АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/7128/18

Апеляційне провадження 22-ц/796/4988/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

учасники справи

заявник ОСОБА_1

заінтересована ОСОБА_2

особа

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану через представника ОСОБА_3, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Усатової І.А., у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального напису,

в с т а н о в и л а :

у березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення обмежувального припису строком на 6 місяців, яким усунути перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_5, частка у якій належить їй на праві спільної часткової власності; заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці її проживання за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський б. 74 кв. 80; заборонити ОСОБА_1 наближатися до місця її проживання (перебування) на відстань 100 м та заборонити вести з нею листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

у/н справи № 760/7128/18 № а/п 22-ц/796/4988/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Усатова І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
В обґрунтування заяви зазначала, що вона проживає у квартирі, яка належить їй на праві спільної часткової власності (1/5) зі своїм внуком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Останній не є співвласником цієї квартири. З боку ОСОБА_1 протягом багатьох років (з 2006 року) часто проявляється агресивна поведінка по відношенню до неї, що виражається у фізичному, психологічному домашньому насильстві, а саме: ОСОБА_1 неодноразово наносив їй тілесні ушкодження, штовхав, закривав у кімнаті, не даючи можливості сходити до вбиральні, виливав на голову помиї, постійно говорить образливі, нецензурні слова та погрожує вбивством та фізичною розправою їй та членам її сім'ї. Він знищив цінні для неї сімейні альбоми та документи, чим завдав їй сильних душевних страждань. На неодноразові прохання до ОСОБА_1 припинити знущання, він реагував ще жорсткішими нападами агресії. 16.05.2017 року о 10.00 год. за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_1 напав на неї, виштовхнув її з квартири і кинув вниз сходами, внаслідок чого вона отримала травми (сильний вивих плеча, синці по всьому тілу та гематому в області грудей). Солом'янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за її заявою було розпочато кримінальне провадження № 0005722 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на даний час триває досудове розслідування. Вказує, що неодноразово зверталася із заявами до поліції. Домашнє насилля по відношенню до неї з боку онука носить тривалий і дуже виснажливий характер для неї як людини похилого віку. На даний час, не маючи змоги більше терпіти систематичні знущання з боку онука, побоюючись за своє життя, вона змушена була переїхати до помешкання дочки ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4. За час її відсутності ОСОБА_1 замінив замки у вхідних дверях, ключів не надав, тому фактично на даний час, вона не має змоги зайти до своєї квартири.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30.03.2018 року заяву задоволено частково. Видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Встановлено наступні заходи обмеження прав ОСОБА_1 та покладено на нього наступні обов'язки: усунути перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_5, частка у якій належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності. Заборонено ОСОБА_1 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6. Заборонено ОСОБА_1 наближатися до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 на відстань 100 м. Заборонено ОСОБА_1 вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видано строком на 2 (два) місяці. В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1, через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення заяви в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не повідомив її та її представника про день та час розгляду справи, що позбавило їх можливості захисту своїх прав та копія рішення їм не була направлена у встановлені законом строки. Заява розглянута з порушенням строку її розгляду та суд не повідомив уповноважені підрозділи органів Національної поліції України про видачу обмежувального припису.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись на те, що він разом з неповнолітньою дитиною зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 та не має іншого житла для проживання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та членам її сім'ї ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних частках належить на праві приватної власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі проживає онук заявниці - ОСОБА_2.

ОСОБА_1 зверталась до правоохоронних органів з заявами з приводу незаконних дій ОСОБА_1 та за її заявою 25.05.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005722 про вчинення кримінального правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

Заявниця посилалася на те, що не може перебувати у квартирі, співвласником якої вона є через незаконні дії онука ОСОБА_1.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця постраждала від домашнього насильства.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У апеляційній скарзі заявниця зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки ні вона, ні її представник не були повідомлені про день та час судового розгляду, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто за відсутності будь - якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку у зв`язку з не повідомленням учасника справи про дату, час і місце засідання суду лише у разі, коли таке повідомлення є обов`язковим. Проте, стаття 350 -5 ЦПК України не містить вимог про обов`язкове повідомлення заявника у справах про видачу обмежувального припису, а навпаки вказує на те, що справа може розглядатися без його участі.

Суд врахував доводи викладені у заяві про видачу обмежувального припису та надав оцінку всім доказам, долученим до заяви. Відтак не повідомлення заявниці про день та час розгляду заяви у даному випадку не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Неповідомлення ж заінтересованої особи про день та час судового розгляду не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки дана особа рішення суду не оскаржує.

Інші доводи апеляційної скарги про несвоєчасний розгляд справи та не повідомлення уповноважених підрозділів органів Національної поліції України про видачу обмежувального припису не є підставою для скасування чи зміни рішення, оскільки порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 19.06.2018 року.

Головуючий

Судді