Номер справи 623/1611/18
Номер провадження 2/623/759/2018
РІШЕННЯ

іменем України

12 вересня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуренко М.О.

з участю: секретаря - Телешевської В.Ю.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2 до Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач вказує, що пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин та просить ухвалити рішення про визначення додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, померлої 17 травня 2008 року.

До судового засідання позивач не з'явився, його інтереси представляв його представник.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради, заперечень проти позовної заяви не надав.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 17 травня 2008 року померла бабуся позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 1-ВЛ №177961, виданим Заводською сільською радою Ізюмського району Харківської області 19.05.2008 р. (а.с18).

Померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно була зареєстрована і проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з року народження по 2001 рік. З жовтня 2001 по день смерті 17.05.2008 року проживала без реєстрації за адресою: Харківська область, Ізюмський район, село Заводи, вул. Миру, буд. 65, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 02-30/274 від 23.05.2018 р. (а.с.16).

Батько позивача - ОСОБА_5 помер 12 травня 1999 року,що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ВЛ №189457, виданим Заводською сільською радою Ізюмського району Харківської області 13.05.1999 р. (а.с.19).

Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану його мати - ОСОБА_6, 02.11.1955 році вона одружилась і змінила прізвище на Рудика. (а.с.12).

Факт рідства з батьком підтверджується копією свідоцтва про шлюб позивача, в якому вказано дошлюбне прізвище ОСОБА_6, а 24 листопада 1990 року одружилась і змінила прізвище на ОСОБА_2. (а.с.11).

Позивач зазначає, що після смерті бабусі в неї склалося скрутне матеріальне становище та складні сімейні обставини. В травні 2008 року її старша донька Ірина закінчувала школу. Пізніше був випуск, потім вступ до вищого навчального закладу. Влаштування до гуртожитку, сплата за навчання. Крім того, доглядала за малолітньою донькою. Тому не встигла звернутись до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на спадок бабусі. В неї був старенький будинок в с. Петропілля Ізюмського району, про державний акт на землю не було відомо. Вже пізніше, як пройшло більше 6-ти місяців з дня її смерті, розбирали речі в її будинку і виявили державний акт на право власності на земельну ділянку в с. Петропілля Ізюмського району.

Позивач є спадкоємицею по закону по праву представлення на долю свого померлого батька.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

04.06.2018 р. ОСОБА_2 звернулася до Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої.

Листом завідувача Ізюмської державної нотаріальної контори вих. №1534/02-17 від 06.06.2018 р. було повідомлено, що ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 17.05.2008 року, до нотаріальної контори не зверталась. Спадкова справа після її смерті не заводилась. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право власності на земельну ділянку пл.4,7842 га, розташовану на території Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області, Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як пропущено строк на прийняття спадщини. А тому позивач має право звернутися до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. (а.с.17).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Тобто воля спадкоємця має бути виражена однозначно: або приймаю спадщину, або ні. При цьому спадкоємець не може обирати, яке майно він хоче прийняти, а яке - ні і за якої умови він буде приймати спадщину (наявність майна, як такого, або майна яке йому цікаве).

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також не заслуговують на увагу суду доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач в позові, при цьому перешкод які б заважали позивачу подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини суду не надано.

Виходячи зі змісту наведених вище правових приписів, правових висновків Верховного Суду України та розяснень, не може розглядатись як поважна причина пропуску строку, скрутне матеріальне становище та складні сімейні обставини для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не становила для позивача обєктивних, непереборних, істотних труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 знала про смерть своєї бабусі ОСОБА_3, оскільки з жовтня 2001 і по день її смерті 17.05.2008 року вони проживали разом.

Позивач не навів будь-яких обґрунтувань наявності обставин, які б перешкодили їй своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про наявність спадкового майна, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини в такому випадку відсутні.

Відсутність у представника відповідача заперечень проти задоволення позову жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 10-13,17, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 20 вересня 2018 року.

Головуючий суддя М.О. Гуренко