Номер провадження: 22-ц/785/3421/18
Номер справи місцевого суду: 520/9876/17
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головування судді Огренич І.В. 14 грудня 2017 року в м. Одеса о 15:55 год.,-

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, який було уточнено про розірвання шлюбу та поділ спільного майна(а. с. 3-4, 64).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2017 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно якої: ОСОБА_3 визнає позов ОСОБА_2 в частині поділу спільного майна подружжя повністю, а саме:

Відповідач за позовом ОСОБА_3 визнає, що ОСОБА_2 має отримати частку у спільному майні у дольовому відношенні більшу ніж половину, так як з Позивачем залишаються проживати спільні діти, а тому за Позивачем Відповідач визнає 53/100 від загальної частки у спільному майні, а саме: у домоволодінні загальною площею 217,4 кв.м. та житловою площею 95,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та 53/100 від загальної частки на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,0486 га.

Позивач за позовом ОСОБА_2 визнає за відповідачем ОСОБА_3 47/100 від загальної частки у спільному майні, а саме: у домоволодінні загальною площею 217,4 кв.м. та житловою площею 95,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та 47/100 від загальної частки на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,0486 га.

Сторони вирішили, що судові витрати, адвокатські послуги та інші витрати, пов'язані з розглядом цієї справи, які понесені сторонами, не відшкодовуються.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині вимог про поділ спільного майна закрито (а. с. 72-73).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено. Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 09.08.2005 року розірвано (а. с. 74-75).

07.12.2017 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі суду від 12.10.2017 року (а. с. 92).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року

у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2017 року відмовлено (а. с. 23).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву про виправлення описки задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а. с. 101-103).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2017 року, суд першої інстанції виходив з того, що судом була визнана мирова угода саме в тій редакції яка була надана до суду та на якій наполягали сторони, окрім того, до ухвалення судового рішення у зв'язку з укладанням сторонами мирової угоди суд роз'яснював сторонам наслідки такого рішення.

Однак з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитися не може виходячи з наступного.

Згідно до ст. 219 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні описки.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2017 року визнано мирову угоду, укладену між позивачкою ОСОБА_2, з однієї сторони і відповідачем ОСОБА_3 з другої сторони, згідно якої: відповідач за позовом ОСОБА_3 визнає позов ОСОБА_2 в частині поділу спільного майна подружжя повністю, а саме: відповідач за позовом ОСОБА_3 визнає, що ОСОБА_2 має отримати частку у спільному майні у дольовому відношенні більшу ніж половину, так як з позивачем залишаються проживати спільні діти, а тому за позивачем відповідач визнає 53/100 від загальної частки у спільному майні, а саме: у домоволодінні загальною площею 217,4 кв.м. та житловою площею 95,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та 53/100 від загальної частки на земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_1) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,0486 га.

Позивач за позовом ОСОБА_2 визнає за відповідачем ОСОБА_3 47/100 від загальної частки у спільному майні, а саме: у домоволодінні загальною площею 217,4 кв.м. та житловою площею 95,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та 47/100 від загальної частки на земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_1) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,0486 га (а.с. 72-73).

ОСОБА_2 звертаючись заявою про виправлення описки посилалась на те, що в вищезазначеному рішенні судом було допущено описку в тексті резолютивної частини рішення, а саме в третьому та четвертому абзацах пропущено словосполучення «право власності». Вважаючи вказану описку неточністю, яка впливає на можливість реалізації судового рішення просили її виправити (а.с. 92).

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення описки в судовому рішенні, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даного питання. Спір в частині вимог про поділ майна подружжя не можна вважати вирішеним, оскільки не вирішено питання про визначення частки кожного з подружжя в спільної сумісної власності подружжя, та про визнання права власності за позивачем на частку у спільному майні подружжя, яку визначає суд.

Згідно ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017року не може вважатись законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а питання про виправлення описки направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 372, 374, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2- задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року - скасувати, питання про виправлення описки направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 19 вересня 2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

А.А.Калараш