Провадження №2/748/807/18
Єдиний унікальний № 748/1860/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Кухта В.О., секретарі Медвідь Т.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за не отримане речове майно при звільненні з військової служби, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за належне, але не отримане речове майно на сумі 33190,06 грн, мотивуючи свої вимоги тим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2018 року №50-рс, позивача звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункт «ї» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт «ї», у зв`язку з закінченням контракту. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 136 від 04.06.2018 року позивачу була нарахована компенсація за не отримане речове майно на суму 33190,06 грн, яка станом на день звернення до суду, відповідачем не виплачена, тому ця сума підлягає стягненню в примусовому порядку.

Ухвалою судді від 13 липня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
До суду надійшов відзив відповідача, в якому він зазначив, що позов не визнає, вражає його безпідставним з огляду на наступне. Так, відповідно до п.7 Порядку №178 виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзвязку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік. Військова частина НОМЕР_1 це бюджетна організація, підпорядкована Міністерству оборони України, у своїй діяльності керується Законами України, Указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, наказами Міністра оброни України і являється структурним підрозділом Міністерства оборони України. Оскільки військова частина НОМЕР_1 повністю фінансується з Державного бюджету України, джерелом коштів для грошової компенсації за неотримане речове майно є виключно Державний бюджет України. Таким чином, військовою частиною НОМЕР_1 були дотримані вимоги, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, зокрема військовою частиною була розрахована сума грошової компенсації за неотримане речове майно та включена в наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2018 №136. Однак, з урахуванням того, що фінансування здійснюється виключно з Державного бюджету України, військова частина не має можливості сплатити відповідну компенсацію за власний рахунок, оскільки боржник не має такої фінансової можливості із-за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності відповідних статей кошторису.

Також до суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому представник позивача зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Учасники справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, в зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №136 від 04.06.2018 року, старшину військової служби за контрактом ОСОБА_1 , головного сержанта батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи, звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 31.05.2018 року за № 50-рс з військової служби у запас на підставі ст.26 частини 8 пункту 1 підпункту «і» Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». З 04.06.2018 року виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 . З 02.06.2018 року знято з усіх видів забезпечення. З 04.06 2018 року знято з котлового забезпечення /а.с.5/.

Відповідно до вказаного наказу позивачу була нарахована компенсація за не отримане речове майно на суму 33190,06 грн, згідно довідки-розрахунку № 91 /а.с.9/.
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Систему соціального та правового захисту військовослужбовців, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закону № 2011-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 9-1 Закону №2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок №178).

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

За приписами абзацу 3 пункту 242 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Аналізуючи вищевказані правові норми суд приходить до висновку, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби на підставі наказу командира, у якому зазначається розмір грошової компенсації. При цьому на день звільнення зі служби та виключення зі списків особового складу військової частини особа має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Як вже встановив суд, в наказі Військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2018 року №136 зазначено виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно у сумі 33190,06 грн.

Докази виплати позивачу вказаної грошової компенсації відсутні.

Також суд бере до уваги те, що факт існування заборгованості відповідач не спростовує.

При цьому суд не погоджується з позицією відповідача щодо неможливості виплати позивачу грошової компенсації через відсутність цільових коштів.

Така позиція суду базується на рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року №63134/00, в якому зазначено, що, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, відповідач допустив порушення чинного законодавства, чим обмежив законне право позивача на своєчасне та повне одержання грошової компенсації за неотримане речове майно, що потребує його захисту в судовому порядку.

Оскільки встановлені судом обставини відповідачем не спростовані, також ним не доведена правомірність невиплати позивачу грошової компенсації, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, викладені в заявленому позові, є обґрунтованими, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 254 ЦПК України, ст.386 Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про стягнення грошової компенсації за не отримане речове майно при звільненні з військової служби - задовольнити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майнов сумі 33190,06 грн (тридцять три тисячі сто дев`яноста гривень шість копійок).

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 у дохід держави 704,80 грн судового збору (отримувач ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код бюджетної класифікації 22030106, розрахунковий рахунок 6001).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кухта В.О.