справа № 274/155/17
провадження № 2/0274/209/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.18 року м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк - Жук А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному майні, припинення права власності на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому, з урахуванням заяви від 15.06.2018 р. про уточнення позовних вимог, просить припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку легкового автомобіля НОМЕР_1, 2007 р. випуску, номер кузова НОМЕР_2, визнати за нею право власності на 1/3 частку легкового автомобіля НОМЕР_1, 2007 р. випуску, номер кузова НОМЕР_2 та компенсувати ОСОБА_2 вартість 1/3 частки легкового автомобіля НОМЕР_1, 2007 р. випуску, номер кузова НОМЕР_2, за рахунок грошових коштів в розмірі 85 858,61 грн., внесених нею на депозитний рахунок суду (квитанція № 31631627 від 26.04.2018 р.), шляхом видачі цих коштів готівкою або перерахування у безготівковій формі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником 2/3 часток спірного автомобіля, власником ще 1/3 частки автомобіля є ОСОБА_2. Автомобіль є неподільною річчю, спільне володіння та користування автомобілем неможливе, між нею та ОСОБА_2 відсутня домовленість про здійснення права спільної часткової власності щодо автомобіля. А тому є підстави для припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частку спірного автомобіля та визнання права власності на цю частку за нею у відповідності до статті 365 Цивільного кодексу України.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2, та її представник адвокат ОСОБА_3, в судове засідання не з"явилися. Від представника надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнає.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 є власником 2/3 часток автомобіля НОМЕР_1, 2007 р. випуску, номер кузова НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.11.2015 р. (а. с. 14) та договором дарування 1/3 частини автомобіля від 08.12.2016 р. (а. с. 16).

ОСОБА_2 є власником 1/3 частки автомобіля НОМЕР_1, 2007 р. випуску, номер кузова НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.11.2015 р. (а. с. 14).

Відповідно до частини першої статті 356 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином автомобіль є спільною частковою власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно зі статтею 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У Висновках Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 р., зокрема, зазначено, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1 3 частини першої статті 365 Цивільного кодексу України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, а також попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15.05.2013 р. у справі № 6-37цс13).

Суд зазначає, що автомобіль є неподільною річчю у розумінні частини другої статті 183 Цивільного кодексу України(неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення).

Зі змісту позовної заяви випливає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутня домовленість про здійснення права спільної часткової власності щодо спірного автомобіля, спільне володіння та користування ними автомобілем неможливе.

Проти цих обставин ОСОБА_2 не заперечила, а її представник позов визнала.

Ринкова вартість автомобіля НОМЕР_1, 2007 р. випуску, номер кузова НОМЕР_2, становить 257 575,81 грн., що підтверджується висновком експерта № 27 від 11.06.2017 р. з додатками(а. с. 112 130), тобто вартість 1/3 частки цього автомобіля становить 85 858,60 грн..

Грошові кошти у розмірі 85 858,61 грн.ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок суду, що підтверджується квитанцією № 31631627 від 26.04.2018 р.(а.с. 215).

Таким чином, судом встановлено, що існують обставини (умови), передбачені частиною першою статті 365 Цивільного кодексу України, з урахуванням постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15.05.2013 р. у справі № 6-37цс13, для припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частку спірного автомобіля: цей автомобіль є неподільною річчю, спільне володіння і користування ним є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім'ї (якщо такі є), ОСОБА_1 попередньо внесла вартість цієї частки на депозитний рахунок суду.

Визнання представником ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7 10, 13, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на 1/3 частку легкового автомобіля НОМЕР_1, 2007 р. випуску, номер кузова НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) право власності на 1/3 частку легкового автомобіля НОМЕР_1, 2007 р. випуску, номер кузова НОМЕР_2.

Компенсувати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) вартість 1/3 частки легкового автомобіля НОМЕР_1, 2007 р. випуску, номер кузова НОМЕР_2, за рахунок грошових коштів в розмірі 85 858,61 грн., внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду (квитанція № 31631627 від 26.04.2018 р.), шляхом видачі їй цих коштів готівкою або перерахування у безготівковій формі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення у письмовій формі до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя О.В. Замега