АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 635/5526/17

Провадження № 22-ц/790/4963/18

18 вересня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

учасники справи

позивач ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 липня 2018 року (суддя Назаренко О.В.)

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

У вересні 2017 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_3 на їх користь 9 000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог зазначали, що 30.09.2014 року сталася ДТП за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2014 року ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, накладено штраф у розмірі 340,00 грн. Внаслідок ДТП автомобілю позивачів було завдано механічні ушкодження. Крім того, позивачам завдано моральної шкоди, розмір якої ними оцінено у 10000 гривень.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідач та його представник в підготовчому судовому засіданні заявили клопотання про витребування адміністративної справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а також про витребування з Головного управління Національної поліції в Харківській області матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення серія АБ2 №175636 від 30.09.2014 року, що був складений відносно ОСОБА_3

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.07.2018 року клопотання задоволено. Витребувано з Московського районного суду м. Харкова адміністративну справу №5643/15260/14-п про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, з Головного управління Національної поліції в Харківській області наявні в розпорядженні матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серія АБ2 №175636 від 30.09.2014 року, що був складений відносно ОСОБА_3 Призначено по справі судову автотоватрознавчу експертизу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати частково та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про призначення по справі судової автотоварознавої експертизи.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм процесуального права. Зазначає, що в ухвалі невірно вказано про те, що відповідачі не заперечували проти призначення експертизи. Судом не було запропоновано вибір експертних установ та не надано можливість поставити експерту свої питання.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що 04.07.2018 року представником позивача було заявлено клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, копія якого була надана представнику відповідача для ознайомлення до розгляду цього клопотання судом.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи та зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що для вирішення спору між сторонами та для з'ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання і сторонами не надано відповідні висновки.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2014 року за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 сталася ДТП, внаслідок якої автомобілю позивачів було завдано механічні ушкодження. Для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля необхідні спеціальні знання.

Відповідно до вимог ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не додані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначення експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо згода не досягнута, експерта чи установу визначає суд.

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції в частині призначення експертизи, ОСОБА_3 зазначає, що суд призначає експертизу за сукупності умов, визначених ст. 103 ЦПК України. Проте, всупереч зазначеної норми закону питання про вибір експертної установи в судовому засіданні не ставилося, також відповідач був позбавлений права щодо обговорення переліку питань, роз'яснення яких потребує висновку експерта.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу судового засідання від 26.06.2018 року, клопотання про призначення по справі автотоварознавчої експертизи було подано представником позивача ОСОБА_4 26.06.2018 року, після чого представником позивача ОСОБА_5 було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Судове засідання було відкладено до 04.07.2018 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки відповідач мав достатньо часу для надання переліку питань, які потребують вирішення експертом.

Крім того, у судовому засіданні 04.07.2018 року під час постановлення ухвали про призначення експертизи відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження невідповідності вибраної судом експертної установи, тому суд першої інстанції, визначив для її проведення експертну установу відповідно до вимог ч. 3 ст. 103 ЦПК України.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України вказану ухвалу слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_6