11.09.2018 Єдиний унікальний номер 205/828/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/828/18
Номер провадження 2/205/1371/18
РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня 2018 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 205/828/18 за позовом ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Експрес» ОСОБА_2 міської ради, про виселення особи, що самовільно зайняла жиле приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 міська рада 08 лютого 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Експрес» ОСОБА_2 міської ради, про виселення особи, що самовільно зайняла жиле приміщення.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що квартира № 2, розташована за адресою: місто Дніпро, вулиця Весняна, будинок 115, належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Дніпро, в особі ОСОБА_2 міської ради на підставі рішення Виконкому міської Ради народних депутатів міста Дніпропетровська від 18.12.2003 № 3944. Балансоутримувачем даного будинку є Комунальне підприємство «Експрес» ОСОБА_2 міської ради.

ОСОБА_3 мешкає в квартирі АДРЕСА_1 з 01 березня 2005 року, що підтверджується відомостями про вільний житловий фонд наданого Комунальним підприємством «Експрес» ОСОБА_2 міської ради.

Відповідач займає вказане житлове приміщення незаконно, заселившись до нього без відповідних правових підстав, тому підлягає виселенню з квартири АДРЕСА_1.

Актом про самовільне заселення вільної квартири АДРЕСА_2 від 01.08.2017, складеного та підписано головним інженером ОСОБА_4, економістом, провідним спеціалістом ОСОБА_5, паспортистом ОСОБА_6 встановлено, що квартира АДРЕСА_3, не приватизована та підлягає повторному заселенню. Самовільно зайнята ОСОБА_3 з 01.03.2005 без наявності будь-яких документів.

Листом департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради від 06.12.2017 № 2/5-931 повідомлено, що відомості щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_4, відсутні.

Листом департаменту житлового господарства ОСОБА_2 міської ради від 07.12.2017 за № 3/5-5025 встановлено, що станом на 01.12.2017 у компютерній базі приватизованого житлового фонду Департаменту відсутня інформація щодо передачі у власність, шляхом приватизації квартири АДРЕСА_3.

Листом КП «Міські комунальні платежі» ОСОБА_2 міської ради від 05.12.2017 за № 394 повідомлено, що згідно запиту управління правового забезпечення ОСОБА_2 міської ради від 29.11.2017 № 4/3-920 стосовно відкриття особового рахунку за адресою: АДРЕСА_5, за запитуваною адресою в базі даних комунальних підприємств, що передаються до КП «Міські комунальні платежі» інформація відсутня.

Відповідач квартиру № 2, що розташована за адресою: місто Дніпро, вулиця Весняна, буд. 115, зайняв самоправно, тобто вселився до житлового приміщення та користується ним без законних підстав.

Виходячи з наведеного, позивач просить суд виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення та стягнути судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

25 квітня 2018 року від ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, а також заява про застосування строків позовної давності.

14 травня 2018 року від представника позивача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_7 на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

30 липня 2018 року від ОСОБА_3 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити в їх задоволенні.

В судове засідання представник третьої особи: Комунальне підприємство «Експрес» ОСОБА_2 міської ради не зявився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщені належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Виконкому міської Ради народних депутатів міста Дніпропетровська від 18.12.2003 № 3944 прийнято у комунальну власність територіальної громади міста 13 житлових будинків, відповідно до переліку будинок 115 по вул. Весняній в м. Дніпро передано в повне господарське відання та на баланс Комунальне підприємство «Експрес» ОСОБА_2 міської ради (а.с. 6-7, 8).

Житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Весняна, 115 прийнято до відомчого житлового фонду у комунальну власність, що підтверджується Актом приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність, затвердженого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (а.с. 10-13).

За відомостями про вільний житловий фонд повторного заселення наданого Комунальним підприємством «Експрес» ОСОБА_2 міської ради квартира АДРЕСА_1 зайнята самовільно з 01 травня 2005 року (а.с. 14).

Листом департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради від 06.12.2017 № 2/5-931 повідомлено, що відомості щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_4 відсутні (а.с. 16).

Листом департаменту житлового господарства ОСОБА_2 міської ради від 07.12.2017 за № 3/5-5025 встановлено, що станом на 01.12.2017 у компютерній базі приватизованого житлового фонду Департаменту відсутня інформація щодо передачі у власність, шляхом приватизації квартири АДРЕСА_3 (а.с. 17).

Листом КП «Міські комунальні платежі» ОСОБА_2 міської ради від 05.12.2017 за № 394 повідомлено, що згідно запиту управління правового забезпечення ОСОБА_2 міської ради від 29.11.2017 № 4/3-920 стосовно відкриття особового рахунку за адресою: АДРЕСА_5, за запитуваною адресою в базі даних комунальних підприємств, що передаються до КП «Міські комунальні платежі» інформація відсутня (а.с. 19).

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_6, яка складається з: 1-кладова; 2-кухня; 3-житлові кімнати; житловою площею 33,5 м2.; загальною площею 50,3 м2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17 серпня 2001 року, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_10, зареєстрованому у реєстрі за № 2332. Право власності зареєстровано в реєстровій книзі за № 541п за реєстровим № 1951-250 в Дніпропетровському БТІ 02 жовтня 2001 року та копією технічного, виготовленого станом на 03 серпня 2001 року (а.с. 36, 37-39).

З листа № 385 від 08 червня 2006 року вбачається, що комунальне підприємство «Експрес» не заперечує проти приєднання нежитлового приміщення площею 19,2 м2 (2-1) власнику ОСОБА_3 (а.с. 35).

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно з ч. 3 ст. 397 Цивільного кодексу України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

У відповідності до ст. 58 Житлового кодексу єдиною підставою на вселення в житлове приміщення державного або громадського житлового фонду є ордер.

Статтею 61 Житлового кодексу визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Єдиною підставою для вселення в житлове приміщення комунальної власності територіальної громади м. Дніпро є ордер, виданий Виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради.

Відсутність ордеру, виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради при наявності факту мешкання громадянина в житловому приміщенні комунальної форми власності є свідченням самовільного зайняття таким громадянином житлового приміщення. Встановлено, що ордер на житлову площу відповідачу не видавався.

Відповідно до частини 3 статті 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Факт самовільного зайняття ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2, підтверджується актом про самовільне заселення вільної квартири від 01.08.2017 (а.с. 15).

Отже, ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 зайняла самовільно, вселилася до житлового приміщення та користується ним без законних підстав.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про застосування строків позовної давності та зазначає, що зайняла спірне приміщення самовільно в 2003 році, у звязку з чим вважає, що позивачем порушено строки позовної давності.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Однак, як встановлено в судовому засіданні позивачу стало відомо про порушення прав з 01 серпня 2017 року з акту про про самовільне заселення вільної квартири АДРЕСА_2. Посилання відповідача ОСОБА_3, що вона зайняла спірне приміщення самовільно з 2003 року, про що позивачу було відомо, суд до уваги не приймає, оскільки з її боку не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заява відповідача про застосування строків позовної давності є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На основі повного і всебічного зясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 58, 61, 109, 116ЖК Української РСР, ст.ст. 253, 261 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81,141, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Експрес» ОСОБА_2 міської ради, про виселення особи, що самовільно зайняла жиле приміщення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 міської ради, , судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 вересня 2018 року.

Суддя Н.Г. Остапенко