Справа № 242/4734/18
Провадження №2-о/242/624/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), заінтересована особа - Торецьке об'єднане управління ПФУ Донецької області (, адреса: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22) про встановлення факту належності документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що при зверненні до Управління ПФУ в м. Авдіївка було встановлено, що в її трудовій книжці зазначено її ім'я по рос. «ОСОБА_1», а згідно паспорту її ім'я «ОСОБА_1» (по рос. «ОСОБА_1»). На даний час внести зміни до трудової книжки не можливо, тому вимушена звернутися до суду з даною заявою. На підставі цього просить встановити факт, що трудова книжка ОСОБА_2, із записаним іменем по рос. «ОСОБА_1», дійсно належить їй.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала подану заяву та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд заяви без його участі та проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності документів на підставі ст. 315 ЦПК України.

Так, за положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно із правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Із паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 17.02.1999 року Ясинуватським РВ УМВС України в Донецькій області, відомо, що ім'я заявника є «ОСОБА_1» (по рос. «ОСОБА_1»).

З трудової книжки серії ОСОБА_2, виданої 05.02.1982 року, встановлено, що ім'я заявника записано по рос. «ОСОБА_1».

Відомості щодо прізвища, імені по батькові, дати народження заявника співпадають із відомостями в її паспорті, тому досліджені докази вказують на те, що у трудовій книжці заявника, допущена помилка у написанні її імені (російською мовою), усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому є підстави для встановлення факту належності документу.

Установлення факту належності вказаних документів має юридичне значення для заявника, так як дає підстави для призначення пенсії, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), заінтересована особа - Торецьке об'єднане управління ПФУ Донецької області (, адреса: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22) про встановлення факту належності документу - задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка серії ОСОБА_2, видана 05.02.1982 року, із записаним іменем по рос. «ОСОБА_1», дійсно належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Хацько