ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м.Суми

Справа №591/2317/17

Номер провадження 22-ц/788/680/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2018 року, ухваленого у складі судді Кривцової Г.В., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 28 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

10 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 21 березня 2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Так як ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 19 квітня 2017 року становить 24 375,09 грн. та складається: із заборгованості по тілу кредиту в сумі - 6371,98 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 852,09 грн., пені - 14 514,11 грн, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1136,91 грн - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 серпня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 24 375,09 грн та судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2017 року вказане рішення суду скасовано.

03 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги мотивує тим, що між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» 21 березня 2011 року було укладено кредитний договір. Банком строкову прострочену відсоткову ставку за користування кредитними коштами було збільшено з 01 вересня 2014 року з 27,6% до 32,4% річних, при цьому письмового повідомлення про підвищення відсоткової частки він не отримував. Вважає, що зміни щодо збільшення простроченої відсоткової ставки повинні бути здійснені в двосторонньому порядку шляхом укладення додаткової угоди, а проценти повинні нараховуватися на залишок заборгованості на рівні облікової ставки НБУ.

Просить визнати незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки з 01 вересня 2014 року з 27,6% до 32,4% річних за кредитним договором від 21 березня 2011 року, що був укладений з ним та зобов'язати банк здійснити відповідний перерахунок відсотків за кредитним договором від 21 березня 2011 року на рівні облікової ставки НБУ.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 24375,09 грн та судовий збір в сумі 1600 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до нього про стягнення заборгованості та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та задовольнити його зустрічний позов; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити відповідний перерахунок відсотків за кредитним договором від 21 березня 2011 року на рівні облікової ставки НБУ.

При цьому зазначає, що розмір відсотків за користування кредитом повинен бути визначений на рівні облікової ставки НБУ, оскільки кредитним договором не встановлений розмір процентів у заяві-анкеті та інших документах. Вказує, що він не був повідомлений про зміну розміру відсотків по кредиту жодним чином, зокрема за допомогою виписки по рахунку чи смс-повідомлення. Також вважає, що відсутні підстави для стягнення пені та штрафу, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, та судом всупереч ст. 61 Конституції України застосовано подвійну відповідальність за порушення зобов'язання. Вважає, що трирічний строк позовної давності ним не пропущено.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки з 01 вересня 2014 року з 27,6% до 32,4% річних за кредитним договором від 21 березня 2011 року, згідно змісту апеляційної скарги не оскаржується, що підтвердив в судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який підтримав вимоги апеляційної скарги, представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Гакаля Р.В., який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2011 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а. с. 11).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач засвідчив, що він погоджується з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що він ознайомився і згоден з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як вбачається з інформації ПАТ КБ «ПриватБанк», в період виникнення спірної заборгованості, а саме з березня 2014 року, відповідач користувався кредитною картою «Універсальна GOLD», строк дії якої до 05.2019 р. Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» базова процентна ставка в місяць по кредитній карті «Універсальна GOLD» за тратами здійсненими з 01.04.2013 року складала 2,3% в місяць, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року складала 2,7 % в місяць, а за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,5 % в місяць. Крім того Тарифами передбачена сплата пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів у розмірі 0,233 % від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення кредиту + 50 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн, + 100 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше, а також штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а. с. 12).

В наданому ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку зазначено, що станом на 19 квітня 2017 року розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становив 24 375 грн 09 коп. та складається: із заборгованості по тілу кредиту в сумі - 6 371 грн 98 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1852 грн 09 коп., пені - 14 514 грн 11 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1136 грн 91 коп. - штраф (процентна складова) (а. с. 7-9).

З розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та вносив кошти на погашення заборгованості, останній платіж ним було здійснено 04.07.2016 року. Таким чином відповідач, підписуючи анкету-заяву від 21.03.2011 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом та процентами у розмірі, визначеному умовами кредитного договору, та відсутності підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити відповідний перерахунок відсотків за кредитним договором від 21 березня 2011 року на рівні облікової ставки НБУ.

В той же час, вирішуючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягненні пені та штрафу, суд першої інстанції не врахував наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).

ПАТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

Таким чином з наведених підстав вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення неустойки у виді пені в сумі 14514,11 грн задоволенню не підлягають, а неустойка у виді штрафу підлягає стягненню з відповідача у розмірі, визначеному умовами договору: 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредиту та процентам - у розмірі 411грн, так як заборгованість по комісії відсутня.

Отже, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні, а розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» зменшенню до 9135,27 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, пропорційно задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати в сумі 599,65 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, а на користь ОСОБА_1 з ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати в сумі 1500,53 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2018 року змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9135 гривень 27 копійок та судовий збір в сумі 599 гривень 65 копійок.

В іншій, оскаржуваній частині, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2018 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 1500 гривень 53 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 червня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина