Провадження № 2/127/3166/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Дернової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач повідомила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 28.03.2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Літинського районного суду Вінницької області від 11.03.2011 року (справа №2-173/11) з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, з часу присудження аліментів дитина підросла, потребує більшого матеріального утримання; аліментів в розмірі 400 грн. на сьогодні не достатньо для належного забезпечення умов життя дитини, їх розмір значно нижчий, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку; відповідач взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі, однак добровільно цього не здійснює. Позивач просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2018 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом з позовною заявою із додатками було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 28.03.2011 року (справа №2-174/11) (а.с.5). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-АМ №157671 від 19.11.2009 року (а.с.4).

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 11.03.2011 року (справа №2-173/11) з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Суд, ухвалюючи вищевказане рішення та визначаючи розмір аліментів в розмірі 400 грн., враховував матеріальний стан платника аліментів та дитини, вік останньої.

Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії І-АМ №139149 від 07.12.2013 року, 07.12.2013 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_5, після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з «Вечірко» на «Нагорна» (а.с.9).

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Дитині ОСОБА_3, 30.10.2018 року виповниться 9 років.

З огляду на викладене, зокрема, на те, що розмір стягуваних аліментів (400 грн.) значно нижчий від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто має місце погіршення матеріального становища дитини, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити розмір аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рiшенням законної сили.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-3 Конвенції ООН Про права дитини", ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 180- 182, 192 СК України, ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП невідомий зареєстрованого за адресою: м. Вінниця, 2-й пров. Хмельницьке шосе, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Літинського районного суду Вінницької області від 11.03.2011 року у цивільній справі №2-173/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, припинити з дня набрання законної сили даним рішенням та відкликати виконавчий документ.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: