зі скаргою до начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 25 жовтня 2017 року (а.с.15-16), проте відповіді на звернення не отримав.

Суд вважає таку бездіяльність неправомірною, яка підлядає поновленню шляхом зобов»язання надати відповідь на письмову скаргу ТОВ «Рада» на бездіяльність державного виконавця від 25 жовтня 2017 року по вказаному виконавчому провадженню в строки, визначені Законом України «Про звернення громадян».

Так, відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Аналізуючи зібрані по скарзі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги скаржника є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують вимоги, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.452 ЦПК України.

Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмакової Олени Анатоліївни, начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа: ОСОБА_3, - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмакової Олени Анатоліївни, які виявилися у винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 28 листопада 2017 року за № 54722264 по виконанню виконавчого листа № 753/5149/15, виданого 06 липня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» боргу в сумі 858 грн. 10 коп., - неправомірними.

Зобов"язати державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києвівжити заходів до скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 28 листопада 2017 року за № 54722264 по виконанню виконавчого листа № 753/5149/15, виданого 06 липня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» боргу в сумі 858 грн. 10 коп., та вжити заходів до вирішення питання про відкриття виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії й здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і законом.

Визнати бездіяльність начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яка виявилась у ненаданні відповіді на письмову скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на бездіяльність державного виконавця від 25 жовтня 2017 року по вказаному виконавчому провадженню в строки, визначені законом, - неправомірною.

Зобов»язати начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві надати відповідь на письмову скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на бездіяльність державного виконавця від 25 жовтня 2017 року по вказаному виконавчому провадженню в строки, визначені Законом України «Про звернення громадян».

Стягнути з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь держави 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн. 00 (нуль) коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцять днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

Копію ухвали невідкладно направили позивачу для відома.

Суддя: Коренюк А.М.