Провадження № 2/522/3534/18
18 вересня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси у складі :
оловуючого судді Загороднюка В.І.
при секретарі Смоковій А.В.
розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -
До Приморського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що квартиру АДРЕСА_1, що належить їй на праві приватної спільної власності з ОСОБА_5 було залито 09.01.2017 року з квартири №15, що знаходиться вище з вини ОСОБА_2, що постійно мешкає у вказаній квартирі і яка є власністю ОСОБА_3.
Факт залиття квартири на належить позивачці підтверджується Актом від 09.01.2017 року складеним мешканцями квартир №№ 10, 11, 13 АДРЕСА_1, Актом комісійного обстеження від 25.01.2017 року складеним комісією у складі старшого майстра ВД № 3 ОСОБА_6, майстра ВД №3 ОСОБА_7 та слюсаря-сантехніка ВД № 3 ОСОБА_8 з підстав спричинення залиття квартири № 14, де комісія зазначила, що «При візуальному обстеженні спостерігаються в кухні на стелі сліди замокання, площею приблизно - 4,3 кв.м., на стінах жовто-сірі плями, площею приблизно - 9,2 кв.м., відшарування шпаклювального шару площею приблизно - 1,6 кв. м. Залиття сталося з вищерозташованої квартири №15 через недбале ставлення до сантехнічних приладів. Заявки в дільниця № 3 на несправність сантехнічних приладів в кв. № 15 не надходило.»
Позивачка надала до суду заяву про проведення заочного розгляду справи та задовольнити позов у повному обсязі.
За таких обставин, суд, зі згоди представника позивача ухвалює заочне рішення, згідно ст. 281 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову в судовому засіданні.
Судом встановлено, що згідно актів від 09.01.2017, 25.01.2017, мало місце залиття вищезазначеної квартири, а саме в ході перевірки встановлено що:
- в кухні, на стелі що вкрита гіпсокартоном по металевому каркасу, шпаклівки, фарбування встановлено наявність слідів залиття у вигляді жовтих плям, місцями здуття та відшарування оздоблювальних шарів;
- в кухні на стінах штукатурка, шпатлювання, фарбування на висоту 2,91 м, далі наявне оздоблювання у вигляді падуги у два ряди; по площі стін наявне оздоблення у вигляді дерев'яних рейок; робоча стінка з керамічної плитки. При обстеженні встановлено наявність слідів залиття та дії вологи - потемнення оздоблювальних шарів, жовті плями та сліди течії на стінах та падузі, місцями здуття та відшарування оздоблювальних шарів, наявність грибково-пліснявих утворень, по всій площі стін наявні волосні тріщини;
- в кухні двері дерев'яні, по периметру влаштовано дерев'яна лиштва. При обстеженні встановлено наявність слідів залиття та дії вологи - жовті плями та сліди течії на лиштві;
- на момент проведення обстеження експертом встановлено часткове пошкодження електропроводки, не працює пральна машина;
- санвузол, стіни - штукатурка, шпатлювання, фарбування, влаштовано падуга; по площі стін наявне оздоблення у вигляді дерев'яних рейок. При обстеженні встановлено наявність слідів залиття та дії вологи - потемніння оздоблювальних шарів, жовті плями та сліди течії на стінах та падузі, місцями здуття та відшарування оздоблювальних шарів, наявні волосні тріщини грибково-пліснявих утворень, по всій площі стін наявні волосні тріщини;
За проведення експертиз позивачем було сплачено 3100,00 грн.
Таким чином, суд вважає за необхідне взяти до уваги висновки експертів що викладені у Зведеному кошторисному розрахунку вартості об'єкта будівництва - ремонтно-будівельні роботи в приміщеннях квартири №14 від 17.08.2018 року і Висновку №ED-2514-1-665.17, за результатами проведеного будівельно-технічного експертного дослідження від 09.02.2017р. з визначення вартості матеріального збитку, який було надано позивачем і вважає їх належними та допустимими доказами причин залиття належної позивачці квартири, що сталися з вини ОСОБА_2, ОСОБА_3.
Разом з тим, частиною першою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України обов'язок доказування того, що шкода завдана не з вини відповідача, лежить на відповідачеві.
Згідно із роз'ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України власник квартири та члени його сім'ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири).
Враховуючи викладені положення діючого законодавства саме на власника покладається обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв'язку із використанням належного йому майна. З огляду на наведене, оскільки об'єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок вини відповідача, то шкода, заподіяна залиттям квартири позивача, підлягає стягненню з відповідача, як власниці квартири.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
Відповідно до ст. ст. 322, 323 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
У відповідності з п. 3) ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Враховуючи практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28 травня 1985 року, справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де зазначено, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним, суд погоджується, що завдання шкоди майну позивача, порушення звичного ритму життя позивачки - є суттєвими моральними стражданнями.
Зокрема, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивача з вини відповідачів, внаслідок якого було пошкоджено її майно, також це залиття спричинило у позивача негативні зміни у звичайних умовах її життя, що зумовлено витрачанням часу на документальне оформлення випадку залиття, тривалого захисту свого порушеного права в суді, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цих Кодексом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1328,00 грн., витрати на проведення аналітичного висновку щодо розміру збитків у сумі 3100,00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) з подальшими змінами та доповненнями, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, зареєстрованій і проживаючій за адресою: АДРЕСА_1, моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. (п'ять тисяч грн. 00 коп.).
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, зареєстрованій і проживаючій за адресою: АДРЕСА_1, витрати понесені за проведення аналітичного висновку щодо розміру збитків, завданих затопленням квартири в сумі 3100,00 (три тисячі сто 00 коп.) грн., та витрати на сплату судового збору в сумі 1328,00 (одна тисяча триста двадцять вісім 00 коп.) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.І.Загороднюк
18 вересня 2018 року