Справа № 183/5951/17
Провадження № 2/183/986/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.

з участю секретаря судового засідання - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її рідна тітка ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,250 га з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження № 942 від 30 вересня 2002 року. За життя її тітка заповіту не лишила, вона є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті. У встановлений законом строк вона не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала разом із спадкодавцем та фактично прийняла спадщину.

В липні 2017 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Крім того, нею виявлено наявність розбіжносте у написанні прізвища спадкодавця та власника спадкового майна - земельної ділянки, у правовстановлюючих документах, а саме у Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, власником є "ОСОБА_2", а спадкодавцем є "ОСОБА_2".

У зв'язку з чим, позивач просила суд:

- встановити факт постійного її проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_6;

- встановити факт належності ОСОБА_2 Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 06 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на земельну ділянку площею 6,250 га ні ім'я ОСОБА_2;

- визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,250 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні позовній заяві.

Представник відповідача - Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 64).

У судове засідання представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не з'явився, але надав заяву про неможливість явки у судове засідання у зв'язку з ліквідацією юридичної особи - Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області (а.с. 37).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він знав ОСОБА_2 приблизно з 1984 року, з якою познайомився ближче у 2006 році та через яку познайомився із позивачем ОСОБА_1, до якої він навідувався майже кожен день після знайомства. Зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно, починаючи приблизно з 2007-2008 року проживали разом до дня смерті ОСОБА_2, однак коли саме настала її смерть він не пам'ятає, пояснив, що цей день відбувся у період з 2012-2014 років. Додав, що померлу він знав як "ОСОБА_2", говорили, що у неї був чоловік, однак його прізвище йому невідоме.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивач ОСОБА_1 - племінниця ОСОБА_2 Зазначила, що ОСОБА_2 відрізали верхні кінцівки, після чого позивач ОСОБА_1 забрала її проживати до себе у с. Івано-Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, піклувалась про неї та доглядала її, вони вели спільне господарство до дня смерті ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 поховала свою тітку. Додала, що їй невідомо щодо інших прізвищ ОСОБА_2

Ухвалами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2018 року та від 22 березня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 32-33, 45-46).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом установлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується засвідченою позивачем копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 4 від 15 березня 2017 року, оригінал якого досліджено у судовому засіданні (а.с. 11-12).

Факт постійного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, із позивачем однією сім`єю на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_6, підтверджується засвідченою позивачем копією довідки Виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 138 від 01 лютого 2017 року, оригінал якої досліджено у судовому засіданні, згідно якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована і проживає з 16 березня 1994 року за адресою: АДРЕСА_1, разом з нею проживала без реєстрації з 2011 року однією сім'єю тітка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 16), та показаннями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, допитаних в судовому засіданні.

Крім того, факт належності ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_6, Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 06 грудня 2002 року, виданого на ім'я ОСОБА_2 підтверджується: довідкою Виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 661 від 13 липня 2017 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 5 від 17 березня 2017 року, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до наданої на запит суду копії Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 06 грудня 2002 року, ОСОБА_2, яка мешкає: АДРЕСА_2, на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 942 від 30 вересня 2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,250 га в межах згідно з планом, розташовану на території Новостепанівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25416 (а.с. 53).

Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 5 від 17 березня 2017 року, оригінал якого досліджено у судовому засіданні, 21 лютого 1987 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєструвала шлюб із ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та їй присвоєно прізвище "ОСОБА_2" (а.с. 13-15).

Крім того, з належним чином засвідченої позивачем копії довідки виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 661 від 13 липня 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, дійсно у 2011 році у зв'язку з утратою паспорту змінила прізвище на "ОСОБА_2". Ці дані внесені в домову книгу № 13, ст. 311 (а.с. 19).

З огляду на викладене, випливає наявність розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі про належність нерухомого майна та його паспорті, що є перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав.

Таким чином, факт належності ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_6, Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 06 грудня 2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 942 від 30 вересня 2002 року, згідно якого земельна ділянка площею 6,250 га в межах згідно з планом, розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність ОСОБА_2, яка мешкає: АДРЕСА_2, знайшов своє підтвердження в зібраних у справі доказах і вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Як зазначалось вище, ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_2 (а.с. 11-12). За життя ОСОБА_2, заповіт не складала, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 129 від 30 січня 2017 року (а.с. 17), та спадкова справа після її смерті не заводилась, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н. В. № 102/01-16 від 18 квітня 2018 року, наданого на запит суду (а.с. 54).

У судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 16).

Установлено, що позивач ОСОБА_1, з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н. В., однак нотаріусом відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки ОСОБА_1 пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с. 28).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н. В. № 102/01-16 від 18 квітня 2018 року, наданої на запит суду, спадкова справа після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 не заводилась (а.с. 54).

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У зв'язку з тим, що судом встановлено факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, матеріалами справи підтверджений факт належності на праві приватної власності ОСОБА_2 зазначеного вище нерухомого майна - земельної ділянки площею 6,250 га, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах згідно з планом на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, позивач є спадкоємцем за законом, яка на підставі ч. 3 ст 1268 ЦК України прийняла спадщину, матеріали справи доказів наявності інших спадкоємців першої черги за законом чи спадкоємців за заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності спадкового майна після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині і за позивачем належить визнати право власності на вищезазначену земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: 51209, АДРЕСА_1) до Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (, юридична адреса: 51234, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новостепанівка, вул. Мороза, 44), третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (, юридична адреса: 49004, м. Дніпро, прос. Олександра Поля, 2) про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, зі спадкодавцем ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_6, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_6.

Встановити факт приналежності ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_6, Державного акта на право приватної власності на землю площею 6,250 га в межах згідно з планом, розташовану на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 942 від 30 вересня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25416 від 06 грудня 2002 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, (РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: 51209, АДРЕСА_1), право власності на земельну ділянку площею 6,250 га в межах згідно з планом, розташовану на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 04 червня 2018 року.

Суддя Г.Є. Майна