АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача Свірської О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КИЇВПАССЕРВІС» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року про закриття провадження у справі по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КИЇВПАССЕРВІС» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2017 закрито провадження у даній справі (Т.2, а.с.56-58).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає, що судом невірно застосовано положення ст. 136 КЗпП України, внаслідок чого передчасно зроблено висновок про неналежного позивача та, як наслідок, безпідставно закрито провадження у справі (Т.2, а.с. 62-65).

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з викладеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 20.03.2018 (Т.2, а.с.83,84).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.03.2018 справу повернуту до суду першої інстанції для усунення недоліків у її оформленні (Т.2, а.с.85).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2018 виправлено описку в ухвалі від 05.10.2017, зокрема замість помилково зазначеної назви позивача ДП «Київпастранс» вказано Публічне акціонерне товариство «КИЇВПАССЕРВІС» (Т.2, а.с.87).

03.07.2018 справа повторно надійшло до суду апеляційної інстанції (Т.2, а.с.90,91).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.07.2018 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків (Т.2, а.с.92,93).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.08.2018 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву (Т.2, а.с.118,119).

У визначений судом строк відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.08.2018 призначено справу до апеляційного розгляду (а.с. 123).

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином за відомими суду адресами, про причини неявки не повідомили, а тому судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги на ухвалу про залишення позову без розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, яка з'явилась в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як позов пред'явлено не належним позивачем, оскільки у відповідності з вимогами частини 4 статті 136 КЗпП України, стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2016 року ПАТ «КИЇВПАССЕРВІС» звернулося до суду з позовами до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, які ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.06.2017, були об'єднанні в одне провадження (Т.1, а.с.102).

Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2016 відкрито провадження у справах (Т.1, а.с. 41, Т.2, а.с.30).

Оскаржуваною ухвалою провадження у справі закрито

Суд першої інстанції дійшов помилково висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до статей 15, 16 ЦПК України, які були чинні на час постановлення ухвали, у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ віднесено до компетенції інших органів чи судів.

У зв'язку з наведеним, критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки справи про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками, виникають із трудових правовідносин і однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа, працівник, тому ця категорія справ підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо висновку суду про те, що позивач не входить до переліку суб'єктів, які можуть звернутися до суду з вказаним позовом, необхідно наголосити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.

В даній нормі йдеться про пред'явлення позову вищестоящим в порядку підлеглості органом, до керівника, який перебуває у трудових відносинах з підприємством.

Поняття «працівник» визначено статтею 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999, зокрема, працівник - це фізична особа, яка працює на підставі трудового договору на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Позивачами у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками, можуть бути юридичні особи або фізичні особи, які використовують найману працю, яким завдано майнової шкоди, а відповідачами - завжди фізичні особи, які перебувають у трудових правовідносинах і заподіяли шкоду під час виконання трудових обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що позов подано ПАТ «КИЇВПАССЕРВІС», від імені якого діє генеральний директор Котушенко М.А., до колишнього керівника (генерального директора) ОСОБА_4, який припинив трудові відносини з підприємством.

Отже, у випадку припинення керівником трудових відносин з підприємством слід застосовувати частину 3 статті 136 КЗпП України, якою визначено, що покриття шкоди, за виключенням випадків передбачених частинами 1, 2 цієї статті, провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КИЇВПАССЕРВІС» - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року про закриття провадження у справі по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КИЇВПАССЕРВІС» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений «19» вересня 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва