Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/1621/17
Провадження №2/382/77/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 вересня 2018 року Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними та скасування їх державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договорів не дійсними в котрому зазначено, що між ОСОБА_3, як орендарем та Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, як орендодавцем 13 травня 2013 року укладено п'ять договорів оренди землі на земельні ділянки:

кадастровий номер: НОМЕР_3 - площею 9,3719 га;

кадастровий номер НОМЕР_4 - площею 6,0607 га;

кадастровий номер НОМЕР_5 - площею 33,9330 га;

кадастровий номер НОМЕР_6 - площею 12,7274 га;

кадастровий номер НОМЕР_7 - площею 51,91 га.

Також 03 лютого 2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, як орендодавцем та ОСОБА_4, як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки державної власності за межами населеного пункту Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_8 площею 35 га.

Договори оренди землі зареєстровані державними реєстраторами державної реєстраційної служби Яготинського РУЮ.

Враховуючи, що вказані земельні ділянки, відносяться до земель сумісного використання членів колишнього КСП "Дружба", вважає, що договори оренди мають бути визнані недійсними з наступних підстав. Внесення вказаних земельних ділянок до земель запасу державної власності та передача їх в оренду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбулась на підставі розпорядження голови Яготинської РДА № 612 від 22.08.2008 року, за яким землі спільного сумісного використання колишніх членів КСП "Дружба" віднесено до земель запасу відповідної ради. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09.06.2017 року у справі № 810/266/17 визнано протиправним і скасовано пункт 2 вказаного розпорядження, а саме у частині віднесення земель сумісного використання КСП «Дружба» площею 721,1 га до земель запасу Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області. Таким чином, спірні земельні ділянки не перебували у державній власності, а тому ГУ Держгеокадастру у Київській області не мало права розпоряджатися ними та передавати в оренду.

Так, згідно державного акту на право колективної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 6-1 від 26.12.1995 року у колективну власність передано 3718 га земель згідно з планом. До вказаного державного акту додається список 939 громадян-членів КСП "Дружба", серед яких зазначено і прізвище позивача. У 1996 році ним було отримано Сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,7 га в умовних кадастрових гектарах. У 2000 році інститутом землеустрою Української академії аграрних наук, на підставі технічного завдання, замовником якого виступала Яготинська РДА, було розроблено схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП "Дружба". Рішенням Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області № 73-13-ХХIII від 22.03.2000 року Схему поділу земель затверджено. Згідно розпорядження № 54 від 11.02.1999 року Яготинської РДА "Про зміни в складі сільськогосподарських угідь району" в КСП "Дружба" частина ріллі переведена в сіножаті та пасовища (площа угідь колективної власності склала 3434,1 га, з них рілля 2713 га, сіножаті-434,2 га, пасовища-286,9 га). За змістом пояснювальної записки до схеми поділу земель, загальний обсяг земельних масивів було поділено на: земельні ділянки, що підлягають поділу на земельні частки (паї) без обмежень в часі, земельні ділянки, що не підлягають поділу і будуть використовуватись сумісно (сіножаті та пасовища), виходячи з екологічних умов та неможливості в результаті поділу їх на окремі дрібні земельні ділянки механізованого обробітку ґрунту, однак, при цьому було зазначено, що у разі виходу члена КСП із колективного господарства, йому по бажанню може бути виділена відповідна площа сіножатей. Зазначені умови були затверджені зборами уповноважених КСП "Дружба" (пункт 2 протоколу від 12.02.2000 року) та рішенням сільської ради № 73-13-ХХIII від 22.03.2000 року виокремлено земельні ділянки, що не підлягають поділу і повинні використовуватись сумісно (власниками) 963 громадянами-пайовиками, загальною площею 721,1 га (сіножаті-434,2 га, пасовища-286,9 га). З часу проведення та прийняття зборами уповноважених КСП "Дружба" рішення 12.02.2000 року про виокремлення земельних ділянок, що не підлягають поділу і повинні використовуватись сумісно, інших рішень уповноваженими органами не приймалось, право спільної сумісної власності не припинялось. Таким чином, за колишніми 963 членами КСП "Дружба" у встановленому законом порядку визначено та залишається право спільної сумісної власності, що полягає у сумісному використанні земельних ділянок, що не підлягали поділу, у тому числі щодо земельних ділянок, переданих безпідставно в оренду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і як наслідок недійсних договорів оренди.

