Справа № 275/439/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

за участю: позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

третьої особи -ОСОБА_4 та її представника -ОСОБА_5,

третьої особи -ОСОБА_6 та її представника- ОСОБА_18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів цивільну справу №275/439/16-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції в Житомирській області, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_6, про внесення змін в актовий запис про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовов до відділу реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції в Житомирській області про внесення змін в актовий запис про народження дитини, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_6.

Позовні вимоги обгрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їх батько- ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вони та їх бабуся- ОСОБА_6 є спадкоємцями першої черги після його смерті. У встановлений законом строк вони звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини

В інтересах свого неповнолітнього сина-ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з заявою про прийняття спадщини звернулася співмешканка їх батька- ОСОБА_4

Зі слів покійного батька їм відомо, що син співмешканки ОСОБА_4 - ОСОБА_8 не є його сином. Він ніколи його не вважав своєю дитиною, із заявою про визнання батьківства не звертався. На протязі дев'яти місяців вагітності ОСОБА_4 батько не знав, що вона вагітна, з пологового будинку її не забирав. Після народження дитини, її було записано зі слів матері "ОСОБА_8". Це ім'я він носив приблизно до серпня - вересня 2015 року.

Про ту обставину, що їх покійний батько визнав батьківство на дитину ОСОБА_4, вони дізнались коли звернулися до відділу реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції в Житомирській області з заявою про видачу свідоцтва про смерть батька. Їх було повідомлено, що первинне свідоцтво про смерть отримала співмешканка ОСОБА_4

Вважають, що внесенні зміни до актового запису про народження сина співмешканки ОСОБА_4 є сфальсифікованими, оскільки батьківство було визннане в семирічному віці дитини, після перенесення батьком інфаркту.

Позивачі просили зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції в Житомирській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2, в Книзі реєстрації народжень, а саме, виключити з нього відомості про ОСОБА_10, як батька ОСОБА_8 та внести всі необхідні зміни згідно першого свідоцтва про народження.

Позивачка ОСОБА_1 в суді позов підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Доповнила їх тим, що в 1990 році її батьки розлучилися. В 2008 році їй стало відомо, що батько проживає з ОСОБА_4, з якою вони періодично сходились та розходились. Після народження у ОСОБА_4 сина ОСОБА_8 вони знову почали проживати разом. ОСОБА_4 проживала разом з батьком на день його смерті. Батько добре відносився до її сина ОСОБА_8, але не вважав його своїм сином.Батько був дуже складною людиною, на нього ніхто не мав впливу, останні роки зловживав спиртними напоями. Вона дуже рідко з ним бачилась, декілька разів на рік. При зустрічах батько їй казав, що ОСОБА_8 не його син, у нього були сумніви, що він його біологічний батько. Вважала, що батько не підписував заяву про визнання батьківства стосовно ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2 Просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в суді позов підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, доповнивши тим, що після розірвання батьками шлюбу, з батьком спілкувався мало. З 2004 по 2009 рік спілкувався з батьком по вихідним дням, а з 2010 року взагалі перестав спілкуватися з батьком. Ще за життя батька йому казали, що батько оформив ОСОБА_8 на своє прізвище. Просив позовні вимоги задовольнити.

В суді представник відділу реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції в Житомирській області- начальник відділу ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та показала, що в серпні 2015 року до неї звернулась ОСОБА_4 з запитанням, які необхідно надати документи для визнання батьківства. 21.08.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_10 прийшли до неї і повідомили, що ОСОБА_10 бажає визнати та записати на своє прізвище ОСОБА_8,2009р.н. Спеціаліст відділу допомагала їм в коридорі написати заяву, при цьому писати заяву розпочав ОСОБА_10, але потім попросив ОСОБА_4. писати , так як в неї кращий почерк. Після написання заяви про визнання батьківства ОСОБА_10 та ОСОБА_4 зайшли до її кабінету, де в її присутності та спеціаліста відділу підписали заяву. При цьому вона запитувала у ОСОБА_10 чи це рішення є його волевиявленням, на що він підтвердив , що робить це добровільно. При складанні заяви про визнання батьківства та її підписанні ОСОБА_10 вів себе адекватно. Дивлячись на нього не можна було зробити висновок, що він зловживає спиртними напоями. Просила в задоволенні позову відмовити, так як ОСОБА_10 особисто підписав заяву про визнання батьківства.

В суді третя особа -ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 позов не визнали.

ОСОБА_4 суду показала, що в серпні 2004 року вона переїхала проживати до ОСОБА_10 , який мешкав в будинку АДРЕСА_1. З цього часу вони проживали разом за вказаною адресою та вели спільне господарство, Вони перебували в цивільному шлюбі та мешкали однією родиною по день смерті ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_4. Жоден із них в іншому шлюбі не перебував: вона розлучилася у 2003 році, а ОСОБА_10 був розлучений з 1990 року. Вони піклувалися один про одного, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки як подружжя. З того часу між ними склалися усталені стосунки, які притаманні подружжю. В період спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_8. Так як вони проживали без реєстрації шлюбу, то вона спочатку зареєструвала дитину на своє прізвище. ОСОБА_10 визнав сина як свою дитину. Перед початком відвідування дитиною школи ОСОБА_10 сказав, що необхідно дитину оформити на його прізвище. Вона пішла і взнала, що для цього потрібно. Після чого 21.08.2015 року вона і ОСОБА_10 прийшли в відділ реєстрації актів цивільного стану Брусилівського району, де їм дали заяву, яку ОСОБА_10 почав заповнювати, але в нього був поганий почерк і він попросив її продовжити заповнювати. Після того, як була заповнена заява, то вона і ОСОБА_10 її підписали. Після чого було змінено прізвище сина з " ОСОБА_8" на " ОСОБА_8". ОСОБА_10 добровільно написав заяву про визнання батьківства щодо сина ОСОБА_8, підписував її та проставляв підпис на актовому записі. Вони разом опікувалися сином, займалися його вихованням та утриманням, разом купували йому речі, водили до лікарні та дитячого садочка, а в наступному до школи. Його медична картка, всі шкільні зошити, щоденники все було записано - ОСОБА_8. ОСОБА_10 є біологічним батьком ОСОБА_8, дуже любив його. За життя він не оспорював батьківства .Вважає позовні вимоги безпідставними та надуманими.

