Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/605/17 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 47 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Борисюка Р.М.

Шевчук А.М.

при секретарі Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №278/605/17 за позовом керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення селищної ради, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Зубчук І.В. у м.Житомирі,

встановив:

У березні 2017 року керівник Житомирської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах держави і просив визнати незаконним рішення Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №155 від 17.06.2016 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі земельної ділянки площею 0,15га кадастровий номер НОМЕР_1 у власність ОСОБА_2, а також скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач зазначив, що оспорюване рішення прийнято з порушенням положень ч.ч.3,4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за відсутності плану зонування або детального плану території.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26 березня 2018 позов задоволено, стягнуто з відповідачів на користь позивача по 2587грн.78коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що прокурор не обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави. Суд не взяв до уваги письмові докази, які підтверджують законність відведення земельної ділянки, зокрема, генеральний план садибної забудови на території Новогуйвинської селищної ради 2007 року, а також не врахував, що ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не застосовується у випадку розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної особи.

У відзиві позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність і обгрунтованість.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №155 від 17.06.2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та передачі земельної ділянки площею 0,15га кадастровий номер НОМЕР_1 у власність ОСОБА_2 07.07.2016 року державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію речового права.

Відповідно до п.6-1 Прикінцевих положень та ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», починаючи з 1 січня 2015 року у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

План зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон і затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання. Детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою (ст.ст.18,19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

З матеріалів справи вбачається, що оспорюване рішення селищної ради прийнято за відсутності плану зонування або детального плану території. Отже, висновок суду першої інстанції про обгрунтованість позову є правильним.

Звертаючись до суду із позовом в інтересах держави прокурор діяв в межах процесуальних повноважень, наданих йому ч.2 ст.45 ЦПК України 2004 року, ст.25 Закону України «Про прокуратуру» та обґрунтував необхідність захисту інтересів держави і подання позову безпосередньо в її інтересах.

Доводи апелянта про те, що на земельній ділянці знаходиться будинок, що перебуває у його власності, і у такому випадку ч.3 ст.24 Закону не застосовується, спростовуються матеріалами справи та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За даними реєстру будь-яких будівель та споруд за ОСОБА_2 не зареєстровано. Володіння об'єктом незавершеного будівництва, право власності на який не зареєстровано у встановленому законом порядку, не має правового значення для вирішення спору.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд першої інстанції помилився щодо розміру судового збору. Оскільки прокурором у 2017 році заявлено дві немайнові вимоги, кожна з них мала оплачуватись судовим збором в розмірі 1600грн, загальна сума судового збору - 3200грн. Таким чином, з відповідачів в дольовому порядку підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1600грн.

Ухвалою апеляційного суду ОСОБА_2 була відстрочена сплата судового збору, в зв'язку з чим при ухваленні постанови з нього належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2400 грн. (1600грн. х 150%).

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389- 391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 березня 2018 року в частині стягнення судового збору змінити. Зменшити розмір судового збору, стягнутого з ОСОБА_2 та Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області на користь Житомирської місцевої прокуратури з 2587грн.78коп. до 1600 грн. з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 2400грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді