28.08.2018 Справа № 363/569/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про зняття арешту та заборону відчуження із будинку за адресою АДРЕСА_1, що належав її чоловіку ОСОБА_2, накладений 07.05.2003 року державним виконавцем Кваша В.М. ВДВС Вишгородського району при примусовому виконанні виконавчого листа 2-1488. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 Після смерті чоловіка у визначений законодавством строк ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, від якого дізналась, що на будинок який належав чоловікові на праві приватної власності, у 2003 році державним виконавцем Кваша В.М. ВДВС Вишгородського району при примусовому виконанні виконавчого листа накладено арешт. Звернувшись до Вишгородського районного ВДВС, ОСОБА_1 дізналась, що виконавче провадження за виконавчим листом 2-1488 виданого 02.11.1999 року закінчено у 2006 році. Таким чином, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 23.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

13.06.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та участі її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установлений законом порядку причини неявки суду невідомі.

Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 являється дружиною померлого ОСОБА_2, відповідно до відмітки в паспорті громадянина України серія НОМЕР_1 та згідно до виписки з погосподарської книги №11 Демидівської сільської ради, голова господарства за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, а ОСОБА_1 дружина голови господарства.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 16.01.2014 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою №378461 державного виконавця ВДВС Вишгородського районного управління юстиції Кваша В.М. від 07.05.2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при примусовому виконанні виконавчого листа 2-1488, для забезпечення збереження майна боржника, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4, яке розташоване: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Як вбачається, з постанови державного виконавця ДВС у Вишгородському районі Царюк Т.І. від 13.03.2006 року, виконавче провадженні по примусовому виконанні виконавчого листа 2-1488 закінчено.

Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 23.03.2015 року, а також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 28.08.2018 року вбачається, що на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме: будинок який розташований АДРЕСА_1, існує обтяження у вигляді арешту накладеного на підставі постанови, 378461, 07.05.2003 року, Державної виконавчої служби.

Статтею 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частино 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, визначено, що приватна власність громадян, як одна із рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом. Судовий захист прав приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, у тому числі шляхом розгляду справ за позовами про зняття арешту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про зняття арешту накладеного на підставі постанови державного виконавця Кваша В.М. ВДВС Вишгородського району від 07.05.2003 року, підлягають задоволенню.

Враховуючи Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, керуючись статтями 319, 321 ЦК України, статтями 3, 10, 11, 208, 215, 293 ЦПК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження із будинку за адресою АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2, рнокпп: НОМЕР_3, накладений 07.05.2003 року державним виконавцем Кваша В.М. ВДВС Вишгородського району при примусовому виконанні виконавчого листа 2-1488.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Д.Рудюк