АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року

справа 753/12946/15

провадження № 22-ц/796/2115/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Судді-доповідача - Музичко С.Г.,

Суддів - Лапчевської О.Ф., Мазурик О.Ф.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року у складі судді Даниленко В.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_4, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_4, про визнання права власності, збільшивши розмір позовних вимог, просила визнати за нею право власності на ? частину автомобіля MITSUBISHI Outlander, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2009 року випуску, ? частину грошових коштів у сумі 182 747,86 гривень, що знаходяться на рахунку НОМЕР_5, відкритому у відділенні №67 філії «Розрахунковий центр» ПАТ «КБ «Приватбанк» згідно з депозитним договором SAMDN6620 від 26.04.2010 року, укладеним на ім'я померлого ОСОБА_5 та зобов'язати ПАТ «КБ «Приватбанк» виплатити позивачу ці кошти, ? частину грошових коштів у сумі 1 047,50 гривень, що знаходяться на рахунку НОМЕР_6, відкритому 23.10.2009 року у відділенні «КПІ» Печерської філії ПАТ «КБ «Приватбанк» на ім'я померлого ОСОБА_5 та зобов'язати ПАТ «КБ «Приватбанк» виплатити позивачу ці кошти, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_4, про визнання права власності відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що майно, а саме автомобіль та грошові кошти на рахунках, яке належало померлому ОСОБА_5, є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбане під час шлюбу позивача та ОСОБА_5 Зазначає, що між нею та ОСОБА_5 не було укладеного договору про поділ майна подружжя, а грошову компенсацію за спірне майно вона не отримувала. На її думку, відповідач не є власником спірного майна.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ &qu20;Про судоустрій і статус суддів&quN-; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник третьої особи ПАТ «КБ «Приватбанк» - ШтрондаА.М. покладався на розсуд суду.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, яка була допитана в судовому засіданні як свідок, пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_5 віддав їй належні кошти в порядку розподілу майна подружжя після розірвання шлюбу, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25.10.2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб (а.с.5 т.1).

26.02.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано (а.с.6 т.1).

Згідно з свідоцтвом про смерть від 17.12.2014 року, виданого відділом реєстрації смерті у м.Києві, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5 (а.с.7 т.1).

01.03.2013 року ОСОБА_5 склав заповіт, у відповідності до якого ОСОБА_5 заповів ОСОБА_3 належні йому будь-які транспорті засоби та належні йому нагороди, та ОСОБА_7 будь яке інше належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право (а.с.8).

ОСОБА_7 заявою від 03.06.2015 року відмовився від спадщини на користь ОСОБА_3 (а.с.121 т.1).

16.03.2016 року Головним сервісним центром МВС України надано відповідь №31/27-518, якою повідомлено, що згідно з базою даних АІС «Автомобіль» Регіонального сервісного центру МВС в м.Києві автомобіль MITSUBISHI Outlander, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2009 року випуску з 02.04.2010 року по теперішній час значиться зареєстрованим на ім'я ОСОБА_5 (а.с.192 т.1).

Відповідно до відповіді ПАТ «КБ «Приватбанк» від 10.02.2015 року №20.1.0.0.0/7-20150129/1430, ОСОБА_5 відкрито 26.04.2010 року депозит, договір SAMDN6620, рахунок НОМЕР_5, 23.10.2009 року картковий рахунок НОМЕР_6 (а.с.73 т.1).

Згідно з випискою по рахунку НОМЕР_5, належному ОСОБА_8 за період з 26.04.2013 року по 20.12.2015 року, на даному рахунку знаходяться грошові кошти у сумі 365 495,72 грн. (а.с.188 т.1).

Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_6, належному ОСОБА_8 за період з 28.02.2013 року по 03.03.2016 року, на даному рахунку знаходяться грошові кошти у сумі 2 074,99 грн. (а.с.189-190 т.1).

Як вбачається з копії спадкової справи №11/2014, ОСОБА_3 отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом від 02.07.2015 року на вклади, разом із нарахованими відсотками (компенсаціями, доплатами) на поточну дату: 11.06.2013 року картковий рахунок НОМЕР_7 залишок коштів становить 68 803,25 грн.; 25.02.2014 року картковий рахунок НОМЕР_8 - залишок коштів становить 14 646,68 грн.; 12.04.2014 року картковий рахунок НОМЕР_9 - залишок коштів становить 38 012,98 грн.; 17.06.2014 року депозит, договір - SAMDNWFD400, рахунок НОМЕР_10, поточна сума станом на 10.02.2015 року становить 144 600,00 грн.; 19.06.2014 року депозит, договір - SAMDNWFD300, рахунок НОМЕР_11, поточна сума станом на 10.02.2015 року становить 15 417,81 доларів США; 28.07.2014 року депозит, договір - SAMDNWFD600, рахунок НОМЕР_12, поточна сума станом на 10.02.2015 року становить 57 864,81 доларів США (а.с.147 т.1).

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною четвертою статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

При вирішенні питання щодо можливості розгляду у процесі про розірвання шлюбу вимоги про поділ спільного майна подружжя судам слід мати на увазі, що у випадках, коли такий поділ зачіпає інтереси третіх осіб, суду належить обговорити питання про виділення цієї вимоги у самостійне провадження. Проте зазначений підхід не застосовується у випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, оскільки при поділі таких коштів права зазначених установ не зачіпаються. Ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім'я з подружжя вони внесені, відповідно до статті 61 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 06.06.2018 року по справі №757/2129/14-ц.

З матеріалів справи слідує, що за час перебування у шлюбі ОСОБА_5 та позивачем набуте наступне майно: грошові кошти, розміщенні на рахунку НОМЕР_5, відповідно до депозитного договору SAMDN6620 від 26.04.2010 року, які становлять 365 495,72 грн., грошові кошти на картковому рахунку НОМЕР_6 від 23.10.2009 року, які становлять 2 094,99 грн., автомобіль MITSUBISHI Outlander, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2009 року випуску.

Таким чином, вказане майно є спільним сумісним майном подружжя та належить останнім на праві власності у рівних частках, договору про поділ майна подружжя ОСОБА_5 та позивач не укладали.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 359 ЦК України, плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Оскільки грошові кошти, які перебувають на рахунку НОМЕР_5, відповідно до депозитного договору SAMDN6620 від 26.04.2010 року, є спільним сумісним майном подружжя, то відсотки, нараховані на ці кошти у відповідності до умов депозитного договору, є також спільним майном подружжя.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що право власності на дане майно належить відповідачу, оскільки на це майно відповідачем не було отримано свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи із презумпції спільності майна подружжя та положень статті 74 СК України, обов'язок довести належність спірного майна особисто ОСОБА_5 покладається на відповідача.

Належних доказів на підтвердження того, що спірне майно, а саме грошові кошти, розміщенні на рахунку НОМЕР_5, відповідно до депозитного договору SAMDN6620 від 26.04.2010 року, які становлять 365 495,72 грн., грошові кошти на картковому рахунку НОМЕР_6 від 23.10.2009 року, які становлять 2 094,99 грн., автомобіль MITSUBISHI Outlander, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2009 року випуску, набуте ОСОБА_5 у власність без участі позивача, відповідачем суду не надано.

При цьому, матеріали справи не містять доказів на отримання позивачем компенсації спільного сумісного майна, яке є предметом спору, від ОСОБА_5

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалася на те, що ОСОБА_5 помер, відповідач після його смерті є спадкоємцем належного йому майна, яке є спільним сумісним майном ОСОБА_5 та позивача.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадковим майном після померлого ОСОБА_5, є майно, яке належало йому на праві особистої приватної власності. До відповідача не перейшло право власності на ? частину майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між ними.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про визнання за позивачем права власності на: ? частину грошових коштів, розміщених на рахунку НОМЕР_5, відповідно до депозитного договору SAMDN6620 від 26.04.2010 року, у розмірі 182 747,86 грн., ? частину грошових коштів на картковому рахунку НОМЕР_6 від 23.10.2009 року, у розмірі 1 047,50 грн., ? частину автомобіля MITSUBISHI Outlander, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2009 року випуску.

Звертаючись до суду з позовом, позивач також просила зобов'язати ПАТ «КБ «Приватбанк» виплатити грошові кошти, розміщені на рахунках НОМЕР_5 в сумі 182 747,86 грн. та НОМЕР_6 в сумі 1 047,50 грн.

Проте, зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки позивач не зверталася до суду з позовом до ПАТ «КБ «Приватбанк» про порушення банком права власності на зазначені кошти.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 7 619,87 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_4, про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3) право власності на ? частину автомобіля MITSUBISHI Outlander, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2009 року випуску.

Визнати за ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3) право власності на ? частину грошових коштів у сумі 182 747,86 гривень, що знаходяться на рахунку НОМЕР_5.

Визнати за ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3) право власності на ? частину грошових коштів у сумі 1 047,50 гривень, що знаходяться на рахунку НОМЕР_6.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 7 619,87 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст виготовлено 24 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді