Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 337/2978/18 Головуючий у 1 інстанції: Кучерук І.Г.
Провадження № 22-ц /778/3150/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Маловічко С.В.

судді: Бєлка В.Ю.

Гончар М.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2018 року про відому у задоволенні її заяви про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що вона має намір звернутись до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1, укладеного у 2002р її матір»ю ОСОБА_4, яка не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Але для звернення до суду з таким позовом у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказану квартиру, тому не відома сторона покупця за вказаним договором купівлі-продажу. Вона зверталась через адвоката, який надав запити до державних установ та організацій (БТІ) з метою отримання вказаної інформації, але відповіді надано не було. Також вона двічі зверталась до Департаменту реєстраційних послуг, але інформацію не отримала. Отже, у неї виникли складнощі у встановленні цих обставин, проте вона не може самостійно отримати інформацію щодо вказаної квартири та зазначає, що така інформація знаходиться в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації.

На підставі вказаного, заявниця просила в порядку забезпечення доказів витребувати для огляду у Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації (м. Запоріжжя, вул. Поштова, 23) правоустановчі документи, а саме, договори купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_2 за період з січня 2001 року по липень 2018 року, зобов'язавши Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації надати суду завірені копії цих правоустановчих документів.

Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення доказів повернуто заявнику.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в

якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати, та направити матеріал за її заявою для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заявнику її заяву про забезпечення доказів, суддя виходив з того, що вона не зазначила про те, чому вважає, що докази, про забезпечення яких просить, можуть бути втрачені або їх збирання стане згодом утрудненим. Крім того, заява не відповідає вимогам п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, зокрема, не містить зазначення обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також подана не до визначеного процесуальним законом суду.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів, серед іншого, зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 в заяві про забезпечення доказів вказувала про наміри подати до суду позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 недійсним, на підставі того, що її продала мати ОСОБА_3, яка знаходилась у недієздатному стані і не розуміла значення своїх дій, та не могла ними керувати. Проте оскільки у заявниці відсутні правовстановлюючі документи на квартиру за адресою АДРЕСА_1 та не відома сторона договору, намір оспорити який вона має, то вона не може подати до суду позовну заяву та надати суду відповідні докази.

Отже, обставини, для доказування яких заявнику потрібні докази, нею в заяві викладені, а також зазначені самі докази, які слід оглянути.

Виходячи з історії права інститут забезпечення доказів передбачає вжиття судом невідкладних заходів фіксації до закріплення у визначеному процесуальним законом порядку фактичних даних, з метою використання їх як доказів при розгляді цивільної справи. Підставою таких заходів ЦПК України визначає неможливість надання такого доказу стороною або вірогідність його втрати.

Але заявницею не наведено обставин, які б свідчили про можливість втрати доказів або вірогідність їх втрати, коли ці докази знаходяться на зберіганні в БТІ.

Крім того, способом забезпечення доказів заявник визначає огляд доказів, які ймовірно мають знаходитись в інвентарній справі на зазначену нею квартиру.

А тому у відповідності до вимог ч. 4 с. 116 ЦПК України таку заяву слід було подавати за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена процесуальна дія - тобто огляд цих доказів.

Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, 23, тобто в Жовтневому районі м. Запоріжжя, а тому заяву про забезпечення доказів в зазначений заявником спосіб слід було подавати згідно до положень ч. 4 ст. 116 ЦПК України до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Вказана норма не надає альтернативи заявнику щодо обрання суду, до якого слід подати таку заяву, та не пов»язує його з місцем майбутньої підсудності спору, як помилково вважає заявник в скарзі.

Таким чином, в заяві про забезпечення доказів не зазначено обставин, які б давали підставу припускати, що засіб доказування, про забезпечення якого просить заявник, може бути втрачений або збирання/подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а також нею неправильно визначено суд, який має вирішувати відповідну заяву.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: