АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року місто Київ.

Справа № 753/1543/18

Апеляційне провадження № 22-ц/796/4676/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Іванченко М.М., Рубан С.М.,

секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року, у складі судді Коренюка А.М. про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову (інформація про час постановлення ухвали та дату складання повного тексту ухвали відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Систем Інвест», Київської філії КП «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу в Полтавській області Набока Юлія Василівна, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, дії - протиправними, скасування державної реєстрації права власності, визнання договору іпотеки недійсним, скасування запису про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

В січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ТзОВ «АП Систем Інвест», Київської філії КП «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, Приватного нотаріуса Полтавського нотаріального округу в Полтавській області Набока Ю.В. про визнання правочину недійсним, дії - протиправними, скасування державної реєстрації права власності, визнання договору іпотеки недійсним, скасування запису про державну реєстрацію.

12.03.2018 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову в даній справі.

В заяві позивач просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_3 (інформація щодо місця проживання, паспортні дані, номер облікової картки платника податків, засоби зв'язку та офіційна електронна адреса невідомі), заборонити ОСОБА_3 провадити певні дії, а саме: реєструвати осіб в спірній квартирі, відчужувати в будь - який спосіб, використовувати в якості забезпечення кредитів та інші дії, пов'язані зі зміною власника.

Заяву обґрунтовував тим, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду, оскільки відповідачем ОСОБА_1 та іншими відповідачами вчиняються дії, щодо відчуження квартири, яка є спільним майном подружжя.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

В скарзі посилався на те, що ухвала прийнята із порушенням норм процесуального права. Зазначив, що навів достатньо фактів незаконного відчуження спірного майна та доказів про те , що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, однак судом безпідставно відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову. Що свідчить про не достатньо ґрунтовне вивчення судом матеріалів справи, доводів та обґрунтувань, викладених в заяві про забезпечення позову, а також поданих доказів.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач доводи скарги підтримав.

Відповідачі до суду не з'явились. Про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності відповідачів, апеляційний суд виходить з положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а також враховує загальні засади судочинства, відповідно до яких судовий захист має бути своєчасним та ефективним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що позивачем не доведено ризиків неможливості виконання судового рішення в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції є не обґрунтованим, вказані обставини, які суд вважав встановленими, повністю спростовуються наявними в справі доказами.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Дарницького районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_3.

Ухвалою Дарницького районного суду від 19.09.2017 року було задоволено заяву позивача та накладено арешт на спірну квартиру (а.с. 14-15).

Разом з тим, ухвала виконана не була, оскільки станом на момент подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, право власності на квартиру було зареєстровано не за ОСОБА_1, а за новим набувачем.

Після чого, ОСОБА_4, звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про визнання правочину щодо внесення квартири в статутний фонд ТОВ «АП Систем Інвест» недійсним, скасування державної реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «АП Систем Інвест», скасування запису про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «АП Систем Інвест», про визнання договору іпотеки недійсним та скасування запису про державну реєстрацію договору іпотеки, скасування запису про державну реєстрацію обтяження заборони на нерухоме майно.

Предметом вказаного спору є двокімнатна квартира АДРЕСА_3.

В заяві про забезпечення позову, заявник зокрема посилався на те, що ОСОБА_1, без його згоди відчужила спірну квартиру , яка є їх спільною власністю на користь юридичної особи, керівником якої вона є та 26.12.2017 року о 12:54:08 з мотивів не бажання ділити спірне майно подружжя, відповідачка ОСОБА_1 уклала іпотечний договір, серія та номер: реєстровий № 3106, виданий 26.12.2017, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Набока Ю.В.

Таким чином, спірна квартира опинилася під обтяженням, а саме: під забороною на нерухоме майно. Іпотекодержатель: ОСОБА_3, боржник: ОСОБА_1

26.02.2018 року квартира яка є предметом спору, була передана у власність ОСОБА_3, підставою виникнення права власності був Іпотечний договір, серія та номер: 3106, виданий 26.12.2017.

Також з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27.03.2018 року до розгляду даної справи залучено співвідповідачем ОСОБА_3.

Вищенаведені факти, свідчать про те, що не вжиття заходів забезпечення позову уже призвело до неможливості позивачу захищати свої права в межах справи про поділ майна подружжя, та змусило останнього звертатись з позовом, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Апеляційний суд вважає, що виходячи із суті заявленого позову, а саме визнання недійсним угод, визнання незаконним виникнення права власності, скасування реєстраційних дій, внесення відомостей в реєстри, необхідно обрати вид забезпечення позову - накладення арешту на квартиру, яка є предметом оспорюваних правочинів, що сприятиме збереженню статусу та належності цього нерухомого майна до закінчення розгляду справи по суті.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий суд не переконався в тому, що між сторонами дійсно існує спір, а наведенні позивачем доводи та надані докази дають підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами з яких вбачається, що ОСОБА_1 та інші відповідачі вчиняють дії щодо відчуження та обтяження спірної квартири.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу районного суду необхідно скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву позивача задовольнити в частині обрання заходів забезпечення у виді арешту спірного майна.

В решті вимог заяви апеляційний суд вважає за необхідне відмовити, оскільки застосування кількох видів заходів забезпечення позову буде неспівмірним із заявленими вимогами. Накладення арешту на нерухоме майно в повному обсязі забезпечить виконання можливого рішення по суті позову.

Розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється, оскільки питання розподілу судових витрат, в тому числі і за подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу має бути здійснено судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 153, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року скасувати та постановити нову.

Заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_3.

В решті вимог заяви відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення до виконання три роки.

Дані учасників справи:

Позивач: ОСОБА_4, (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований, 04211, АДРЕСА_1

Відповідачі: ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2 паспорт НОМЕР_3 виданий 20.08.2013 Святошинським РВ ГУДМС м. Київ що мешкає: 03148, АДРЕСА_2);

Товариство з обмеженою відповідальністю «АП СИСТЕМ ІНВЕСТ», (ідентифікаційний , місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, пл. СПОРТИВНА, б 1-А);

Київська обласна філія КП «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, (ідентифікаційний , місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 44-Б, офіс 6);

Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального області Набока Ю.В. (місцезнаходження: АДРЕСА_4);

ОСОБА_3 (інформація щодо місця проживання, паспортні дані, номер облікової картки платника податків, засоби зв'язку та офіційна електронна адреса невідомі).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повна постанова складена 20 червня 2018 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: С.М. Рубан

М.М. Іванченко