Провадження № 2/761/2802/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2, згідно з яким просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 46 708,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на її користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 40 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір у розмірі 2240,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що в лютому 2017 року в будинку АДРЕСА_1 відбулося залиття квартири НОМЕР_1 (надалі - квартира), яка належить позивачці на праві власності.

При цьому, позивачка вказує, що згідно з Актом комісії у складі представників КП «Спецжитлофонд» від 08.02.2017 року залиття квартири відбулося з вище розташованої квартири НОМЕР_2 (11 поверх), що відбулося через механічне руйнування фільтра холодної води діаметром 1/2 , який розташований на трубопроводі відводу для стояка в зазначену квартиру, після запірної арматури.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що відповідно до Висновку експерта про за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження №8763 від 13.03.2017 року, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття приміщень, квартири, становить 41 503,00 грн. позивачка, з урахуванням вартості проведеної експертизи в розмірі 5 205,00 грн., просить стягнути ці кошти з власника квартири НОМЕР_2 - ОСОБА_2

Крім того, оскільки на протязі тривалого часу позивачка вимушена миритися з неможливістю нормального користування квартирою та вирішувати питання щодо організації проведення ремонтних та відновлювальних робіт, тобто зазнає фізичні та духовні страждань внаслідок значного пошкодження власного майна, остання вважає, що їй було завдано відповідачем моральну шкоду, розмір якої відповідно до в розмірі 40 000,00 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03.08.2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом.

10.11.2017 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву, згідно зі змістом яких ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Так, зокрема відповідач зауважує, що Акт комісії КП «Спецжитлофонд» від 08.02.2017 року, на який позивачка посилається у своїй позовній заяві, не може вважатися належним доказом на підтвердження заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з наступних підстав: станом на лютий 2017 року в квартирі НОМЕР_2 не було жодних пошкоджень сантехнічного обладнання; про складання даного акту та про будь-які обстеження в квартирі позивача її повідомлено не було; з даним актом її ніхто не ознайомлював; будь-яких інших даних про те, що комісія КП «Спежитлофонд» здійснювала огляд сантехнічного обладнання в її квартирі саме в лютому 2017 року матеріали справи не містять.

Ухвалою від 14.11.2017 року судом за клопотанням представника відповідача було призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

25.04.2018 року до суду надійшов Висновок експерта КНІСЕ за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 17.07.2018 року №24621/17 та матеріали, надані на дослідження.

Ухвалою від 23.07.2018 року було поновлено провадження у даній справі.

10.09.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позов.

Ухвалою суду від 11.09.2018 року розгляд справи вирішено продовжити за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява позивачки, в якій остання просить розгляд справи проводити за її відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 (надалі - квартира НОМЕР_1), є ОСОБА_1, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія Витягу про державну реєстрацію прав за №36560580.

Відповідно до Акту від 08.02.2017 року, складеного комісією з представників КП «Спецжитлофонд», 16.01.2017 року було проведено огляд квартири НОМЕР_1 (9 поверх) житлового будинку по АДРЕСА_1 у присутності власника зазначеної квартири, під час якого виявлено пошкодження підлоги у коридорі загальною площею 8,0 кв.м. та у кімнаті загальною площею 20,00 кв.м., місцями має місце деформування паркетної дошки (матеріал - дуб).

При цьому, як зазначено у вищенаведеному Акті, залиття квартири НОМЕР_1 відбулося з вище розташованої квартири НОМЕР_2 (11 поверх), через механічне руйнування фільтра холодної води діаметром 1/2, який розташований на трубопроводі відводу від стояка в зазначену квартиру, після запірної арматури.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, вказує, що саме з вини відповідача, як власника квартири НОМЕР_2, відбулося залиття квартири НОМЕР_1.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В обґрунтування розміру завданої матеріальної шкоди та необхідності її стягнення саме з власника квартири НОМЕР_2, позивачка посилається на Висновок експертного дослідження №31/03/17-1, складеного 31.03.2017 року судовим експертом ОСОБА_4 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження за її замовленням, а також Акт від 08.02.2017 року, складеного комісією з представників КП «Спецжитлофонд».

Разом з тим, відповідно до змісту Висновку експерта КНІСЕ, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 17.07.2018 року №24621/1, провести обстеження щодо технічного стану трубопроводів прокладених в штрабах стін між квартирами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 не видається можливим, а відповідно вказати причину залиття квартири НОМЕР_1 за результатами обстеження.

При цьому, Акт комісії КП «Спецжитлофонд» від 08.02.2017 року, на який позивачка посилається у своїй позовній заяві, суд не приймає в якості належного та допустимого доказу на підтвердження заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, адже, як встановлено в судовому засіданні, вказаний акт було складено без проведення обстеження на предмет залиття квартири НОМЕР_2.

В свою чергу, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, положеннями ч.1 ст. 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

В даному випадку, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд, зважаючи на встановлені обставини справи, приходить до висновку, що позивачкою не доведено вини саме відповідача, як власника квартири НОМЕР_2, в заподіянні шкоди її майну, та, як наслідок, у заподіянні їй матеріальної та моральної шкоди, спричинених вказаним залиттям.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкодиза безпідставністю та недоведеністю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 13.09.2018 року.

Суддя: