Справа № 199/9163/17
(2/199/345/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зобовязати вчинити певні дії.

У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що їй на підставі Договору дарування від 26 січня 2009 року, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 25897144, належить квартира АДРЕСА_1.

В період 10 днів після придбання вказаної квартири, позивач подала заяву голові правління відповідача з проханням прийняти її в члени кооперативу та заявила вимогу бути зареєстрованою у вказаній квартирі. Також позивач зазначає, що пояснила голові правління, що деякий час після придбання квартири не буде проживати в ній, тому попросила надати їй довідки про склад сімї для встановлення лічильників холодної та гарячої води, однак голова правління відповідача в категоричній формі заявила, що вона не зареєструє позивача в квартирі, також не дозволить їй встановити вказані лічильники, після чого бухгалтер відповідача продовжувала нараховувати позивачу платню за холодну та гарячу воду за нежилу квартиру, платню за вивіз сміття, за користування ліфтом, за чергове освітлення та інше, тобто за послуги, якими вона не користувалася.

Позивач зазначає про те, що її заява з проханням прийняти в члени обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив 182 «Побутовець» була розглянута на загальних зборах тільки 18.10.2010 року. Також у звязку з відмовою відповідача реєструвати її в квартирі АДРЕСА_2 , вона зверталась із скаргами в прокуратуру, в району та міську Ради, де підтвердили про наявність порушення її прав, як власника квартири. У звязку з чим, позивач зареєструвалась в зазначеній квартирі 15 вересня 2014 року, через зміни в законодавстві стосовно реєстрації, у звязку з якими згода голови правління ОК ЖБК 182 стала не потрібна.

На даний час періодично на адресу позивача надходять рахунки-повідомлення про заборгованність перед відповідачем по утриманню будинку та прибудинкової території, із якою позивач не згодна, оскільки в статуті відповідача не вказано, що кооператив повинен здійснювати утримання прибудинкової території, укладати угоди на обслуговування ліфта, вивіз сміття та інші. Також відповідачем надаються членам кооперативу не всі послуги, вартість яких закладена у вартість обслуговування 1 кв.м квартир. Рішення загальних зборів членів відповідача є неправомочними, оскільки на загальних зборах відсутній кворум. Крім того, її заборгованість сформувалась за період з 2009 по 2017 роки, отже пропущений строк позовної давності.

Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд зобовязати відповідача визнати за нею заборгованість за період часу з січня 2009 року по грудень 2017 року у розмірі 3045 грн 23 коп.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу по справі на підставі договору дарування від 26 січня 2009 року, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 25897144, належить квартира АДРЕСА_3. Позивач є членом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив 182 «Побутовець» з 18.10.2010 року.

Відповідно до Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування

Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу

Заява ОСОБА_1 про вступ до кооперативу розглянута на загальних зборах 18.10.2000 року. Але, незалежно від членства в кооперативі, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4

Як передбачено ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов'язує. В силу ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно з вимогами ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» . залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги 3 ремонту приміщень, будинків, споруд (-зямііця. ТЯУ підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово- комунальних послуг між позивачем та відповідачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі 6-59цс13).

Позивач не надано суду доказів звернення з претензіями та вимогами про не згоду з встановленими тарифами або з невідповідністю якості послуг. Крім того позивачем не ставляться вимоги про визнання недійсними рішень обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив 182 «Побутовець» про затвердження тарифу в кооперативі. Також, позивач не обґрунтовує свої вимоги щодо заборгованості за комунальні послуги в розмірі 3045,23 грн. будь-якими належними доказами та розрахунками.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що відповідач допустив щодо нього діяльність (бездіяльність) при обґрунтуванні і розрахунках тарифів, що вводила б позивача, як споживача послуг.

Посилання позивача щодо строків позовної давності, є також безпідставними, оскільки позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу. Позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, як суду недоведені суду.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,81,133,144,263-265 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» про зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору віднести за її рахунок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня виготовлення повного рішення апеляційної скарги.

Суддя: