Справа № 473/1914/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Висоцької Г.А.,

при секретарі судового засідання Радєвій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Вознесенський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання,

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області по справі №2-45/2007 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було стягнуто 694,40 грн.: в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 300 грн., моральної - 149,50 грн. та судових витрат, а всього 1143,90 грн.

На підставі вказаного рішення суду, Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області був виданий виконавчий лист №2-45, який неодноразово знаходився на виконанні в Вознесенському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області.

У звязку з невиконанням рішення суду про відшкодування завданої шкоди ОСОБА_1 знову звернулася до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 інфляційних збитків та рішенням вказаного суду від 01.08.2012 року на користь позивача було стягнуто - 698,94 грн. інфляційних витрат, 205,90 грн. - три проценти річних від простроченої суми та 38,02 грн. витрат на отримання довідок, 218,80 грн. в рахунок повернення судового збору та 300 грн. витрат на правову допомогу (справа №1407/2156/2012).

На виконання вказаного рішення суду від 01.08.2012 року було видано також окремо 5 виконавчих листів щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача кожної окремої суми. Ці виконавчі листи знаходились на виконанні у Вознесенському відділі ДВС.

У вересні 2017 року відділом ДВС пять виконавчих листів було повернуто стягувану згідно п.7 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Наприкінці березня 2018 року, ОСОБА_1 вирішила знову предявити виконавчі листи до виконання, та виявила їх втрату виконавчого листа по рішенню апеляційного суду від 28.03.2007 року, у неї збереглася лише його копія. У відділі ДВС зазначили, що вказаний виконавчий лист разом з постановою про повернення виконавчого листа стягувачу було також повернуто без виконання ще 30.11.2012 року на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Однак пошуки цього виконавчого листа не дали результатів, тому стягувач вважає його втраченим.

Вказаний виконавчий лист згідно повідомлення ДВС було повернуто стягувачу 30.11.2012 року, тому строк предявлення до виконання закінчувався 30.11.2015 року, відповідно до діючого на той час ЗУ «Про виконавче провадження»,- строк предявлення виконавчого листа складав 3 роки.

Вказує, що пропустила вказаний строк в силу свого віку та стану здоровя, вона є інвалідом ІІІ групи з 1996 року, постійно зверталася за медичною допомогою до лікарів, проходила відповідне лікування як вдома, так і в умовах стаціонару. Починаючи з серпня 2015 р. по листопад 2015 р. вона неодноразово зверталася за медичною допомогою до лікарів та проходила лікування. З листопада 2015 р. по теперішній час перебуває під наглядом сімейного лікаря, а з 14.09.2016 р. по 03.10.2016 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні (проведена операція). В липні 2017 року ОСОБА_1 лікувалася на денному стаціонарі. В вересні 2017 року знаходилась на санітарно курортному лікуванні.

Тому ОСОБА_1 вважає поважним пропущення строку предявлення виконавчого листа до виконання. Просила поновити строк та видати дублікат виконавчого листа.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, до суду надала письмову заяву, в якій просить суд слухати справу без її участі, підтримує свою заяву, просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник Вознесенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області в судове засідання не зявився, причини його неявки суду не відомі.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, суду надав письмові заперечення на заяву, зазначив, що строк стягувачем пропущений без належного підтвердження поважності причини його пропуску.

Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі осіб, що не зявилися відповідно до положень ч3 ст 433 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28.03.2007 року по справі №2-45/2007 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було стягнуто у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 694,40 грн., моральної шкоди 300 грн., у відшкодування судових витрат 149,50 грн.

Вищевказане рішення набрало законної сили 28.03.2007 року.

На підставі даного рішення 16.04.2007 року судом був виданий виконавчий лист.

Зазначений виконавчий лист №2-45/2007 неодноразово, а саме тричі перебував на виконанні у відділі ДВС і 10.10.2008 року, 14.05.2009 року та 31.03.2010 року повертався стягувачу, за неможливістю звернути стягнення на майно боржника, оскільки воно відсутнє.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час видачі виконавчого листа) строк пред'явлення виконавчого документу, що виданий на виконання судових рішень - протягом трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що державний виконавець не може прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, а тому чинним законодавством встановлено відповідний порядок поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 17.4. Перехідних Положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, суд, який розглядає справу, може видати дублікат виконавчого документа замість втраченого оригіналу, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Матеріали справи свідчать, що востаннє виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ОСОБА_1 знаходився на виконанні у відділі ДВС у період з 19.12.2011 року по 30.11.2012 року. Виконавчий лист був повернутий стягувачу без виконання 30.11.2012 року згідно п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» та направлений на адресу стягувача разом з постановою про повернення виконавчого документу (в редакції чинній на час її винесення).

Таким чином, стягувачем виконавчий документ пред'являвся до виконання, відкривалось виконавче провадження, в подальшому виконавчий документ було загублено ОСОБА_1, але строк предявлення виконавчого документа до виконання становив три роки, тобто до 30.11.2015 року.

Судом встановлено, що до відділу ДВС з приводу виконавчого листа стягував звернувся тільки в квітні 2018 року, тоді як мала ініціювати це питання до закінчення строку встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання тобто до грудня 2015 року.

Посиланя стягувача на вік та стан здоровя, систематичне звернення за медичною допомогою до лікарів, амбулаторне лікування як вдома, так і в умовах стаціонару за період з серпня 2015 року по листопад 2015 року, з 14.09.2016 року по 03.10.2016 року перебування на стаціонарному лікуванні з приводу хірургічного втручання, а в липні 2017 року лікування на денному стаціонарі, у вересні 2017 року знаходилась на санітарно курортному лікуванні, суд вважає безпідставними, оскільки строк предявлення виконавчого документа до виконання визначений - це 30.11.2015 року, а в цей період ОСОБА_1 не підтвердила критичність свого стану здоровя і неможливість звернення до відділу ДВС відповідними доказами, як то передбачено положеннями ст. ст. 76-80 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Заявником не надано суду доказів неможливості пред'явлення виконавчого листа до виконання у визначені законом строки, а саме з 30.11.2012 року по 30.11.2015 рік, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, як з приводу видачі дубліката виконавчого листа так і поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання.

а підставі ст.ст. 258-260, 433, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Висоцька Г.А.