АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №760/10183/14-ц Головуючий у 1-й інстанції суддя: Лазаренко В.В.

20 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

секретаря судового засідання Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою та просив визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи по справі № 760/10183/14-ц, видані Солом'янським районним судом м. Києва 25.02.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором у сумі 60 210,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.04.2014 - 745 738,84 грн., 5 076,10 грн. пені та 11 262,22 грн. судового збору.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 08.02.2018 заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду на правити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що дата набрання рішення суду першої інстанції законної сили змінилась з 25.12.2015 на 09.11.2017, у зв'язку з його переглядом судом апеляційної інстанції, а тому відповідно й змінився строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Зазначила, що повинні бути видані нові виконавчі листи із новою датою набрання рішення суду законної сили та новим строком пред'явлення їх до виконання. Посилається на неналежним чином повідомлення заявника та її представника про дату та час судового засідання, чим порушено права заявника.

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4751/2018
Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

У судове засідання учасники справи не прибули, хоча були належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не сповістили.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі листи були видані у встановленому законом порядку та строки, які не були видані помилково. Доказів про відсутність у боржника обов'язків перед стягувачем в ході розгляду заяви не встановлено.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2015 Солом'янським районним судом м. Києва було ухвалено рішення, відповідно до якого з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 60 210,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.04.2014 складає 745 738,84 грн.; пеню в розмірі 5 076,10 грн. та судовий збір у сумі 11 262,22 грн. (т. 2, а. с. 68-72). У встановлений законом строк на оскарження даного рішення суду, апеляційна скарга учасниками справи подана не була і рішення суду набрало законної сили.

25.02.2016 по даній справі стягувачу було видано три виконавчі листи про стягнення заборгованості згідно рішення суду з ОСОБА_2, які були пред'явлені до виконання (т. 2, а. с. 82-84).

Під час виконання рішення суду, а саме 13.10.2017 ухвалою Апеляційного суду м. Києва відповідачу у справі ОСОБА_3 було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.12.2015 та відкрито апеляційне провадження (т. 2, а. с. 125).

За наслідками розгляду апеляційної скарги, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.11.2017 рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.12.2015 залишено без змін (т. 2, а. с. 176-179).

ОСОБА_2 посилається на те, що в даних виконавчих листах зазначена дата набрання рішенням законної сили 25.12.2015, проте вважає, що дата набрання законної сили рішенням, на підставі якого були видані вказані виконавчі листи, змінилася на 09.11.2017, оскільки рішення суду оскаржувалось в апеляційному порядку за апеляційною скаргою одного за відповідачів, а тому, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання змінився до 09.11.2020 і у боржника у такому випадку є право добровільного виконання рішення суду. Зазначає, що на даний час у ОСОБА_2, будь-яких зобов'язань перед стягувачем ПАТ «Банк Форум» немає та останнє відступило право вимоги по кредиту ТзОВ «ФК «Фактор Плюс», а те в свою чергу - ОСОБА_4

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 звернулася із відповідною заявою до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження»(далі - Закону) є закінчення виконавчого провадження.

У пункті 5 частини першої статті 49 даного Закону передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв'язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред'явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Таким чином, передбачених вказаним Законом обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається.

Матеріали справи свідчать, що 14.12.2015 Солом'янським районним судом м. Києва було ухвалено рішення, відповідно до якого з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 60 210,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.04.2014 складає 745 738,84 грн.; пеню в розмірі 5 076,10 грн. та судовий збір у сумі 11 262,22 грн. (т. 2, а. с. 68-72). У встановлений законом строк на оскарження даного рішення суду, апеляційна скарга учасниками справи подана не була і рішення суду набрало законної сили.

25.02.2016 ПАТ «Банк Форум» (стягувачеві) були видані три виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 згідно з рішенням Солом'янським районним судом м. Києва від 14.12.2015, відповідно до якого з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 60 210,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.04.2014 складає 745 738,84 грн.; пеню в розмірі 5 076,10 грн. та судовий збір у сумі 11 262,22 грн., які були пред'явлені до виконання (т. 2, а. с. 82-84).

Встановлено, що в строки передбачені законом вказане рішення оскаржено не було, у зв'язку з чим набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 368 ЦПК України (в редакції чинній на дату видачі виконавчих листів) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. Виконавчі документи про стягнення судового збору надсилаються судом до державних податкових інспекцій.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до вимоги чинного цивільного процесуального законодавства, за заявою стягувача видав виконавчі листи на виконання рішення суду, яке набрало законної сили та у встановлені законом строки не оскаржувалось в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, колегія суддів вважає правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що дата набрання рішення суду першої інстанції законної сили змінилась з 25.12.2015 на 09.11.2017, у зв'язку з його переглядом судом апеляційної інстанції, а тому відповідно й змінився строк пред'явлення виконавчого листа до виконання не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, враховуючи вищевикладене.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, зважаючи на те, що після перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку останнє залишено без змін та набрало законної сили, воно є обов'язковим до виконання.

Посилання в апеляційній скарзі на неналежним чином повідомлення заявника та її представника про дату та час судового засідання, чим порушено права заявника не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Отже, неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви.

За наведеного, ухвала суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Посилання представника особи яка подала апеляційну скаргу на виконання заявником рішення суду в повному обсязі, на думку колегії суддів, висновків суду першої інстанції не спростовують оскільки на підтвердження вказаних обставин представник заявника надав ксерокопії документів належним чином не завірених в наслідок чого йому було запропоновано надати суду оригінали останніх на що він погодився, та попросив суд оголосити перерву у судовому засіданні. Вказане клопотання було задоволено судом. Разом з тим, в наступне судове засідання таких документів не було надано. За наведених обставин і цей довід не може тягнути за собою скасування або зміну рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21.09.2018.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк