Номер провадження: 22-ц/785/623/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Урум Т.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сузіря туризму"

відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016 року в складі судді Бескровного Я.В.,

в с т а н о в и л а:

16.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «СУЗІРЯ ТУРИЗМУ», фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, посилаючись на те, що 16.08.2016 року між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, яка діяла за дорученням ТОВ «СУЗІРЯ ТУРИЗМУ» було укладено договір про надання комплексу туристичних послуг. Вибір готелю був здійснений лише за пропозицією ФОП ОСОБА_4, яка запевнила у якості і комфортності готельних номерів, але його розмістили в номері, який не в повній мірі відповідав тій інформації, що надавалася позивачу щодо комфорту, розміщення, якості. Вважав, що в таких діях турагента є ознаки нечесної підприємницької практики. Крім того, господарська діяльність відповідачів здійснювалась з порушенням норм діючого законодавства, оскільки видатковий касовий ордер виданий з неналежною печаткою, туроператор здійснює діяльність без фінансового забезпечення, чим йому також завдано моральної шкоди на суму 50000 грн., які просив стягнути солідарно з відповідачів, та визнати діяльність ФОП ОСОБА_4 такою, що містить ознаки нечесної підприємницької практики.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення не відповідає вимогам законності та обґрунтованості; суд не залучив до участі у справі третіх осіб ОСОБА_5, ТОВ «Тревел ОСОБА_6», порушив норми процесуального права; судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи.

Відповідачі подали відзиви, доводи яких зводяться до того, що відповідачі є туристичними агентами у відносинах з позивачем, виготовлювачем і реалізатором туристичних обслуг є ТОВ «Тревел ОСОБА_6»; відсутні належні докази на підтвердження того, що фото зроблені в готелі номеру, де він проживав; позивачем не надано доказів нечесної практики і позивач на власний розсуд обрав готель, виходячи з фінансових можливостей; позивачем не надано доказів надання неякісних послуг; підстави для стягнення моральної шкоди відсутні; позивач є юристом, що практикує вимогу про отримання «безкоштовної поїздки» як компенсацію незадоволення і з такою вимогою до звернення до суду звертався до ФОП ОСОБА_4

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 20.01.2016р. між туристичним оператором ТОВ «Тревел ОСОБА_6» та ТОВ «СУЗІРЯ ТУРИЗМУ» укладено агентський договір «Партнерська програма» про реалізацію послуг туристичного продукту, шляхом укладення цивільно-правових договорів з споживачами туристичних послуг та передбачена можливість укладання субагентських договорів.

В рамках укладеного договору 16.08.2016р. між відповідачем ОСОБА_4, яка діяла за дорученням ТОВ «СУЗІРЯ ТУРИЗМУ», з одного боку, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, з іншого, було укладено договір №TR24086084 на туристичне обслуговування, про забезпечення надання комплексу туристичних послуг з умовою їх оплати. ОСОБА_2 була обрана туристична подорож до Республіки Турція місце Фетхіє з 24.08.2016 по 31.08.2016р., з розміщенням в готелі Club Tuana 5*, поселенням 24.08.2016р. о 14 годині, груповим трансфером, харчуванням Ultra al inclusive. Позивач сплатив вартість туристичних послуг двома касовими ордерами від 16.08.2016р. у сумі 26221 грн. та 17.08.2016р. у сумі 12500 грн. (а.с.24-25), та отримав авіа- квітки, поліс страхування та ваучер на трансфер та розміщення у вказаному готелі Club Tuana 5*.

Не оспорюється сторонами, що по заселенню до номеру в готелі, ОСОБА_2 шляхом телефонного звязку висловив незадоволення наданим номером, з приводу чого здійснював переписку з ФОП ОСОБА_4

В подальшому, номер в готелі було змінено на інший, і з приводу останнього зауважень від ОСОБА_2 протягом відпочинку не надходило.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження вимог, а також відсутності ознак нечесної підприємницької практики.

Колегія суддів погоджується з висновком про унеможливлення задоволення позову, однак суд першої інстанції дійшов до такого шляхом частково невірного правового обґрунтування.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо:

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста;

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь;

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб'єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг.

Права і обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом.

Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів".

Відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну туриста, встановлюється законом, якщо договором на туристичне обслуговування не передбачена більша відповідальність туроператора.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

З договору на туристичне обслуговування вбачається, що ОСОБА_4 діяла як турагент від імені та за дорученням ТОВ «Сузіря туризму» на підставі агентського договору по реалізації туристичних продуктів від 03.01.2013 р., крім того, з 28.10.2015 р. між сторонами діє договір комерційної концесії, з якого вбачається, що вона надає послуги від імені та під імям «Сузіря туризму» (а.с.81-83).

В свою чергу, з агентського договору «Партнерська програма» від 20.01.2016 р. ТОВ «Тревел ОСОБА_6» - туроператор та ТОВ «Сузіря туризму» - турагент вбачається, що туроператор доручає, а турагент зобовязується за винагороду надавати послуги туроператору з реалізації сформованого туроператором туристичного продукту шляхом укладання від імені, під контролем, в інтересах туроператора цивільно правових договорів з споживачами туристичних послуг, юридичними особами, а також виконувати інші дії, повязані з реалізацією туристичного продукту та передбачені умовами цього договору. За письмовим погодженням з туроператором турагент може укладати субагентські договори, повязані з реалізацією туристичного продукту, повязані з реалізацією туристичного продукту туроператора, при цьому турагент несе відповідальність за субагента перед туроператором в повному обсязі. Турагент самостійно несе відповідальність за достовірність змісту рекламних матеріалів щодо послуг туроператора, розміщених ним у будь якому засобі масової інформації, а також за інформацію про послуги, повідомлену туристам. (а.с.84-88).

