АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 7 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що в кінці липня 2016 року позивач ОСОБА_3 вирішив відвідати свого батька та зі слів сусідів дізнався, що його батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звернувшись за отриманням свідоцтва про смерть, а потім до нотаріальної контори, ОСОБА_3 отримав відмову у зв'язку з пропуском строку для оформлення спадщини. Відтак, позивач був вимушений звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону. Зазначив, що апелянт є єдиним спадкоємцем за заповітом, однак, суд не витребував спадкову справу та не встановив коло спадкоємців. Крім того, не навів у рішенні поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

23 липня 2018 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав до апеляційного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що підставою перегляду рішення Апеляційного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року є істотна обставина, що не була відома на час розгляду справи та була встановлена рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2018 року, відповідно до якого, заповіт від 26.11.2015 року, зареєстрований у Спадковому реєстрі за №59218002, в реєстрі нотаріальних дій №15, відповідно до якого, померлий ОСОБА_5 заповів все своє майно, що буде належати йому на день смерті, ОСОБА_6 - визнано недійсним.

ОСОБА_6 та її представники в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явились.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 просив рішення Апеляційного суду м.Києва скасувати за нововиявленими обставинами, апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Розглянувши справу в межах доводів заяви, колегія суддів прийшла до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, є зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи ;

Зазначена норма містить вичерпні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.

З рішення Апеляційного суду міста Києва від 7 грудня 2016 року вбачається, що суд, при ухваленні рішення, виходив з того, що суд першої інстанції не витребував спадкової справи та не визначився із колом спадкоємців померлого ОСОБА_5, а відповідно - не визначився хто повинен бути відповідачем по справі. При цьому, судом першої інстанції при вирішенні справи, не залучено спадкоємця за заповітом, який повинен бути за цим позовом належним відповідачем.

Як вбачається з доданого до заяви про перегляд рішення Апеляційного суду міста Києва, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2018 року, позивач ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просив визнати заповіт від 26.11.2015 року, складений від імені ОСОБА_5 та посвідчений Михайлівською сільською радою Білоцерківського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №15, недійсним та скасувати його державну реєстрацію у спадковому реєстрі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2018 року позов ОСОБА_3 до Михайлівської сільської ради Білоцерківського району, треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Онопченко ОксанаВікторівна, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним задоволено.

Визнано недійсним заповіт від 26.11.2015 року, складений від імені ОСОБА_5 та посвідчений Михайлівською сільською радою Білоцерківського району Київської області, в Спадковому реєстрі №59218002, номер в реєстрі нотаріальних дій 15.

Скасовано державну реєстрацію заповіту від 26.11.2015 року, складеного від імені ОСОБА_5 та посвідченого Михайлівською сільською радою Білоцерківського району Київської області, в Спадковому реєстрі №59218002, номер в реєстрі нотаріальних дій 15.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заявником обґрунтовано доведено, що обставини, визначені пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, на які у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами посилається заявник, підтверджуються фактичними даними (доказами), а саме судовим рішенням, а тому рішення Апеляційного суду м.Києва від 7 грудня 2016 року підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга, подана представником ОСОБА_6 ОСОБА_7, не може бути предметом розгляду апеляційною інстанцією, оскільки із рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2018 року вбачається, що заповіт, який було ніби-то вчинено спадкодавцем на користь ОСОБА_6, визнано недійсним. Спадкоємцем за законом ОСОБА_6 не являється.

Таким чином, судовим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року питання про права свободи, інтереси та обов'язки ОСОБА_6 не вирішувалися.

Відповідно до ст.. 362 ч.1 п.3 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та обов'язки, встановлено , що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та обов'язки такої особи не вирішувалися.

Відповідно до ч.2, 3 ст.429 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення заяви ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, скасування рішення Апеляційного суду м.Києва від 7 грудня 2016 року та закриття апеляційного провадження, оскільки права, свободи, інтереси та обов'язки ОСОБА_6 рішенням суду Шевченківського району м.Києва від 17 жовтня 2016 року не зачіпаються.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 423-429 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА :

Заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду міста Києва від 7 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами задовольнити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 7 грудня 2016 року скасувати.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , що діяла в інтересах ОСОБА_6 , на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 7 грудня 2016 року закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту.

Повний текст рішення виготовлено 21 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: