Справа № 453/227/18
№ провадження 2/453/251/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Ясінського Ю.Є

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк», в особі належним чином уповноваженого представника за дорученням Ткач Я.О., звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача у свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 44098 грн. 14 коп. та сплачений судовий збір. В поданому позові посилається на те, що згідно договору № б/н від 03 березня 2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 25000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Взяті на себе зобов'язання згідно договору № б/н від 03 березня 2011 року ОСОБА_1 не виконує, що призвело до заборгованості, яка станом на 24 січня 2018 рік складає - 44098 грн. 14 коп.

Належним чином уповноважений представник позивача Ткач Я.О. у судове засідання не з'явилась, однак до поданого позову, надала суду клопотання в якому зазначила, що просить дану справу розглядати без участі представника, позов підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Увстановлений строк відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить справу розглядати без його участі, зазначає, що з позовною заявою не погоджується, вважає її невмотивованою, безпідставною та такою, що не підкріплена будь-якими допустимими чи належними доказами, не надано жодних доказів про те, що укладаючи кредитний договір від 03 березня 2011 року, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, так як анкета - заява заповнена ним, слугує лише доказом наміру укласти договір з позивачем, а не самим кредитним договором. В анкеті заяві відсутня будь - яка інформація про те, які саме позивач надав послуги, відсутні докази отримання ним кредитної картки та карткового рахунку, йому не відомо, як позивач здійснював вказаний розрахунок заборгованості. Також вказує щодо неможливого одночасного нарахування штрафу та пені, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України та вважає незаконним застосування одночасно штрафів та пені, що є подвійною відповідальністю, забороненою законом, просить суд застосувати термін позовної давності до позовних вимог заявлених позивачем.

Банком надана відповідь на відзив відповідача разом з випискою з карткового рахунку, що, на думку банку, є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт, та чітко прослідковується, що відповідач користувалася грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а, отже, отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без її наявності. Банк вважає, що надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Укладання договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснюється у відповідності до ст. 634 ЦК України, за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в Заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов'язків, що вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови, Правила та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. Банк також не вважає, що його діями порушено Закон України «Про захист прав споживачів». Позивачем надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. А в Анкеті-Заяві зазначено: «Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та Правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку…». Таким чином, підписавши Анкету-Заяву, відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту, відповідач прийняв умови договору та погодився з ними. Сторони погодили положення кредитного договору в тих межах, які сторони бажали викласти у самому договорі. Зазначає, що строк випущеної картки до останнього дня березня 2022 року (довідка про видачу кредитних карт додається), банк же звернувся до суду з позовом до відповідача 23 лютого 2018 року - до спливу строку позовної давності.

Таким чином в судове засідання не з»явились всі учасники процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від від 03 березня 2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 25000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг (далі-Умов) позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Пункт 2.1.1.7.6. Умов передбачає, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов?язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов?язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

У своїй письмовій заяві від 03 березня 2011 року ОСОБА_1 погодився, чим підтвердив своїм підписом, що ознайомлений і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Також, відповідач ОСОБА_1 визнав згоду з тим, що підписана ним заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язань (неналежне виконання).

Відповідно до ст. ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати позику частинами.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки відповідач свої зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконує, за ним утворилась заборгованість по кредитному договору, яка станом на 24 січня 2018 рік становить - 44098 грн. 14 коп, яка складається з наступного: 6839 грн. 42 коп. - тіло кредиту; 21514 грн. 63 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 13167 грн. 99 коп. - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 2076 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова).

Згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню у розмірі 13167 грн. 99 коп., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов»язку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов»язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення

У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань позичальником, встановленим п.2.1.1.7.6. Умов, є штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором,- свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.

Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору.

Загальний розмір зобов»язання, що виник у відповідача у зв"язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, складає 30930 грн. 15 коп., з яких: заборгованість за кредитом 6839 грн. 42 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 21514 грн. 63 коп., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг (фіксована складова) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 2076 грн. 10 коп.

Розглядаючи вимогу відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Відповідно до висновків Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України, до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладених у вищезазначених постановах, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс14 та постанові від 18 червня 2014 року по справі № 6-61 цс 14.

Згідно з довідкою про видачу кредитних карт клієнта за договором б/н від 03 березня 2011 року, картка № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 видані клієнту зі строком дії до березня 2022 року, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до кредитного договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто, це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Верховний Суд України відносно строку виконання зобов'язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, у постанові від 19.03.2014р. по справі № 6-14цс14 та від 18.06.2014р. по справі № 6- 61цс 14 вказав: «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.»

Отже, виходячи з розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідача остання дата погашення за наданим кредитом - 21 грудня 2017 року, а банк звернувся до суду з позовом 27 лютого 2018 року, тобто в межах строків позовної давності.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, який, у даному випадку, складає 1762 гривні.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 03 березня 2011 року у розмірі 30930 (тридцять тисяч дев»ятсот тридцять) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (місце знаходження:01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, ) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області Ю.Є. Ясінський