Справа № 567/753/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Стаднікова А.Г.

за участі : позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів звернулася ОСОБА_1

У своїй позовній заяві зазначає про те, що вона з відповідачем з 06 вересня 2014 року перебуває у шлюбі, та мають неповнолітню дитину- доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку відповідач, будучи батьком, належним чином не утримує, хоча зобов'язаний та здатний це робити, оскільки за віком та станом здоров'я є працездатною особою, має фізичну можливість працювати та періодично їздить на роботу в Республіку Польща де отримує дохід, інших утриманців не має, тому він має можливість надавати матеріальну допомогу їхній дитині та їй. Зазначила, що на даний час вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку. Крім того вказала, що донька є інвалідом 1 групи та потребує її догляду, що позбавляє її можливості працевлаштуватись, самотужки утримувати дочку вона не має змоги. Єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога для дітей з дітьми-інвалідами, однак отримуваної допомоги по догляду за дитиною не вистачає для утримання дочки та повноцінного задоволення всіх її першочергових матеріальних потреб та задоволення власних побутових потреб.

Окрім цього, зазначила, що неповнолітня донька перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку допомоги на її утримання та утримання їхньої спільної дитини не надає, хоча має рівні з нею обов'язки. Крім того зазначила, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків, грошові кошти надавав нерегулярно та в недостатньому розмірі, фактично утримання та регулярне лікування доньки здійснювала вона самотужки. В зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. та на її утримання в розмірі 1500 гривень на час інвалідності дитини.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному об'ємі і просила їх задовольнити на підставі обставин наведених у заяві. Позивач пояснила, що від сумісного подружнього життя у них з відповідачем є донька Єлізавета. Зазначила, що відповідач належним чином не утримує дитину хоча зобов'язаний це робити. Окрім того, оскільки вона доглядає дитину, якій не виповнилось 3-х років, крім того вона має 1-шу групу інвалідності, відтак не має можливості забезпечувати себе, просить стягнути з відповідача аліменти і на її утримання на час інвалідності доньки. Вказала, що відповідач має мінливий нерегулярний дохід тому просить суд стягнути аліменти саме у твердій сумі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно, а також на утримання дружини в розмірі 1500 гривень на час інвалідності дитини.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, 06.09.2014 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище "ОСОБА_1" (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками зазначені сторони по справі (а.с.7).

З медичного висновку № 869 від 08 грудня 2017 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 має захворювання ДЦП, затримка психічного та мовного розвитку, відповідає розділу 1 пункту 2 підпункту 2.1, переліку медичних показань G 80.4, дата переогляду 08 грудня 2022 року ( а.с.8).

Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення № 1045 від 30.05.2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення і отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам з 08.12.2017 року по 07.12.2022 року (а.с.9).

З довідки центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області № 634 від 31.05.2018р. встановлено склад сім'ї позивача, в яку окрім неї входять: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 (а.с.10).

В судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неповнолітня дитина - ОСОБА_3, яка народилася 18 червня 2015 року. Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи в суді позивач та відповідач разом не проживають, їхня дитина проживає з позивачкою і відповідач грошових коштів в добровільному порядку на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках. При цьому, будучи батьком дитини, належним чином її не утримує, хоча зобов'язаний це робити, а отже з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

З пояснень сторін, встановлено, що ОСОБА_2 на даний час є офіціно не працюючим, проте має нерегулярний дохід, так як періодично їздить на роботу до Польщі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення, зокрема дані про придбання та утримання боржником майна при відсутності офіційного доходу чи відсутність роботи у боржника тощо.

Відповідно до роз'яснень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд враховує те, що відповідач є працездатним, немає на утриманні інших осіб, а позивач не має можливості самостійно повноцінно утримувати дитину.

Згідно ч. 2 ст. Сімейного кодексу України, у редакції Закону в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Оскільки встановлено, що відповідач на даний час не працює, проте має нерегулярний дохід, тому це є підставою виходячи зі змісту ст. 184 СК України для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Статтею 88 СК України визначено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Також в судовому засіданні встановлено, що малолітня донька ОСОБА_3 проживає з позивачкою та остання на даний час доглядає її опікується її станом здоров'я.

Оскільки неповнолітня ОСОБА_3 проживає з позивачкою, відповідач добровільно коштів на утримання дружини не надає, то з нього на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути аліменти на її утримання, так як позивачка проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду і опікується нею, а позивачка сама не взмозі забезпечити для доньки належне матеріальне забезпечення враховуючи її стан здоров'я, постійне лікування та реабілітаційні заходи.

Крім того, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 11 червня 2018 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

При цьому судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує стан здоров'я та відсутність інших утриманців у відповідача по справі.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, та, діючи в межах заявлених позовних вимог, та враховуючи визнання відповідачем позову, суд враховує право позивача щодо примусового стягнення аліментів в судовому порядку в твердій грошовій сумі, за відсутності в матеріалах справи даних про офіційне працевлаштування відповідача, та присуджує відповідачу до сплати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно на дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до її повноліття, та 1500 гривень на утримання дружини на час інвалідності дитини, при цьому суд бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працевлаштування, має задовільний стан здоров'я та відсутність інших утриманців, тому присуджений розмір аліментів відповідає межам принципу розумності та справедливості, є достатнім та доцільним захистом порушеного права позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 88 180-182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, житель АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 (дві) тисячі гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, житель АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на її утримання у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 11 червня 2018 року на час інвалідності дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 07.12.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, житель АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_4) на користь держави судовий збір в розмірі 1409 грн.60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 вересня 2018 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.