Справа № 353/569/18
Провадження № 2/353/274/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Круховської С.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області, про визнання права власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3. Свої вимоги обґрунтовував тим, що його батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності по 1/2 частині кожному належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_2. Також його брату ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (мати) померла. ОСОБА_3 (батько) прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_2, оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 (брат) помер. ОСОБА_3 (батько), як спадкоємець першої черги, не встиг прийняти спадщину після смерті сина ОСОБА_4 (брат) та ІНФОРМАЦІЯ_5 помер. Ще за життя ОСОБА_3 (батько) посвідчив на його ім'я заповіт. Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, шляхом подачі у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини. Позивач бажає оформити право власності на спадкові домоволодіння на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкові домоволодіння.

У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності.

Представник відповідача - Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує та просив розгляд справи провести без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 1 Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_3, який був головою двору, та ОСОБА_2 значилось господарство, розташоване по АДРЕСА_2 (а.с. 4). Згідно копії технічного паспорту від 15.12.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, побудовані у період з 1952 року по 1985 рік (а.с. 14-17).

Також згідно виписки із погосподарської книги № 1 Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_4, який був головою двору, значилось господарство, розташоване по АДРЕСА_3 (а.с. 5). Згідно копії технічного паспорту від 15.12.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3, побудовані у період з 1933 року по 1960 рік (а.с. 18-21).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, а ОСОБА_4 належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 04.11.1947 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 23). У шлюбі у них народилось двоє синів: ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 (брат) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя ОСОБА_3 (батько) посвідчив на ім'я ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповів все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 25.02.2016 року (а.с. 11).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_3 (батько) прийняв спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_2, оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, успадкувавши належну їй 1/2 частину домоволодіння, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 534 від 25.09.2017 року (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

ОСОБА_1 (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, в т.ч. до нього перейшло право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_4, яку не встиг прийняти батько ОСОБА_3, оскільки він у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 39). Відповідно до довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 752 від 28.12.2017 року на день смерті ОСОБА_4 (брат) проживав один та був зареєстрований по АДРЕСА_3 (а.с. 7).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 183/2017 від 25.09.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті ОСОБА_3 (батько), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 (дідусь), який бажав прийняти та прийняв спадщину (38-79).

Згідно відповідей приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 362/01-16 від 08.06.2018 року (а.с. 37) та Дузінкевич С.М. № 01-16/534 від 05.06.2018 року (а.с. 32), Тлумацької державної нотраіальної контори Івано-Франківської області № 333/01-16 від 03.07.2018 року (а.с.85) спадкові справи після смерті ОСОБА_2 (мати) та ОСОБА_4 (брат) не заводились.

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який в свою чергу успадкував належну ОСОБА_2 (мати) 1/2 частину спадкового домоволодіння, та від якого перейшлоправо спадкування спадкового домоволодіння після смерті ОСОБА_4 (брат).

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, які залишились після смерті батька ОСОБА_3, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності на спадкові домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської областіВодославською Н.В. за № 232/02-31 від 12.04.2018 року (а.с. 13).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 352,40 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268, 1276 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності нажитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності нажитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, сплачений ним по квитанції № 0.0..1 від 23.05.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак