Справа № 333/1306/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.06.2018р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Ярошенко А.Г.
за участю секретаря Мінаєвої В.В.
Позивач звернувся з позовом в якому вказав, що в період часу з 13 листопада 2017 року близько 23 годин до 14 листопада 2017 року близько 01 години у приміщенні квартири № 66 та сходовій клітині другого поверху четвертого під'їзду будинку № 7 по вул. Магара у м. Запоріжжя, ОСОБА_2, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, завдав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, декілька ударів, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, у тому числі синці та садна голови, поверхневі забійні рани та крововиливи слизової оболонки губ, крововиливи в м'які тканини голови, вогнищевий субарахноїдальний крововилив, садна тулуба зліва і синець правої кісті. Невдовзі (через декілька десятків хвилин) після завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_3, як зазначено у висновку СМЕ помер, однак смерть ОСОБА_3 настала від отруєння етиловим спиртом.
В ході розслідування кримінального провадження, після встановлення дійсної причини смерті ОСОБА_3 та наявних у нього тілесних ушкоджень, старшим слідчим слідчого відділення Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4, було оголошено підозру ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.
В ході досудового розслідування ОСОБА_5, як законного представника свого неповнолітнього сина ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2, було визнано потерпілою.
Також у загиблого ОСОБА_3 залишилась мати - ОСОБА_1, яка також звернулась з заявою про визнання її потерпілою у цій справі безпосередньо до суду. Наскільки відомо потерпілим, між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які разом вживали алкогольні напої виник обопільний конфлікт, який переріс у бійку, в результаті якої ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2, були завдані численні удари, у тому числі по голові, від яких постраждалий втратив свідомість. ОСОБА_7 0.0. замість самостійного надання першої медичної допомоги, або виклику працівників швидкої допомоги, просто залишив ОСОБА_3 в під'їзді напризволяще, внаслідок чого останній приблизно за годину помер.
15 листопада 2017 року ОСОБА_3 було поховано за кошти його родичів.
Від ОСОБА_2 будь-яких вибачень або матеріальної допомоги за вчинення злочину відносно постраждалого до членів родини не надійшло.
21 лютого 2018 року Комунарським районним судом на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України (у зв'язку із відмовою від обвинувачення потерпілої сторони) винесено ухвалу про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Одною із підстав відмови від обвинувачення в суді та подання клопотання про закриття кримінального провадження, стало те, що після закриття провадження і фактичного примирення з обвинуваченим, останнім буде повернуто хоча б частина коштів затрачених потерпілою стороною на проведення процедури захоронення ОСОБА_3С, однак ОСОБА_2 до сьогоднішнього дня ніяких#коштів не повернув, у зв'язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальних та моральних збитків завданих злочином.
Позивач просила задовольнити позовні вимоги з підстав, вказаних в матеріалах справи та у разі відсутності відповідача винести заочне рішення.
Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Не надав відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду з боку відповідача не надходило.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.
В обвинувальному акті по кримінальній справі № 333/7252/17 вказано, що в період часу з 13 листопада 2017 року близько 23 годин до 14 листопада 2017 року близько 01 години у приміщенні квартири № 66 та сходовій клітині другого поверху четвертого під'їзду будинку № 7 по вул. Магара у м. Запоріжжя, ОСОБА_2, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, завдав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, декілька ударів, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, у тому числі синці та садна голови, поверхневі забійні рани та крововиливи слизової оболонки губ, крововиливи в м'які тканини голови, вогнищевий субарахноїдальний крововилив, садна тулуба зліва і синець правої кісті. Невдовзі (через декілька десятків хвилин) після завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_3, як зазначено у висновку СМЕ помер, однак смерть ОСОБА_3 настала від отруєння етиловим спиртом.
21 лютого 2018 року Комунарським районним судом на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України (у зв'язку із відмовою від обвинувачення потерпілої сторони) винесено ухвалу про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Частиною 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Окрім цього, відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділові репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Враховуючи вище викладене виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості сума матеріальної шкоди яка може бути стягнута складає 5000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, постановою № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року, постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ст.ст. 76, 78, 79, 80, 141, 265, 275,279 ЦПК України, суд, -
В іншій частині позову - відмовити.
Повний текст рішення виготовлено 20.06.2018 року
Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою до суду який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко