Справа № 591/1390/17
Провадження № 2/591/118/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми, за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача та його представника ОСОБА_2, справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19 березня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири № 358 посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бірченко Л.І. Згідно з п. 1 Договору Продавець передала, а Покупець прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 54 кв. м, житловою площею 32,5 кв. м.

Згідно з п. 2 Договору продаж зазначеної квартири провадився за 184000,0 грн. з яких 80 000 грн. продавець одержала від покупця до підписання Договору, а 104 000,0 грн. покупець зобов'язувався сплатити на розрахунковий рахунок продавця до 19 березня 2014 року. Факт проведення повного розрахунку та виконання зобов'язання засвідчується заявою продавця та покупця, справжність підписів на якій буде засвідчено нотаріально.

Проте відповідач у строк до 19 березня 2014 року розрахунок не здійснив.

За період з 01.04.2012 року по 01.03.2014 року він сплатив лише 38400,0 грн. 17.04.2014 року сторонами було досягнуто домовленість про те, що до вересня 2017 року він зобов'язується сплатити залишок суми боргу еквівалентну 8200 доларів США. Проте ОСОБА_4 відмовився від нотаріального посвідчення відповідної зміни до договору щодо зміни строку та порядку розрахунків, але розпочав сплачувати кошти відповідно до досягнутої 17.04.2014 року домовленості.

Позивач у лютому 2017 року з'ясував, чому ОСОБА_4 припинив здійснювати платежі і при цьому не погоджується посвідчити відповідні зміни до договору щодо зміни строку та порядку розрахунків, проте останній відмовився спілкуватись з даного приводу. Тому 14.02.2017 року позивач отримав інформаційну довідку № 80289116 від 14.02.2017 року з якої дізнався, що згідно з рішенням державного реєстратора Сумського міського управління юстиції Дяченко Юлії Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 28139977 від 09.02.2016 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 54 кв. м, житловою площею 32,5 кв. м. В якості підстави виникнення права власності у ОСОБА_4 зазначається договір купівлі-продажу квартири № 358 посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бірченко Л.І.

Таким чином ОСОБА_4 не виконав умови договору купівлі-продажу квартири та шляхом введення ОСОБА_7 в оману, набув право власності на її квартиру, при цьому позивачка не отримала тих коштів, на які розраховувала під час укладення договору. ОСОБА_7 будь-які документи щодо повного розрахунку не підписувала.

Таким чином умови щодо порядку та строків оплати товару за договором купівлі-продажу є істотними умовами і факт невиконання відповідачем взятих на себе відповідних обов'язків, що потягло неотримання позивачкою коштів на які вона розраховували під час укладення спірного договору, є підставою для його розірвання. Просив розірвати договір купівлі-продажу квартири.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і пояснив, що договір не був виконаний відповідачем, в строк до 19.03.2014 роки остаточний розрахунок не був проведений. В той же час через значне зростання курсу долара вартість квартири станом на березень 2014 року змінилася, отже, позивач запропонувала, і відповідач погодився укласти додаткову угоду про зміну ціни квартири, про що свідчить розписка. У зв'язку з тим, що згідно розписки від 17.04.2014 року відповідач не виплатив позивачу всю суму заборгованості за придбану ним квартиру, тому просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову. Пояснили, що дійсно ОСОБА_4 на пропозицію позивача написав розписку, проте, це не є зміною до договору, який укладався в нотаріальній формі, а є лише зміною порядку та строків розрахунків. Ціна договору не змінювалася, і станом на 27.08.2015 р. він повністю розрахувався з позивачкою, сплативши їй всю суму, зазначену в договорі купівлі-продажу. Вважає, що він виконав свої зобов'язання, і станом на час звернення позивача до суду з цим позовом право позивача не порушене, і підстави вимагати розірвання договору відсутні, тому просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 19 березня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири № 358 посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бірченко Л.І. Згідно з п. 1 Договору Продавець передала, а Покупець прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 54 кв. м, житловою площею 32,5 кв. м. (а.с.5).

Аналізуючи даний договір, суд встановив наступне.

Згідно з п. 1 Договору Продавець передала, а Покупець прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 54 кв. м, житловою площею 32,5 кв. м.

Згідно з п. 2 Договору продаж зазначеної квартири провадився за 184000,0 грн. з яких 80000,0 грн. Продавець одержала від покупця до підписання Договору, а 104000,0 грн. Покупець зобов'язувався сплатити на розрахунковий рахунок Продавця до 19 березня 2014 року. Факт проведення повного розрахунку та виконання зобов'язання засвідчується заявою продавця та покупця, справжність підписів на якій буде засвідчено нотаріально.

Відповідно до п. 7 сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовано всі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу квартири.

Умови та порядок розірвання вказаного договору у ньому не визначено.

Як вбачається з розписки від 17.04.2014 року, ОСОБА_4 підтверджує наявність станом на 17.04.2014 року боргу перед ОСОБА_3 за квартиру (АДРЕСА_1), яку він придбав за договором від 19.03.2012 року в сумі 184 000 грн. (в еквіваленті 23 000 дол. США). За період з 01.04.2012 р. по 01.03.2014 р. виплатив суму 38 000 грн. (в еквіваленті 4 800 дол. США). Залишок суми у розмірі 65 600 грн. (еквівалент 8 200 дол. США) зобов'язується виплатити до вересня 2017 року. Розмір виплат кожного місяця 200 дол. США. ОСОБА_3 власноручно своїм підписом засвідчила, що згодна з таким порядком розрахунку, претензій до ОСОБА_4 не має (а.с.21).

Копіями розписок, наданих суду відповідачем підтверджено, що з 01.04.2012 р. по 27.08.2015 р. відповідач сплатив позивачу в рахунок боргу за вказаним вище договором купівлі-продажу від 19 березня 2012 року 104 005 грн. (а.с.21-30).

Як зазначено в самому договорі, покупець зобов'язувався 104 000 грн. сплатити продавцю до 19.03.2014 року.

В додаткових обґрунтуваннях позову позивач зазначає, що коли наблизилась дата остаточного розрахунку сторони дійшли згоди, що вартість на житло значно підвищилась і сума, що не була сплачена у строк до 19 березня 2014 року підлягає приведенню до ринкової ціни шляхом її підвищення, що відображено у розписці від 17 березня 2014 року.

Таким чином, позивач стверджує, що вказаною розпискою від 17 березня 2014 року були внесені зміни до основного договору купівлі-продажу щодо істотної умови договору - ціни.

Відповідач не погоджується з цим і вважає, що зміни істотних умов договору, укладеного в нотаріальній формі, можуть вноситися та мати юридичну силу лише за умови їх нотаріального посвідчення. Отже. На думку відповідача, дана розписка не може свідчити про зміну ціни договору, а лише засвідчує домовленість про зміну порядку та строку розрахунків за договором.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами ЦК України про договірні відносини та щодо виконання зобов'язань.

Згідно з ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим порушенням шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ст. 628 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, на яку посилається і позивачка у своїй позовній заяві, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

В даному випадку вимоги щодо форми договору купівлі-продажу квартири встановлені ч. 1 ст. 657 ЦК України, за якою договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 654 ЦПК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Таким чином, будь-які додаткові домовленості до договору купівлі-продажу квартири повинні бути посвідчені нотаріально, чого зроблено не було. Таким чином, посилання позивача на наявність між сторонами укладеної угоди про зміну умов договору купівлі-продажу від 19 березня 2012 року є безпідставним та не підтверджується наданими доказами.

Посилання на те, що відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення додаткової угоди до договору правочину є безпідставними та не підтверджується жодними доказами.

Порядок внесення змін до нотаріально посвідченого договору або його розірвання регулюється пунктом 7 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (надалі - Порядок).

Відповідно до пп. 7.1 п. 7 Порядку договір про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору здійснюється шляхом складання окремого договору, який згідно пп. 7.2 даного пункту Порядку підписується сторонами та посвідчується нотаріусом.

Зі змісту пп. 7.3 п. 7 Порядку вбачається, що договір сторін про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору має посвідчуватися тим нотаріусом, який посвідчив основний договір. Виняток становить лише ситуація, коли нотаріус, який посвідчив договір, позбавлений можливості посвідчити договір про його зміну або розірвання (у разі смерті, заміщення нотаріуса, у разі неможливості виконання ним своїх обов'язків, припинення нотаріусом діяльності, передачі документів до державного нотаріального архіву або з будь-яких інших причин).

Позивачем не надано доказів про те, що вона зверталась до відповідача із пропозицією укласти новий договір та посвідчити його нотаріально. ОСОБА_3 також не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона зверталась до приватного нотаріуса Бирченко Л.Л. із проханням посвідчити укладений новий договір про зміну умов договору купівлі-продажу. Відсутні в матеріалах справи будь-які докази, що підтверджували б виклик відповідача даним приватним нотаріусом до нотаріальної контори в конкретний час для посвідчення нового договору.

17 квітня 2014 року ОСОБА_4 написав ОСОБА_3 розписку у зв'язку з тим, що не встиг розрахуватись повністю за договором купівлі-продажу квартири до 19.03.2014 року. В даній розписці він зазначив про відстрочку платежів за договором, а не про збільшення ціни договору, що випливає із її змісту. Крім того, згідно виконаного ОСОБА_3 напису на даній розписці, вона згодна з таким порядком розрахунку, що не може тлумачитись як зміна ціни договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Станом на час звернення до суду з цим позовом 17.03.2017 року зобов'язання за договором купівлі-продажу відповідачем виконані в повному обсязі, і остаточний розрахунок був здійснений ще в серпні 2015 року, отже, позивач не має підстав вимагати розірвання договору. Стверджуючи про те, що несвоєчасним розрахунком за договором відповідач порушує співвідношення майнових інтересів і позбавляє позивача того, на що він розраховував під час укладення договору, позивач фактично зазначає про можливі збитки у зв'язку із підвищенням курсу долару. Проте, такий спосіб захисту свого права, як відшкодування збитків позивачем не обирався.

Крім того, в укладеному у встановленій статтею 657 ЦК України формі договорі купівлі-продажу квартири сторони погодили, що ціна продажу квартири становить 184000 грн. Еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті погоджені умови договору купівлі-продажу квартири не містять, а тому в цій частині доводи позивача є необґрунтованими. Аналогічної позиції дотримується також Верховний суд, зокрема, у постанові від 30.01.2018 року у справі № 243/11716/15-ц.

Таким чином, судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, у зв'язку з їх необргрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (зареєстрована в АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_3, ОСОБА_4 НОМЕР_2) відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 19.06.2018 року.

Суддя О.В.Грищенко