РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/2594/18

провадження у справі № 2/0285/1108/18

19 вересня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Заполовської Т.Г.

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський

за правилами спрощеного позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

встановив :

24.07.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на своє утримання в зв'язку з продовженням навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1944 грн. щомісячно до закінчення навчання 30.06.2020р., а також стягнути аліменти на її утримання за минулий строк - три роки та понесені нею витрати за професійну правничу допомогу.

Свої вимоги мотивувала тим, що її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. В 2014 році шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу батьки почали проживати окремо, позивач залишилась на утриманні матері. Між батьками була усна домовленість про надання допомоги на утримання доньки. ІНФОРМАЦІЯ_3. позивачу виповнилось вісімнадцять років і вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Відповідач матеріальної допомоги не надає, з нього проводиться стягнення аліментів на трирічну дитину від іншого шлюбу. Він їздить на заробітки за кордон, отримує досить великі нерегулярні доходи, а тому позивач вважає, що він має можливість надавати допомогу на навчання. За захистом своїх прав змушена була звернутись до суду.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю з підстав заявлених у позові.

Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного.

Відповідач є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_3. донька ОСОБА_1 досягла повноліття, але продовжила навчання на денній, платній формі навчання на факультеті «Агрономія» в Житомирському національному агроекологічному університеті (а.с. 10).

Відповідно до довідки, виданої Токарівською сільською радою від 19.07.2018р. №636 ОСОБА_1, 1999р.н., перебуває на утриманні матері (а.с. 9).

Також відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Позивачу ОСОБА_3 не виповнилось 23 років та вона додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків, оскільки стипендію не утримує, навчається за контрактом, позбавлена можливості працювати повний робочий день як студент денної форми навчання, її сукупний дохід не забезпечує підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму.

Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання повнолітньої доньки, яка навчається, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання.

Суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці, оскільки він має задовільний стан здоров'я, є працездатним, має нерегулярний дохід, хоча і має на утриманні неповнолітню дитину, від іншому шлюбу (про що доказів на підтвердження не надав).

Враховуючи те, що позивач не надала суду доказів про можливість батька сплачувати аліменти у розмірі 1944 грн. щомісячно, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, та враховуючи наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини, суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно, що буде відповідати як її інтересам, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Як роз'яснив Верховний Суд України, ухилення платника аліментів від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Встановлено, що позивач не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона чи її матір вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а також і того, що відповідач ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів на утримання доньки.

З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача аліментів за минулий час відсутні. У задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред'явлення позову, тобто з 24.07.2018 року.

Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави, а понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору, акта про надання послуг та квитанції на суму 600грн. стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191, 199 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на час навчання, починаючи з 24.07.2018 року до 30.06.2020 року.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 600 грн. за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 21.09.2018 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська