Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 589/4967/15

провадження № 61-4547св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5,

орган державної виконавчої служби - відділ державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2016 року у складі судді Сінгура В. О. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 13 липня 2016 року в складі колегії суддів: Сибільової Л. О., Дубровної В. В., Лузан Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на незаконні дії та бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС Шосткинського МРУЮ) в особі начальника відділу Денисюка Д.Г. та державного виконавця ОСОБА_10 щодо виконання судових рішень.

Скарга мотивована тим, що з вересня 2012 року у ВДВС Шосткинського МРУЮ на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 34454292 з примусового стягнення з ОСОБА_7 моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином.

Попри його численні заяви та скарги до ВДВС і до суду на незаконні дії та бездіяльність начальника відділу, державних виконавців ВДВС та ухвалені судові рішення, зокрема, ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2013 року, від 30 грудня 2013 року, від 16 червня 2014 року, від 26 грудня 2014 року, незаконні дії та бездіяльність посадових осіб ВДВС тривають. З ОСОБА_7 не стягнуто коштів, хоча були можливості своєчасно і в повному обсязі стягнути їх з боржника.

До часу звернення до суду із цією скаргою начальник ВДВС Денисюк Д. Г. не надав відповіді на його скарги від 10 квітня 2015 року та 11 квітня 2015 року.

17 квітня 2015 року він звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ВДВС Шосткинського МРУЮ, в якому одночасно оскаржував дії та бездіяльність начальника відділу та державного виконавця, але позовна заява не розглянута.

Невиконання рішень Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2012 року та Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_7 коштів на відшкодування шкоди, які знаходяться на виконанні у ВДВС у зведеному виконавчому провадженні № 34454292, призвело до знецінення стягнутих на відшкодування заподіяної шкоди сум, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Сумської області від 23 грудня 2014 року у справі № 589/4873/14-ц, провадження № 22-ц/788/2237/14, рішенням Апеляційного суду Сумської області від 28 травня 2015 року у справі № 589/1268/15ц, ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року у справі № 589/2800/15ц, провадження № 22-ц/788/1561/15.

25 серпня 2015 року на адресу заявника від ВДВС надійшов акт визначення вартості майна від 19 серпня 2015 року разом із супровідним листом від 20 серпня 2015 року № 10371, ознайомившись з яким він 02 вересня 2015 року звернувся до ВДВС із скаргою, оскільки вважав незаконними подальші дії та бездіяльність державного виконавця ОСОБА_10 з виконання виконавчого провадження № 34454292, та просив скасувати акт визначення вартості майна від 19 вересня 2015 року, вжити належних заходів з усунення недоліків щодо оцінки майна боржника та надати відповіді на поставлені запитання.

06 жовтня 2015 року ОСОБА_5 отримав лист в. о. начальника ВДВС Денисюка Д. І., в якому повідомлено про те, що його скарга не відповідає вимогам статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), а тому була розглянута в порядку звернення громадян, проте не було роз'яснено, яким конкретно вимогам не відповідає його скарга. Акт від 19 вересня 2015 року не був визнаний незаконним чи скасований, водночас призначений експерт для визначення вартості описаного майна, а саме «металевого контейнера, сірого кольору, 5 п. м».

12 жовтня 2015 року заявник звернувся до ВДВС з проханням надати копії листа, постанови про призначення експерта з проведення оцінки металевого контейнера та постанови про накладення на нього арешту, проте йому були надані лише копії постанови про накладення арешту на металевий контейнер, акта опису й арешту майна від 19 серпня 2015 року, в якому не було посилання на постанову про арешт майна боржника, а зазначено зведене виконавче провадження № 34338590, тоді як на виконанні ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 34454292 з примусового виконання трьох виконавчих листів, виданих Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, що підтверджується ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2014 року у справі № 589/2966/14ц.

Зазначав, що державний виконавець ОСОБА_10, реагуючи на його скаргу від 02 вересня 2015 року, винесла 08 вересня 2015 року постанову ВП № 34338944 про призначення експерта, а договір на проведення незалежної оцінки майна № 220-15 був укладений 30 вересня 2015 року, що підтверджено копією висновку про вартість майна. У постанові немає підпису експерта про ознайомлення.

ОСОБА_5 вважав, що визначити вартість металевого контейнера за зазначеним розміром «5 п. м» неможливо, оскільки для оцінки контейнера необхідні інші дані: висота, довжина, ширина, товщина металу і рік виготовлення.

12 жовтня 2015 року йому стало відомо про те, що державний виконавець ОСОБА_10 перейшла на іншу роботу.

Посилався на те, що всупереч вимогам частин першої-третьої статі 83 Закону, згідно з якими контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснює начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, начальник ВДВС не реагує на його скарги належним чином і не надає відповіді на скарги від 10 та 11 квітня 2015 року.

Зазначав, що бездіяльність і незаконні дії державних виконавців з виконання зведеного виконавчого провадження з примусового стягнення боргу та незаконна бездіяльність начальника відділу із забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення призвели до того, що за три роки ВДВС не було стягнуто коштів на відшкодування шкоди, заподіяної злочином, хоча ОСОБА_7 як фізична особа - підприємець отримував і отримує певні доходи, які мають бути задекларовані протягом спірного періоду. До цього часу ОСОБА_9, який є сином ОСОБА_7, не сплатив 39 121,00 грн за придбаний у батька автомобіль, що підтверджено ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2015 року у справі № 589/6877/14ц.

Фіктивне відчуження легкового автомобіля відбулося 13 вересня 2011 року, і лише в липні 2014 року ВДВС було встановлено наявність майна у ОСОБА_7 на суму 183 510,00 грн, що підтверджується копією актів визначення вартості майна від 16 липня 2014 року на суму 70 985,00 грн та 112 525,00 грн, лише в серпні 2015 року ВДВС було проведено опис та арешт майна (металевого контейнера), вартість якого нібито становить 36 340,00 грн, що підтверджується копією висновку про вартість майна.

При встановленні наявності майна на суму 258 971,00 грн боржник ОСОБА_7, отримуючи певні доходи, сплатив лише 2 292,00 грн, а ВДВС не притягнув його до адміністративної та кримінальної відповідальності за те, що він ухиляється від відшкодування заподіяної шкоди і, маючи всі можливості, свідомо не сплачує борг.

Просив поновити строк подання скарги в разі його пропущення; визнати незаконною бездіяльність начальника ВДВС Шосткинського МРУЮ ОСОБА_6 із забезпечення виконання судових рішень Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2012 року, Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2012 року щодо забезпечення виконання зведеного виконавчого провадження № 34454292 та щодо ненадання відповіді на його скарги від 10 квітня 2015 року, 11 квітня 2015 року відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про звернення громадян»; визнати незаконною бездіяльність державного виконавця ВДВС ОСОБА_10 щодо забезпечення виконання зазначених судових рішень, зведеного виконавчого провадження № 34454292, що призвело до збільшення заподіяної шкоди в результаті інфляційних втрат, які стягнуті за рішенням суду.

22 жовтня 2015 року ОСОБА_5 доповнив вимоги скарги, посилаючись на те, що 20 жовтня 2015 року він отримав лист від ВДВС з повідомленням від 15 жовтня 2015 року № 02-42/13693, підписаним державним виконавцем Осовиком К. М., та висновок незалежної оцінки про вартість майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_11, які ВДВС, довідавшись про те, що 16 жовтня 2015 року він звернувся до суду із скаргою, надіслав йому з метою частково виправдати зволікання, незаконні дії та бездіяльність, намагаючись довести, що вказані документи були надіслані йому до звернення його із скаргою до суду. Проте з поштового штемпеля на конверті видно, що документи були надіслані йому лише 17 жовтня 2015 року.

Просив також визнати незаконною постанову ВП № 34338944 від 08 вересня 2015 року державного виконавця ВДВС Шосткинського МРУЮ як необґрунтовану та скасувати її, а також скасувати висновок про вартість майна, здійснений суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_11

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року скаргу ОСОБА_5, який за довіреністю діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність начальника відділу Денисюка Д. Г. із забезпечення виконання судових рішень Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2012 року, Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2012 року щодо забезпечення виконання зведеного виконавчого провадження № 34454292 та щодо ненадання відповіді на скарги ОСОБА_5, від 10 квітня 2015 року, 11 квітня 2015 року відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про звернення громадян».

Визнано незаконною бездіяльність державного виконавця відділу ОСОБА_10 із забезпечення виконання судових рішень Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2012 року, Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2012 року щодо забезпечення виконання зведеного виконавчого провадження № 34454292, що призвело до збільшення заподіяної шкоди в результаті інфляційних втрат, які стягнуті рішеннями суду.

Визнано незаконною постанову ВП № 34338944 від 08 вересня 2015 року державного виконавця ВДВС Шосткинського МРУЮ ОСОБА_10 як необґрунтовану та скасовано її, а також скасовано висновок про вартість майна, здійснений суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_11, від 30 вересня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23 грудня 2015 року ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року скасовано, а скаргу ОСОБА_5 із заявлених питань повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції.

17 березня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з додатковим обґрунтуванням вимог скарги, посилаючись, зокрема, на те, що йому не надіслана постанова про арешт металевого контейнера, не скасована за його скаргою від 29 жовтня 2015 року постанова державного виконавця від 08 вересня 2015 року про призначення експерта - суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, висновок про оцінку майна якого є незаконним, оскільки ґрунтується на неповних даних про цей об'єкт, який безпідставно зазначений як об'єкт нерухомого майна. Після постановлення ухвали суду про визначення ? частки боржника в автомобілі дії з реалізації цієї частки проводились майже два роки, і ОСОБА_5 безпідставно запропоновано залишити цю частку за собою, не надані відповіді на його скарги до ВДВС від 10 та 11 квітня 2015 року.

Зазначав, що бездіяльність начальника ВДВС та державного виконавця призвела до збільшення розміру заподіяної шкоди неповнолітній ОСОБА_5 на суму 83 203,07 грн, в тому числі збільшення шкоди у зв'язку із втратою годувальника на суму 9 008, 48 грн, стягнутих рішенням суду інфляційних втрат на суму 74 194,00 грн.

05 квітня 2016 року ОСОБА_5 надав заяву про внесення змін до додаткових обґрунтувань скарги від 16 жовтня 2015 року, посилаючись на те, що невиконання ВДВС судових рішень потягло збільшення суми заборгованості боржника до 83 479,12 грн та 9 277,53 грн.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2016 року поновлено ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 строк на подання скарги.

Скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність начальника ВДВС Шосткинського МРУЮ Денисюка Д. Г. із забезпечення виконання судових рішень Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2012 року, Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2012 року щодо забезпечення виконання зведеного виконавчого провадження № 34454292.

Зобов'язано начальника ВДВС Шосткинського МРУЮ Денисюка Д. Г. надати відповіді на скарги ОСОБА_5 від 10 квітня 2015 року, від 11 квітня 2015 року відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про звернення громадян».

Визнано незаконною постанову ВП № 34338944 від 08 вересня 2015 року та скасовано її, а також скасовано висновок про вартість майна, здійснений суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_11, від 30 вересня 2015 року.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що факт бездіяльності начальника ВДВС та незаконності оскаржуваної постанови державного виконавця щодо оцінки майна боржника встановлений, всі дії державного виконавця щодо забезпечення виконавчого провадження були проведені після численних звернень ОСОБА_5 або оскарження ним бездіяльності чи допущених порушень при виконанні судових рішень, і державний виконавець та начальник ВДВС не реагують на ухвалені судові рішення та скарги, зокрема, скарги ОСОБА_5 від 10 та 11 квітня 2015 року залишились без відповіді. Лише в кінці 2014 року частина первинно виявленого арештованого майна боржника передана на реалізацію та знята з реалізації у зв'язку з відсутністю покупців, належним чином не перевірено та не витребувано інформації про наявність іншого майна у боржника від підприємницької діяльності, зокрема, інших торгових місць на продовольчому ринку, орендних місць. Державний виконавець ОСОБА_10 звільнилася з роботи, стосовно державного виконавця Осовика К. М. заявник не вважає, що його дії підпадають під ознаки бездіяльності, а тому немає підстав для визнання дій державного виконавця ОСОБА_10 такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13 липня 2016 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_5, оскільки матеріалами справи доведена несвоєчасність вчинення виконавчих дій, що потягло зволікання у виконанні судових рішень, та їх проведення після неодноразових усних і письмових звернень представника стягувачів.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Шосткинський міськрайонний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не зазначили, в чому саме полягала бездіяльність начальника та які статті Закону порушені щодо забезпечення виконання зведеного виконавчого провадження № 34454292; ухвалами судів у інших справах уже було визнано незаконною бездіяльність начальника відділу Денисюка Д. Г. за той самий період, який зазначений заявником у цій скарзі; нормами чинного законодавства не передбачено обов'язку ВДВС направляти листи-відповіді з рекомендованими повідомленнями про вручення та перевіряти отримання таких листів; несвоєчасному виконанню судових рішень сприяли дії стягувача ОСОБА_5 щодо відмови прийняти нереалізоване майно боржника.

У листопаді 2016 року від ОСОБА_5 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких він просить касаційну скаргу відхилити, а ухвали судів залишити без змін.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права (далі - Конвенція).

Статтею 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд. Тривале невиконання рішень, постановлених національними судами, є системною проблемою України, яка констатована у декількох рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).

Так, у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04, рішення від 15 жовтня 2009 року) (далі - справа Іванова), ЄСПЛ констатував порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції та вказав, що зазначені вище порушення є наслідком не сумісної з положеннями Конвенції практики, яка полягає в систематичному невиконанні державою-відповідачем рішень національних судів, за виконання яких вона несе відповідальність і у зв'язку з якими сторони, права яких порушені, не мають ефективних засобів юридичного захисту.

Рішення ЄСПЛ від 12 жовтня 2017 року у справі № 46852/13 «Бурмич та інші проти України» є продовженням пілотного рішення у справі Іванова. У цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що в рамках процедури пілотного рішення одним із найважливіших завдань є спонукання держави-відповідача до запровадження засобу юридичного захисту для всіх потерпілих від системного порушення, а відповідальність за надання відшкодування обов'язково покладатиметься на національні органи влади.

Згідно зі статтями 383, 384 ЦПК України 2004 року сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Суд установив, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2012 року у справі № 2-1167 за позовом ОСОБА_5, неповнолітньої ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_5, до ОСОБА_7, ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, позов ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн та 100 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неповнолітній ОСОБА_5 Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 витрати на поховання в сумі 2 728,39 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 шкоду, завдану малолітній ОСОБА_5, яка перебувала на утриманні померлої, за період з 14 листопада 2003 року до червня 2012 року в сумі 12 436,38 грн, а в подальшому, тобто з липня 2012 року, стягнуто щомісяця по 231,22 грн до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2012 року рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2012 року в частині вирішення позову про стягнення 2 728,39 грн майнової шкоди, пов'язаної з відшкодуванням витрат на поховання, на виготовлення та установку пам'ятника, на поминальний обід, а також в частині вирішення позову про застосування індексу інфляції до спірних сум скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 6 594,53 грн на відшкодування майнової шкоди, пов'язаної з витратами на поховання, виготовлення та установку пам'ятника, поминальний обід та 4 179,79 грн - шкоди, пов'язаної зі знеціненням спірних сум, всього 10 774,32 грн.

З вересня 2012 року на виконанні у ВДВС Шосткинського МРУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 34454292 з примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2012 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2012 року про стягненню боргу з ОСОБА_7

Суд установив, що ОСОБА_5 неодноразово звертався зі скаргами на бездіяльність посадових осіб ВДВС Шосткинського МРУЮ.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2013 року визнана незаконною бездіяльність в. о. начальника ВДВС Шосткинського МРУЮ ОСОБА_14 щодо ненадання своєчасної відповіді на заяву ОСОБА_5 від 16 січня 2013 року.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2014 року у справі № 589/254/14 за поданням державного виконавця ВДВС Шосткинського МРУЮ відмовлено державному виконавцю ОСОБА_10 у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України з вилученням у нього паспортного документа для виїзду за кордон.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19 березня 2014 року ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2014 року скасовано, подання державного виконавця ВДВС Шосткинського МРУЮ задоволено частково.

Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України до виконання рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2012 року, яке набрало чинності 15 серпня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 і неповнолітньої ОСОБА_5 вищезазначених грошових сум на відшкодування шкоди, завданої злочином.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2014 року у справі № 589/2966/14-ц за скаргою ОСОБА_5, який за довіреністю діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, визнано незаконною бездіяльність в.о. начальника ВДВС Шосткинського МРУЮ Денисюка Д. Г. із забезпечення виконання виконавчого провадження № 34454292 та щодо ненадання відповіді на скаргу від 17 квітня 2014 року відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про звернення громадян».

Визнано незаконною бездіяльність державного виконавця ВДВС Шосткинського МРУЮ ОСОБА_10 із забезпечення виконання виконавчого провадження № 34454292 щодо виконання ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2014 року про визначення частки майна боржника ОСОБА_7 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, та ухвали Апеляційного суду Сумської області від 19 березня 2014 року про обмеження права виїзду боржника за межі України.

23 липня 2014 року державний виконавець ВДВС Шосткинського МРУЮ ОСОБА_10 склала акти опису й арешту майна боржника, зокрема, металевого контейнера сірого кольору, розміром 5 п. м.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2014 року у справі № 589/4873/14-ц за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення інфляційних витрат, трьох процентів річних на суму боргу та збільшення розміру відшкодування, позов ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 333,58 грн в рахунок недоплачених сум за періодичними платежами з відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, за період з 01 липня 2012 року до 01 вересня 2014 року у зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 255,49 грн щомісяця в рахунок відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, з 01 вересня 2014 року до досягнення нею повноліття.

У задоволенні інших позовних вимог неповнолітньої ОСОБА_5 відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено за необґрунтованістю.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 23 грудня 2014 року рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2014 року змінено в частині індексації 100 000,00 грн, 50 000,00 грн та 10 774,32 грн, судових витрат і постановлено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовів.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 21 468,01 грн; на користь ОСОБА_5 - 13 073,26 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 518,10 грн судового збору на користь держави.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 грудня 2014 року у справі № 589/6603/14ц за скаргою ОСОБА_5, який діє за довіреністю в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, визнано незаконною бездіяльність в. о. начальника ВДВС Шосткинського МРУЮ Денисюка Д. Г. щодо неналежного контролю за дотриманням виконавчої дисципліни державним виконавцем ОСОБА_10 із забезпеченню виконання ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2014 року про визначення частки майна боржника ОСОБА_7 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, у зведеному виконавчому провадженні № 34454292.

Визнано незаконною бездіяльність державного виконавця ВДВС ОСОБА_10 із забезпечення виконання зведеного виконавчого провадження № 34454292 щодо виконання ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2014 року про визначення частки майна боржника ОСОБА_7 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Постановою заступника начальника головного управління юстиції у Сумській області від 01 квітня 2015 року № 12/02-09/02/2015 визначено провести перевірку законності зведеного виконавчого провадження № 34454292, яке перебуває на виконанні у ВДВС Шосткинського МРУЮ, а постановою від 17 квітня 2015 року встановлені порушення, допущені державним виконавцем при виконанні зведеного виконавчого провадження, зокрема, встановлено несвоєчасне вчинення виконавчих дій, запропоновано в. о. начальника відділу забезпечити контроль за виконанням зведеного виконавчого провадження.

10 квітня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до в. о. начальника ВДВС із скаргою, в якій просив притягнути до відповідальності винних осіб за бездіяльність, витребувати кошторис за витратами, які стосуються оцінки та продажу автомобіля боржника, для подальшого прийняття рішення щодо доцільності чи недоцільності проведення таких робіт, вжити належних заходів із забезпечення дій виконавчого провадження та надати відповідь. Скарга мотивована тим, що державний виконавець ОСОБА_10 звернулась до нього з листом стосовно доцільності оцінки автомобіля, належного боржнику, запропонувала повідомити про згоду авансувати вказані витрати, проте не зазначила у листі суму авансу, ВДВС не стягнув з боржника в примусовому порядку жодної копійки на підставі судових рішень, що знаходяться на примусовому виконанні, а з листа оцінювача автомобіля ОСОБА_11 видно недоцільність проведення оцінки, оскільки вартість робіт буде становити вартість продажу автомобіля.

11 квітня 2015 року ОСОБА_5 надіслав до ВДВС ще одну скаргу, в якій посилався на те, що він отримав від державного виконавця лист від 23 березня 2015 року, в якому пропонується надати відповідь щодо залишення за собою нереалізованого майна боржника, що неможливо, оскільки відсутні для цього підстави, зокрема, і з огляду на те, що стягувачем є неповнолітня ОСОБА_5, просив притягти державного виконавця до відповідальності та провести повторні торги щодо вилученого та нереалізованого майна, передати його на реалізацію на комісійних умовах відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» або передати його для реалізації боржнику, який є підприємцем, під контролем державного виконавця.

Згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_11, складеним 27 квітня 2015 року, вартість ? частини автомобіля становить 6 485,00 грн.

Згідно з актом уцінки від 30 вересня 2015 року, складеним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_10, нова вартість ? частини автомобіля становить 4 539,50 грн, а згідно з актом уцінки від 11 листопада 2015 року - 3 242,50 грн.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 28 травня 2015 року рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2015 року у справі № 589/1268/15-ц за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_5, до ОСОБА_7 про стягнення інфляційних втрат змінено. Зменшено суму стягнутої індексації розміру відшкодування шкоди та стягнених судових витрат на користь ОСОБА_5 до 30 014,62 грн, а суму індексації на користь ОСОБА_5 - до 13 697,36 грн, відмовлено у стягненні суми індексації, нарахованої на розмір індексації, стягнутої рішенням Апеляційного суду Сумської області від 23 грудня 2014 року.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_7 інфляційні втрати на користь ОСОБА_5 в сумі 19 665,83 грн, на користь ОСОБА_5 - 9 999,61 грн.

16 липня 2014 року старший державний виконавець ВДВС Шосткинського МРУЮ Осовик К. М. склав акти визначення вартості майна боржника ОСОБА_7 на суму 70 985 грн та 112 525,00 грн.

23 липня 2015 року ВДВС запропонував ОСОБА_5 залишити за собою описане і нереалізоване майно боржника на суму 183 510,00 грн - товар, яким боржник торгує на ринку як приватний підприємець, у зв'язку з тим, що торги не відбулись і воно зняте з реалізації.

З копій матеріалів зведеного виконавчого провадження випливає також, що 19 серпня 2015 року державний виконавець ВДВС ОСОБА_10 описала і арештувала належний боржнику металевий контейнер сірого кольору розміром 5 п. м.

Згідно з актом визначення вартості майна від 19 серпня 2015 року загальна вартість металевого контейнера сірого кольору 5 п. м становить 40 000,00 грн.

