Справа № 739/833/18
Номер провадження 2/739/316/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої судді - Кочура О.О.,

за участі секретаря- Худорба Р.Г.

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельні ділянки, ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_2 та визнання права власності на земельні ділянки, які належали ОСОБА_3. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати - ОСОБА_2 і належне їй право на земельну частку (пай) було успадковане позивачкою шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. При цьому сертифікат на право на земельну частку (пай), який посвідчував відповідне право, був втрачений, про що зроблено оголошення в засобах масової інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 і позивачка належним чином прийняла його спадщину, до складу якої увійшло належне чоловіку право власності на земельні ділянки, яке посвідчувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 20.10.2004 року. При цьому Державний акт був втрачений шляхом знищення в пожежі, в зв'язку з чим позивачки зверталась до Лісконогівської сільської ради та розмістила оголошення в засобах масової інформації. У зв'язку з цим позивачка позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити прийняту спадщину. У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Лісконогівської сільської ради у судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв'язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Лісконоги Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 (а.с. 8).

Ще за життя ОСОБА_2 на її ім'я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, що підтверджується довідкою відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області (а.с.17). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) 4,50 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КСП «Дружба», розташованих на території Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, у зв'язку з чим розміщено повідомлення про його недійсність в засобах масової інформації, що підтверджується повідомленням у газеті «Сіверський край» (а.с.19). Позивачка є донькою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8 від 13.02.2018 року (а.с. 10,11).

Після смерті ОСОБА_2 спадщина останньої була належним чином прийнята її донькою ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, яка фактично вступила в управління та володіння майном своєї матері, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лісконогівської сільської ради № 396 від 14.05.2018 року (а.с.16). В подальшому позивач також звернулась до нотаріуса з відповідною заявою та являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_2, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Шик А.Л. Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області №1496 від 15.08.2018 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с.28,30). Отже, до ОСОБА_1, серед іншого, перейшло й право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_2. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки судом встановлено, що позивачка набула у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,50 га в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Дружба», розташованих на території Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало ОСОБА_2, онак це право не визнається через втрату документа, що його посвідчував, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, відповідно позов в цій частині підлягає задоволенню. ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Лісконоги Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 (а.с.9). За життя, 20.10.2004 року ОСОБА_3 отримав державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7, яким було посвідчено його право власності на земельні ділянки площею 0,3847 гектари з кадастровим номером НОМЕР_4, площею 0,3453 гектари з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 4,5093 гектари з кадастровим номером НОМЕР_6, площею 0,3890 гектари з кадастровим номером НОМЕР_5. Зазначені вище земельні ділянки розташовані на території Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.12,17,18). Як вбачається з довідок виконавчого комітету Лісконогівської сільської ради та Новгород-Сіверського районного відділу Управління ДСНС України у Чернігівській області 23.04.2014 року в житловому будинку громадянки ОСОБА_1 АДРЕСА_1 сталася пожежа, в результаті якої знищено покрівлю та перекриття по всій площі, майно та документи (а.с.13,14) У зв'язку з втратою оригіналу вказаного державного акту позивачкою розміщено повідомлення в газеті «Сіверський край» від 16.02.2018 року (а.с. 19).

Позивачка ОСОБА_1 являється дружиною померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8 від 13.02.2018 року (а.с.11). Будучи спадкоємицею за законом, ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину свого чоловіка ОСОБА_1, оскільки як вбачається з довідки виконкому Лісконогівської сільської ради №395 від 14.05.2018 року ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на день смерті постійно проживав в АДРЕСА_1, разом з ним проживали: його дружина - ОСОБА_1 (а.с.15). В подальшому позивачка також звернулась до нотаріуса з відповідною заявою та являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_3, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Шик А.Л. Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області №1497 від 15.08.2018 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с.29,32). В силу положень 1218, 1220, 1261,1268 ЦК України до ОСОБА_1 перейшли усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право власності на земельні ділянки, що підтверджувалось державним актом серії НОМЕР_7.

Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Отже, після смерті ОСОБА_1 всі належні йому права та обов'язки, у тому числі й право власності на земельні ділянки, перейшли до його єдиної спадкоємиці за законом, якою є позивачка ОСОБА_1. Водночас остання не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3, а саме на належні йому земельні ділянки, через відсутність правовстановлюючих документів на них (а.с. 29).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що позивачка набула у порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки площею 0,3847 гектари з кадастровим номером НОМЕР_4, площею 0,3453 гектари з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 4,5093 гектари з кадастровим номером НОМЕР_6, площею 0,3890 гектари з кадастровим номером НОМЕР_5, розташовані на території Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що посвідчувалось державним актом на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 серії НОМЕР_1, однак вказане право не визнається через відсутність документа, яким воно посвідчувалося, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання позову відповідачем та у зв'язку з цим для задоволення позову в цій частині також.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтями 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218, 1220, 1225, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями статтями 76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельні ділянки - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_9 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,50 (чотири цілих п'ятдесят сотих) га в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Дружба», розташованих на території Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_9, в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки площею 0,3847 гектари з кадастровим номером НОМЕР_4, площею 0,3453 гектари з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 4,5093 гектари з кадастровим номером НОМЕР_6, площею 0,3890 гектари з кадастровим номером НОМЕР_5, розташовані на території Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 від 20.10.2004 року. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.О.Кочура