АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2414/2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Катющенко В.П.
Справа № 755/7704/15-ц Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6.06.2018 р. Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»

на (заочне) рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 р.

в справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням (заочне) Дніпровського районного суду м.Києва від 15 жовтня 2015 р.відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1. про стягнення заборгованості.

Справа розглядалася судами неодноразово.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 р. та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, за яким банк відкрив позичальнику картковий рахунок із встановленим кредитним лімітом в розмірі 1 тис. грн зі сплатою 30 % річних (2,5 % на місяць) за користування кредитними коштами.

Вказаний договір про надання банківських послуг складається із заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та правил. Підписавши довідку про Умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, відповідачка погодилася щомісячно до 25 числа сплачувати 7 % від заборгованості, проценти за користування кредитом у розмірі 30 % річних та комісію за зняття готівки.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що починаючи з 1 вересня 2014 р. банк збільшив відсоткову ставку з 30 % до 34,8 %.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ст.ст.526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може і бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Згідно ч.ч.1-4 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч.2 ст.1067 ЦК України).

Згідно п.п.1.1.3.2.3 Умов та правил передбачено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розмірів наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з пунктом 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду з умовами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням і без попереднього повідомлення клієнта.

Згідно п.п.1.1.3.1.9 Умов та правил банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати позичальнику виписку про стан картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. При підключенні позичальника до системи ІNТЕRNЕТ-bаnkіng (приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Моbаіl-bаnkіng банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SМS-повідомлень.

Обов'язком клієнта відповідно до пункту 1.1.2.3 Умов та правил є отримання виписки про стан картрахунків і про проведені операції за картрахунками.

Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Так, постановлюючи рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що Умови та правила не підписані відповідачем, а тому відсутні підстави вважати, що між сторонами був укладений кредитний договір на запропонованих банком умовах; що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальник ОСОБА_1 була ознайомлена з Умовами та правилами, які містяться в матеріалах справи.

Проте, із такими висновками суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Так, скасовуючи попередні судові рішення суд касаційної інстанції звертав увагу суду на необхідність належного повного та всебічного дослідження обставин справи, зокрема, перевірки розміру заборгованості відповідача перед банком, належного дослідження розрахунку заборгованості та зміни (підвищення) банком відсоткової ставки.

Згідно ст.213 ЦПК України (ред.2004 р., чинній на момент ухвалення рішення суду 1-інстанції), рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України (ред.2004 р., чинній на момент ухвалення вказаного рішення), під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте, суд першої інстанції належним чином цих вимог не виконав.

Так згідно п.1ч.1 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи.

Проте, суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, не звернув належної уваги на те, що подавши анкету-заяву від 20.10.2011 р., відповідачка підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» Приватбанку (а.с.7-8).

Так, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач просив стягнути її з відповідачки у розмірі 19 953,85 грн., з яких: заборгованість з тілом кредиту - 6 800 грн; відсотки - 9 927,48 грн., пеня та комісія - 1 800 грн. штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 926,37 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком.

Крім того, з наданого банком розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що заборгованість за відсотками до 1 вересня 2014 р. нараховувалася за ставкою 30%, а починаючи з 1 вересня 2014 р. по 31 січня 2015 р. - за ставкою 34,8 %.

Так, обґрунтовуючи апеляцію та в своїх пояснення у судовому засіданні апеляційної інстанції представник банку, зокрема, зазначав, що відповідачка отримала у банку кредитну картку НОМЕР_1 20.10.2011 р. з терміном дії до вересня 2015 р.; останнє використання по покупці товарів відповідачка здійснила 31.12.2012 р. на суму 23.49 грн., останнє погашення відповідачка здійснила 27.04.2013 р. через термінал самообслуговування 202864 «Киев Депозит» в розмірі 500,00 грн., що підтверджується наданою суду випискою по рахунку позивачки.

Також зазначав, що підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, про що зазначалося в наказі СП-2014-6915682 від18.08.2014 р., що у разі незгоди з новою процентною ставкою надає можливість погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що є суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по вже наявні кредитні заборгованості.

Вказані зміни узгоджуються з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Так, згідно п.п.1.1.3.2.3 Умов та правил банк має право здійснювати зміну тарифів та інших умов обслуговування кредитів з повідомленням клієнта про такі зміни не менш ніж за сім днів до введення змін; якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду з умовами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Крім того, представник банку зазначав, що до обов'язків Клієнта відноситься : одержувати виписки про стан Картрахунків і про здійснені операції по Картрахункам (п.п.1.1.2.3);

у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів Банку звернутися до Банку для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Власнику і його Довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання (п.п.1.1.2.4).

Тобто, згідно Умов та Правил, відповідач зобов'язався самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет, або шляхом отримання виписок у відділеннях банку.

Згідно п. 1.1.5.26. неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє власника від виконання своїх зобов'язань за договором.

Умови про порядок внесення змін до Тарифів по кредиту були закладені у договорі з самого початку, тобто відповідачка перед підписанням кредитного договору мала можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди; під час підписання договору Відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить її підпис, а тому заперечення відповідачки є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Також згідно Анкети-Заяви відповідачка зобов'язалася самостійно регулярно ознайомлюватися зі всіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів на сайті Приватбанку.

Правомірність зміни умов договору також узгоджується з позицією, викладеною у постанові №5 ВССУ №5 від 30.03.2012 р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", а саме : "При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК.

Такі доводи представника позивача є слушними.

Тому, судова колегія вважає, що підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» відповідачка фактично погодилася на запропоновані позивачем умови кредитного договору, отримала кредитні кошти і користувалася ними, а тому, судова колегія вважає, що між сторонами виникли зобов»язання за кредитним договором, тому із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог погодитися не можна.

Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим суду розрахунком та виписками про рух коштів по картковому рахунку відповідачки.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2015 р. - скасувати і постановити нове, яким позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» - заборгованість за кредитним договором від 29.10.2011 р. в сумі 19 953,85 грн., яка складається із 6800,00 грн. - суми заборгованості за кредитом, 9927,48 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1800 грн. - заборгованості за пенею; штрафу - 500 грн. - фіксована частина та 926 грн. - процентна складова; та судові витрати - 243, 60 грн. - судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 19.06.2018 р.

Головуючий :

Судді :