02 вересня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до ВДВС із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, в якій просив скасувати акт визначення вартості металевого контейнера від 19 серпня 2015 року як незаконний та визначитись в подальшому стосовно визначення об'єктивної вартості контейнера із врахуванням всіх необхідних даних про нього, вжити заходів з усунення недоліків, які були допущені при складанні вказаного акта, притягти винних осіб до відповідальності.

Постановою державного виконавця ВДВС ОСОБА_10 від 08 вересня 2015 року призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_11 експертом, у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1167/11, виданого 12 вересня 2012 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн та 100 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої малолітній ОСОБА_5

30 вересня 2015 року в. о. начальника ВДВС повідомив ОСОБА_5 про те, що його скарга не відповідає вимогам статті 82 Закону, тому розглянута в порядку звернення громадян, та зазначив, що державний виконавець призначила експерта ОСОБА_11 для визначення вартості металевого контейнера.

Згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_11 від 30 вересня 2015 року оціночна вартість металевого контейнера сірого кольору, розміром 5 п. м, за адресою: АДРЕСА_1, на дату оцінки становить 36 340,00 грн.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 вересня 2015 року відмовлено боржнику ОСОБА_7 у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

29 жовтня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до начальника ВДВС із скаргою, в якій просив визнати постанову ВП № 34338944 від 08 вересня 2015 року державного виконавця незаконною та призначити повторно експерта для проведення незалежної оцінки майна (контейнера), надавши основні об'єктивні вихідні дані щодо об'єкта оцінки.

Рішенням Шосткинского міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 інфляційні втрати за червень - вересень 2015 року 1 641,08 грн та 3 % річних з 01 жовтня 2012 року до 01 жовтня 2015 року в сумі 5 453,49 грн, всього 7 094,57 грн, нарахованих на невідшкодовану матеріальну та моральну шкоду, на користь неповнолітньої ОСОБА_5 - інфляційні втрати в сумі 3 249,64 грн за період червень - вересень 2015 року та 3 % річних в сумі 11 325,36 грн з 01 липня 2012 року до 01 жовтня 2015 року, а всього 14 571,00 грн, нарахованих на невідшкодовану шкоду та 289,05 грн щомісяця з 01 вересня 2015 року до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02 березня 2016 року скасовано рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_7 3 % річних та відмовлено в задоволенні позову в цій частині. Змінено рішення суду в частині стягнення інфляційних сум на користь ОСОБА_5 та стягнуто на її користь 3 046,13 грн.

Відповідно до статті 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону визначено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно із статтею 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно з частиною другою статті 30 Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Згідно із статтею 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копію постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони та його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього решту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Частиною першою, третьою та четвертою статті 82 Закону передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглядає виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність начальників управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, Головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

Скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження(для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Стаття 83 Закону визначає, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Постанови, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, можуть бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом

Встановивши несвоєчасність вчинення виконавчих дій, що потягло зволікання у виконанні судових рішень, та їх проведення після неодноразових усних та письмових звернень представника стягувачів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги про те, що ухвалами судів у інших справах уже було визнано незаконною бездіяльність начальника відділу Денисюка Д. Г. за той самий період, який зазначений заявником у цій скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскільки після постановлення судових рішень, якими визнана незаконною бездіяльність начальника ВДВС за скаргами ОСОБА_5, суду не надано доказів на підтвердження усунення недоліків щодо виконання зведеного виконавчого провадження та стягнення коштів на користь стягувачів. Підставою для звернення зі скаргою у цій справі стали, зокрема, дії державного виконавця з оцінки металевого контейнера, належного боржнику, і не скасування начальником ВДВС за його скаргою постанови державного виконавця від 08 вересня 2015 року та акт оцінки цього майна, які скасовані оскаржуваною ухвалою суду, що не були предметом розгляду судом у попередніх справах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: С. Ю. Мартєв В. В. Пророк І. М. Фаловська С. П. Штелик