Просив визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок від 13.05.2013 року, укладених між Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_5 щодо земельних ділянок:

кадастровий номер НОМЕР_3 - площею 9,3719 га;

кадастровий номер НОМЕР_4 - площею 6,0607 га;

кадастровий номер НОМЕР_5 - площею 33,9330 га;

кадастровий номер НОМЕР_6 - площею 12,7274 га;

кадастровий номер НОМЕР_7 - площею 51,91 га.

Визнати не дійсним та скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 03.02.2013 року, укладеного між Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_8 площею 35 га.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги та просив врахувати, що 9 червня 2009 року постановою Київського окружного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано пункт 2 Розпорядження Яготинської РДА від 22.12.2008 року № 612 «Про затвердження звіту про наявність земель та розподіл їх по власникам землі, землекористувачах, угіддях та видах економічної діяльності станом на 1 січня 2009 року» у частині віднесення земель сумісного використання КСП «Дружба» площею 721,1 га до земель запасу Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, оскільки п. 2 Розпорядження № 612 скасовано, то просив задовольнити вимоги позову в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 в запереченнях до суду просив у задоволені вимог позивача відмовити, мотивуючи тим, що позивачем не доведено факт порушення його права та не додано до матеріалів справи доказів наявності права власності у позивача на земельну ділянку, яка ніби то була залишена в спільному сумісному користуванні громадян пайовиків. А також зазначив, що ухвалою Вищого адміністративного суду від 30.07.2015 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду скасовано, тому розпорядження Яготинської РДА від 22.12.2008 року №612 «Про затвердження звіту про наявність земель та розподіл їх по власниках землі 01.01.2009 року», яким землі сумісного використання сільськогосподарських підприємств віднесено до земель запасу відповідних рад, є дійсним, а тому посилання позивача на скасування вказаного розпорядження є безпідставним. В судове засідання, призначене до розгляду на 14 вересня 2018 року представники відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також відпогвідач ОСОБА_3 не з"явилися. Від ОСОБА_8 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Оскільки справа неодноразово відкладалася в зв"язку з неявкою відповідача та його представників, а також у зв"язку з тим, що у відповідача було два представники, один з яких міг з"явитися в зал судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справпи у відсутності відповідча, причини явки якого визнав неповажними.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області в своєму відзиві на позовну заяву вказав, що з 1 січня 2013 року центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають у власність або у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. Це передбачено Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих з України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", яким законодавець вніс зміни до Земельного кодексу України, зокрема до статті 122 (Земельного кодексу України). Головне управління Держгеокадастру у Київській області відповідно до покладених нього завдань передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. Законом України від 06.09.2012 № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" визначено, що відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Тобто, на час виникнення спірних правовідносин та на даний час розпорядником земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту є Головне управління Держгеокадастру у Київській області. Вказав, що розпорядженням Яготинської районної державної адміністрації від 22.12.2008 № 612 «Про затвердження звіту про наявність земель та розподіл їх по власниках землі, землекористувачах, угіддях та видах економічної діяльності станом на 01.01.2009 року» землі сумісного використання сільськогосподарських підприємств віднесено до земель запасу відповідних рад (п.2); затверджено: Звіт про наявність земель та розподіл їх по власниках землі, землекористувачах, угіддях та видах економічної діяльності (форма № 6-зем) станом на 01 січня 2009 року, згідно з додатком; Звіт про наявність осушених земель та розподіл їх по землекористувачах та угіддях (форма №6б-зем) станом на 01 січня 2009 року, згідно з додатком; Звіт про наявність земель, що знаходяться у власності та користуванні фізичних та юридичних осіб (форма № 2-зем) станом на 01 січня 2009 року, згідно з додатком. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 30.07.2015 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року скасовано, тому розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 22.12.2008 № 612 «Про затвердження звіту про наявність земель та розподіл їх по власниках землі, землекористувачах, угіддях та видах економічної діяльності станом на 01.01.2009 року», яким землі сумісного використання сільськогосподарських підприємств віднесено до земель запасу відповідних рад, є дійсним. В зв'язку з чим вважає, що Головне управління діяло відповідно до повноважень визначених чинним законодавством України, а тому договори оренди земельних ділянок укладені у повній відповідності до діючого на той час законодавства, є правомірними, укладеними та дійсними, а їх укладення не порушує будь-яких прав третіх осіб. А тому просив позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.1 ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року №561-XII (в редакції на 06.04.1999 р.) власність на землю в Україні мала такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Згідно ч. ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 5 вказаного закону, земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.140 Земельного кодексу України, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом, а статтею 142 Земельного кодексу України передбачено, що припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу.

Згідно вимог ст.ст. 141, 143 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

В силу вимог ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Стаття 158 ЗК України, визначає, що у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 26 грудня 1995 року КСП «Дружба» видано державний акт на право колективної власності на землю серії КВ, площею 3 718,7 га, для сільськогосподарського виробництва (а.с. 47-49).

Рішенням зборів уповноважених КСП «Дружба» від 12 лютого 2000 року схвалено розроблену схему, якою запроектовано 963 земельних часток (паїв), загальною площею 2 686,8 га, в т.ч. ділянки першочергової приватизації, загальною площею 338,9 га (119 ділянок)(а.с.20-46).

Рішенням Капустинської сільської ради №73-113-ХХІІІ від 22.03.2000 року виокремлено земельні ділянки, що не підлягають поділу і повинні використовуватися сумісно (власниками) 963 громадянами-пайовиками, загальною площею 721,1 га, з них сіножатей - 434,2 га, пасовища - 286,9 га

ОСОБА_1 був членом КСП «Дружба» і має право на земельну частку ( пай ) згідно протоколу №1 загальних зборів від 24 лютого 1996 року ( а.с. 112-114).

26 грудня 1996 року йому був виданий сертифікат серії НОМЕР_9 на земельну частку ( пай ), площею 3,7 умовних кадастрових гектарів, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває у колективні власності КСП «Дружба» за НОМЕР_10 на підставі рішення №519 Яготинської РДА від 20 грудня 1996 року ( а.с. 50).

Розпорядженням №612 Яготинської РДА «Про затвердження звіту про наявність земель та розподіл їх по власниках землі, землекористувачах, угіддях та видах економічної діяльності станом на 01 січня 2009 року» від 22 грудня 2008 року (п. 2) земельну ділянку, площею 721,1 га, що перебувала у спільному сумісному користуванні громадян (пайовиків) - членів КСП «Дружба» віднесено до земель запасу Капустинської сільської ради, Яготинського району Київської області, яке скасовано постановою Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року, рішення набрало законної сили та ніким не оскаржувалось( а.с. 6-9). Постановою встановлено, що правонаступником КСП "Дружба" є ТОВ "Агрофірма "Дружба".

ОСОБА_1, є користувачем у спільному сумісному майні - земельної ділянки, що не підлягала поділу, площею 721,1 га.

Земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_3 - площею 9,3719 га; кадастровий номер НОМЕР_4 - площею 6,0607 га; кадастровий номер НОМЕР_5 - площею 33,9330 га; кадастровий номер НОМЕР_6 - площею 12,7274 га; кадастровий номер НОМЕР_7 - площею 51,91 га відносяться до земель спільного сумісного використання членів КСП «Дружба» та перебувають на даний час в оренді ОСОБА_3 на підставі договорів оренди землі від 13.05.2013 року, укладених між ним та ГУ Держземагентства у Київській області.(а.с. 51-75)

Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_8 площею 35 га, також відноситься до спільного сумісного використання членів КСП «Дружба» та перебуває на даний час в оренді ОСОБА_4 на підставі договору оренди землі від 03.02.2017 року, укладеного між ним та ГУ Держземагентства у Київській області ( а.с.76-79).

Таким чином вилучення земель, що перебувають у сумісному використанні учасників КСП «Дружба» не було пов'язано з підставами, передбаченими у статті 141 ЗК України.

А також не було доведено належними доказами існування обставин для примусового припинення права користування на земельну ділянку, площею 721,1 га, що перебуває у спільному сумісному користанні КСП «Дружба» з підстав, визначених ст. 143 ЗК України.

Тобто земельні ділянки вибули із спільного сумісного користування членів КСП «Дружба» без їх згоди, зокрема, ОСОБА_1, право якого, у даному випадку, було порушено, як при виготовленні технічної документації, так і при передачі в оренду названих спірних земельних ділянок.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1-3, 141-143, 152, 155, 158 ЗК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними та скасування їх державної реєстрації, задовольнити.

Визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, кадастровий номер НОМЕР_3 площею 9,3719 га, кадастровий номер НОМЕР_4 площею 6,0607 га, кадастровий номер НОМЕР_5 площею 33,9330 га, кадастровий номер НОМЕР_6 площею 12,7274 га, кадастровий номер НОМЕР_7 площею 51,91 га, укладені 13 травня 2013 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_3 та скасувати їх державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_8 площею 35 га, укладений 3 лютого 2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_4 та скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути із ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь держави 8000 ( вісім тисяч) гривень судового збору.

Стягнути із ОСОБА_4 ідентифікаційний код НОМЕР_2 на користь держави 1600 (одну тисячу шістсот) гривень судового збору.

Повний текст рішення виготовлено 24 вересня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л. І.