Таким чином, особою, відповідальною за сформований туристичний продукт є ТОВ «Тревел ОСОБА_6», і турагент самостійно несе відповідальність лише за достовірність змісту рекламних матеріалів щодо послуг туроператора та інформацію про послуги.

Не спростовано, що відомості про туристичний продукт були розміщені на сайті туроператора ТОВ "Тревел ОСОБА_6", відтак повнота та достовірність щодо сформованого туристичного продукту забезпечується ТОВ «Тревел ОСОБА_6», він же є відповідальним за його якість, однак останній не залучений до участі у справі.

Належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання іншої інформації, аніж розміщена на сайті, або її ненадання ФОП ОСОБА_4, не надано, а наведені доводи на підтвердження вимог щодо невідповідності туристичного продукту вимогам якості, комфортності, розміщення у готелі можуть бути предметом дослідження при предявленні вимог до належного відповідача, який є відповідальним за якість туристичного продукту.

Оскільки туристичний продукт формується туроператором, а турагент за винагороду надає послуги з реалізації вже сформованого продукту шляхом укладення від імені, під контролем, в інтересах туроператора цивільно правових договорів з споживачами туристичних послуг, то вимоги в частині відшкодування моральної шкоди предявлені до неналежного відповідача, тому суд мав відмовити у задоволенні позову з таких підстав.

Отже, обґрунтованими слід вважати доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Тревел ОСОБА_6» повинно було брати участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, в редакції, чинній на час укладання договору, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до п.14ч.ст.1,ч.1ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

За змістом цивільного законодавства омана передбачає навмисне створення у потерпілого помилкового уявлення про обставини, які мають істотне значення і впливають на його вибір, проте докази омани у вигляді навмисних дій з боку ФОП ОСОБА_4, які б вплинули на вибір споживача щодо готелю, в межах наданих доказів, не встановлені.

За обставинами справи не встановлено, що стало підставою заміни одного номеру на інший, умовами договору конкретний номер не визначений, поясненння сторін в цій частині носять суперечливий характер, і рішення суду не може грунтуватися на припущеннях.

Обставин здійснення доплати і перевищення вартості запропонованих послуг не встановлено.

Більш того, умовами договору визначено, що надаючи інформацію про категорію готелю, турагент (туроператор) керується класифікацією готелів, яка наводиться адміністрацією готелю та (або) туристичними компаніями партнерами, класифікація готелів формується кожною компанією партнером, виходячи із стандартів її ділової практики, і може не співпадати з категорією (кількістю зірок), яка визначена офіційними органами або адміністрацією готелю, в звязку із значними відмінностями практики нормативного регулювання стандартизації і сертифікації готелів різних іноземних країн, офіційні документи, що підтверджують сертифікацію послуг і т.д., можуть бути надані туристам тільки за наявності таких документів компанії партнерів (п.8.5 договору).

Укладання договору на таких умовах передбачає усвідомлення споживачем вірогідності невідповідності категорії готелю, яка визначена офіційними органами, стандартам ділової практики готелю, та виключає ознаки недобросовісності іншого контрагента угоди у разі невиправдання очікувань споживача.

Також встановлено, що відповідальність за сформований туристичний продукт несе ТОВ «Тревел ОСОБА_6», не залучений до участі у справі, тому з огляду і на такі обставини такі підстави ознакою нечесної підприємницької практики ФОП ОСОБА_3 вважатися не можуть.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи про відсутність фінансового забезпечення туроператора, оскільки через відсутність таких наявність шкоди не встановлена, тоді як підставою для відшкодування моральної шкоди є склад цивільного правопорушення.

Про зміст договору, склад осіб, які брали участь у відносинах, ОСОБА_2 був обізнаний під час підписання договору та отримання касового ордеру, проте такі обставини не стали перешкодою для його укладання, використання туристичного продукту, адже подорож відбулася і фактів порушень прав споживача при проживанні в цьому ж готелі не зафіксовано, в той час як доказуванню підлягає вплив таких обставин на вибір споживача.

Виходячи зі змісту п.6 договору, та наданих доказів, позивач отримав номер в тому готелі, який передбачений договором, жодним пунктом якого не визначено дислокацію номеру в готелі, ні інші умови, з приводу яких надані фотографії як доказ неякісних послуг та нечесної практики.

Встановлено судом першої інстанції, не спростовано позивачем ОСОБА_2, що в порядку п.7.2 договору претензії туриста оформлені не були, що є обовязковою умовою вважати їх обґрунтованими та такими, що можуть бути підставою відшкодування.

Оскільки туристичну послугу створює, реалізує, надає та виконує ТОВ «Тревел ОСОБА_6», у відносинах до якого ТОВ «Сузіря туризму», ФОП ОСОБА_4 виступають у якості турагентів, то правове значення має ліцензія ТОВ «Тревал ОСОБА_6», про відсутність якої не доведено.

Не впливають на висновок справи по суті та не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що судом не залучено до участі у справі третю особу ОСОБА_5, яка разом із неповнолітньою дитиною отримала туристичні послуги, оскільки питання про їх права та обовязки судом не вирішувалось, і вони в звязку з ухваленням рішення не позбавлені права самостійної вимоги, якщо вважають порушеними власні права.

Відповідно до ч.4ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Зважаючи на те, що по суті справи суд дійшов правильного висновку про унеможливлення задоволення позову, проте шляхом частково іншого обґрунтування, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, в частині мотивів відмови в задоволенні позову рішення підлягає зміні, в частині висновку по суті залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016 рокузмінити в частині обґрунтування мотивів відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сузіря туризму", фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про визнання діяльності такою, що містить ознаки нечесної підприємницької практики, відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: