Справа № 645/5378/18
Провадження № 2/645/2326/18
УХ В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 вересня 2018 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є.., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та визнання недійсним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.02.2018 р. № 94,

в с т а н о в и в:

14.09.2018 року ОСОБА_1П звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та визнання недійсним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.02.2018 р. № 94.

Ознайомившись із позовною заявою, вважаю за можливе на підставі ст.ст. 175, 177 ЦПК України, залишити її без руху з наступних підстав.

Згідно ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав

Відповідно до положення ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору відповідно до статті 2 зазначеного вище Закону є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За правилами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві звернулася з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальним справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини зазначені позивачем, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати або відстрочення сплати.

З урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону «Про судовий збір», з власної ініціативи.

До клопотання про відстрочення від сплати судового збору, позивач не надає доказів на підтвердження свого матеріального стану.

У зв'язку з чим клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

З поданого позову вбачається, що позивач заявляє дві вимоги не майнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до положень ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви не майнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних, тобто 704,80 грн.

Проте позивачем не сплачено суму судового збору та не надано підтвердження сплату судового збору.

Положенням ч. 4 ст. 175 ЦПК України передбачено, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Суду не надано доказів про наявність підстав, передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», для звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та визнання недійсним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.02.2018 р. № 94 - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/sud2033/.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо розміру судових витрат. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя Фрунзенського районного

суду м. Харкова Е.Є. Сілантьєва