Справа № 766/4994/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Крім неї в квартирі зареєстровані: мати ОСОБА_3 та колишній чоловік ОСОБА_2, шлюб з яким було розірвано відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2017 року. Позивач не бажає оплачувати платежі за відповідача, оскільки він не проживає в квартирі вже приблизно півтора року. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу повноцінно користуватися та розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд.

У звязку з викладеним просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.04.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача на адресу суду надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в спірній квартирі знаходяться речі відповідача. Крім того, комунальні послуги по водопостачанню, електроенергії, газопостачанню в квартирі наявні лічильники і плата відповідно проводиться за спожиті послуги, квартплата і опалення нараховується з розрахунку місячний тариф помножений на загальну площу квартири. Крім того, відповідач бажає самостійно знатися з реєстрації у вказаній квартирі.

Представник третьої особи надав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, у вирішенні справи покладався на розсуд суду.

11.06.2018 року представником відповідача ОСОБА_4 надано до суду заяву про закриття провадження у справі, оскільки 31.05.2018 року ОСОБА_2 знявся з реєстрації з квартири № 44 в будинку № 23 корп. 3 по вул. Фонтанна в м. Херсоні.

18.06.2018 року представником позивача надано до суду заяву, в якій зазначила, що після подання позивачем до суду позову відповідач добровільно задовольнив її позовні вимоги і на даний час позивач їх не підтримує, то позивач має право на відшкодування відповідачем всім судових витрат, понесених нею у справі. У звязку з чим просить при ухваленні рішення по суті справи стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 704,80 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3014089 від 09.03.2004 року.

Як вбачається з довідки про склад сімї від 23.03.2018 року № 9 за адресою: АДРЕСА_1 крім позивача зареєстрований відповідач ОСОБА_2.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано, після розірвання шлюбу прізвище позивачу відновлено на дошлюбне ОСОБА_1.

Як вбачається з акту від 21.03.2018 року, складеного ОСББ «Тандем-Фонтан», ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично не проживає за даною адресою з 28.11.2016 року.

З копії паспорта громадянина України серії МО 902404, виданого 16.01.2001 року Голопристанським РВ УМВС України в Херсонській області, вбачається, що ОСОБА_2 знято з реєстрації 31.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано 31.05.2018 року за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Чкалова, 56.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Враховуючи те, що відповідач добровільно знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за новою адресою, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн., що підтверджується актом наданих юридичних послуг від 23.03.2018 року.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН6) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4704,80 грн.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська