РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13858/16-ц

Провадження № 2/643/304/18

18.06.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Скотаря А.Ю.,

за участю секретаря Ширіної Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (колишнє прізвище ОСОБА_2) Ю.Г. звернулась до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що 07.08.2014 уклала шлюб з ОСОБА_2, який розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.03.2016. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої.

Відповідач мешкає окремо, не цікавиться життям та розвитком дитини, участі в її утриманні та вихованні не приймає.

Позивачка, посилаючись на розмір свого доходу, який складається з допомоги на утримання дитини у розмірі 860 грн. на місяць, ті факти, що відповідач є молодою, здоровою та працездатною людиною, проте відомості про його працевлаштування позивачка не має, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини (а.с. 1-3).

ОСОБА_2 заявив зустрічний позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, який прийнятий до спільного розгляду з первісним. В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 вказав, що з грудня 2015 року не проживає разом з позивачкою, а донька мешкає з останньою. З грудня 2015 й до розлучення він мешкав та працював на території Російської Федерації, відправляв позивачці кілька грошових переказів у розмірі близько 3000 руб. Крім того, у цей період часу його родичі при зустрічі з ОСОБА_1 передавали останній кошти на утримання дитини. Після розлучення будь-який звязок з позивачкою перервався, вона разом з дитиною переїхала у інше місце проживання, не сповістивши його про це. Такі дії ОСОБА_2 вважає намаганням позивачки усунути його від участі у вихованні дитини та спілкування з нею, що порушує як його права, так і інтереси дитини.

ОСОБА_2 просить зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди у спілкуванні з донькою та визначити певні способи його участі у спілкуванні з дитиною та її вихованні (а.с. 26-28).

Крім того, сторони подали заперечення на позов кожного, при цьому ОСОБА_2 позов про стягнення аліментів визнав частково та, враховуючи свій матеріальний стан і вимоги закону, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання їх спільної доньки в розмірі 700 грн. щомісячно.

ОСОБА_1, заперечуючи проти зустрічного позову, вказала що відомості, викладені ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами. Причиною розлучення сторін стала поведінка відповідача, який зловживав спиртними напоями, застосовував насильство до позивачки та висловлював сумніви щодо свого батьківства відносно доньки. При цьому батьки ОСОБА_2 не сприймали ОСОБА_3 як свою онуку та вселяли сумніви з приводу цього й відповідачу. Жодних дій, спрямованих на перешкоджання ОСОБА_2 спілкуватись з дитиною вона не вчиняла, номер її телефону та місця проживання відомий відповідачу, проте він навіть не намагався зустрітись та поспілкуватись з донькою.

Представник третьої особи за зустрічним позовом Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі Служба) до суду не зявився, надіслав заяву про слухання справи у свою відсутність та надав лист про неможливість надання висновку щодо встановлення порядку участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 через неявку ОСОБА_2 до Служби та ненадання необхідного пакету документів для вирішення питань його участі у вихованні доньки.

В суді кожна з сторін підтримала свої позовні вимоги, заперечувала проти вимог іншої сторони та дала пояснення відповідно до викладених в позовах і запереченнях обставин.

В останнє судове засідання представник позивача та відповідач подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, кожен з яких наполіг на своїх вимогах.

Допитані в якості свідків матір та подруга позивачки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно, показали що сторони познайомились в 2013 році в кінці якого позивачка завагітніла. Разом сторони проживали з травня по листопад 2015 року у батьків ОСОБА_2, проте відносини не складались: відповідач не працював, родину не забезпечував, дитиною не займався та сторони розійшлись позивачка переїхала з дитиною до своїх батьків. Відповідач навіщав позивачку та дитину раз у два місяця, а в листопаді 2015 виїхав на заробітки до Росії та взагалі припинив будь-яке спілкування з дитиною.

Вислухавши думку сторін, допитавши свідків та дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с. 6).

На теперішній час дитина зареєстрована та мешкає разом позивачкою, на що вказує довідка з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с. 7).

Доказів офіційного працевлаштування сторін суду не надано, разом з тим позивачка вказує, що отримує щомісячно допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. на місяць, а відповідач зарплату близько 4000 грн. на місяць. Вказані обставини сторонами не заперечуються, отже фактично визнаються.

На підтвердження факту участі в утриманні дитини ОСОБА_2 наданий касовий ордер від 06.05.2016 на переведення позивачці 3150 руб. (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 182 СК України встановлює обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а в другій даної статті вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи викладені обставини справи, той факт, що ОСОБА_2 офіційно не працює, разом з тим є працездатною особою, дані про наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків відсутні, як і дані про погіршений стан здоровя, беручи до уваги, що згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на теперішній час становить 1492 грн, а з 01.07.2018 становитиме 1559 грн., суд вважає за можливе первісний позов задовольнити, проте частково, а саме в межах стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки в розмірі 1500 грн. щомісячно.

При цьому суд при визначенні розміру аліментів не приймає до уваги одноразову сплату на користь позивачки відповідачем 3150 руб. у травні 2016 року (1201,1 грн. за курсом НБУ станом на 06.05.2018), так як вказана сума не є значною і не може вплинути на загальний розмір аліментів, що має бути стягнутий.

Відповідно до положень ст.ст. 150, 151, 157 СК України виховання дитини це не лише право, а й обовязок батьків. Мати, батько та дитина мають право, відповідно до ч. 1 ст. 153 СК України, на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частинами 2, 3 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно положень ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

В межах наявних повноважень Службою у справах дітей Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради розглядалось питання щодо встановлення порядку участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3, проте на неодноразові запрошення до Служби для співбесіди та надання необхідних документів ОСОБА_2 не зявився, що унеможливило зясування умов, в яких буде перебувати дитина під час зустрічей з батьком, чи буде їй забезпечений належний догляд та харчування, чи дозволяє стан здоровя батька спілкуватись з дитиною без загрози її життю та здоровю тощо (а.с. 91-93).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З погляду на викладене стосовно вимог ОСОБА_2 та їх обґрунтування слід зазначити, що жодного доказу, крім особистих пояснень, який би вказував на створення ОСОБА_1 перешкод для спілкуватися з донькою та участі у її вихованні, а отже і для зобовязання позивачки усунути такі перешкоди, відповідачем не надано.

Таким чином, зустрічний позов не підлягає задоволенню як безпідставний та необґрунтований.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України має бути стягнутий з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 150, 151, 153, 157, 159, 180, 182, 184 СК України, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісяця, починаючи з 10 листопада 2016 і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1), третя особа: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (м. Харків, вул. Р. Плоходька, 3) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.06.2018.

Суддя А.Ю. Скотар