Третя особа -ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_13 в суді позов підтримали та просили його задоволити. ОСОБА_6 суду показала, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 був її сином. На протязі останніх 8 років він періодично проживав з ОСОБА_4. Жили вони дуже погано. ОСОБА_4 проживала з ним заради наживи. Про вагітність ОСОБА_4 син не знав, бо якби він знав, то не дозволив би народжувати, адже в нього вже були дорослі діти від попереднього шлюбу та внуки. Коли ОСОБА_4 завагітніла, то вони не жили разом. Покійний син був підприємцем, мав власний вантажний автомобіль і часто їздив у відрядження. Про народження дитини син дізнався від чужих людей та був шокований. В пологовому будинку він їх не провідував і при виписці не забирав, в телефонній розмові сказав, щоб додому не поверталася. З пологового будинку ОСОБА_4 з новонародженою дитиною та двома іншими дітьми від попередніх шлюбів привезли до неї додому, де вона деякий час жила. Вона не визнає ОСОБА_8 внуком та впевнена, що він не є сином її покійного сина ОСОБА_10. Син теж цю дитину не визнавав. ОСОБА_4 хотіла, щоб ОСОБА_10 записав дитину на своє прізвище, але він це не зробив. Дитина місяць була не зареєстрована. До дитини син відносився, як до дитини, але не визнавав своєю. До народження ОСОБА_8, її син не зловживав алкоголем, а після народження почав періодично зловживати. У травні 2015 року син пережив інфаркт. Після цього ОСОБА_4 робила все йому на зло, щоб він нервував і чекала його смерті, щоб заволодіти його майном.

Суд, вислухавши сторони, третіх осіб, свідків, дослідивши та оцінивши надані суду докази, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується, крім показів в суді сторін та третіх осіб, також довідкою виконавчого комітету Брусилівської селищної ради №757 від 15.03.2016 року про те, що на день смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, склад його сім'ї складався з цивільної дружини- ОСОБА_4 та сина - ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_8. При реєстрації дитини дані про батька дитини були внесені зі слів матері- ОСОБА_4

21 серпня 2015 року ОСОБА_10 визнав себе батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується заявою про визнання батьківства від 21.08.2015 року, в якій також і ОСОБА_4- мати ОСОБА_8 підтвердила, що ОСОБА_10 є батьком ОСОБА_8 (а.с.48-49). На підставі цієї заяви були внесені відомості в актовий запис № 18 від 05.03.2009 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8( а.с.60-61, т.с. 1).

Судом встановлено, що не заперечували в суді сторони та треті особи, що з 01.09.2015 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, почав відвідувати школу і його прізвище в школі, в медзакладах було вказано як " ОСОБА_8".

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.15, т.с. 1).

Допитані в суді свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 показали, що були сусідами та товаришували з ОСОБА_10, який проживав разом з ОСОБА_4 та вели спільне господарство. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 мали сина ОСОБА_8,який спочатку був оформлений на прізвище "ОСОБА_8", а потім ОСОБА_10 переоформив його на своє прізвище. ОСОБА_10 дуже любив ОСОБА_8, визнавав його завжди своїм сином і коли переоформив його на своє прізвище дуже цьому радів про, що їм казав. ОСОБА_8 був дуже схожий на свого батька.

Відповідно до висновку експерта №19/8-4/320-СЕ/17 від 27.11.2018 року, який проводив почеркознавче дослідження, слідує, що підпис від імені ОСОБА_10 в графі "Батько" у заяві про визнання батьківства від 21 серпня 2015 року, ймовірно виконаний ОСОБА_10 ( а.с.38-46, т. 2).

Згідно статті 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 124 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010року, а також Правил проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін, виправлень до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом за наявності достатніх підстав для цього.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_10 проживав в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 до дня своєї смерті, в них від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_8. ОСОБА_10 за життя визнав себе батьком дитини, про що написав 21.08.2015 року заяву про визнання батьківства, дав дитині своє прізвище та по-батькові.

Посилання позивачів на те, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, не є сином померлого ОСОБА_10, не знаайшли свого підтвердження в суді, позивачами не надано жодного переконливого доказу в обґрунтування своїх вимог.

На підставі ст.ст. 124,125, 126,128 СК України, ст.ст.9,22 Закону України " Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 року та керуючись ст.ст. 10-13, 76-83, 95, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції в Житомирській області, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_6, про внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме виключення з нього відомостей про ОСОБА_10 як батька та внесення усіх необхідних змін згідно першого свідоцтва про народження - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення, яке складено 08.09.2018 року.

Суддя Л.І. Лівочка