Справа № 308/2237/17
Провадження № 22-ц/777/335/18
У Х В А Л А

про повернення заяви (клопотання) без розгляду

21.06.2018 м. Ужгород

Суддя Апеляційного суду Закарпатської області Кожух О.А., перевіривши форму та зміст заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 16 травня 2018 року щодо закриття апеляційного провадження у цивільній справі № 308/2237/17 (провадження № 22-ц/777/335/18) за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного музично-драматичного театру про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення суми за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

11.06.2018 (згідно штампу вхідної кореспонденції суду) ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення до ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 16.05.2018 (справа № 308/2237/17, провадження № 22-ц/777/335/18), якою було прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12.10.2017 щодо відмови ухвалити додаткове рішення; апеляційне провадження закрито.

Перевіривши зміст заяви щодо ухвалення додаткового рішення по справі № 308/2237/17, провадження № 22-ц/777/335/18, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених процесуальним законодавством; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи в разі, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення чи змінив його за наявності підстав, передбачених процесуальним законом (п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку").

При постановленні ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 16.05.2018 апеляційний суд не скасовував, не змінював рішення суду першої інстанції та не ухвалював нове рішення.

Даною ухвалою прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12.10.2017 щодо відмови ухвалити додаткове рішення. Апеляційне провадження закрито.

При постановленні даної ухвали судом апеляційної інстанції враховано, що після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, внаслідок чого, у відповідності до ч. 1 п. 1., ч. 2 ст. 362 ЦПК України, закрито апеляційне провадження.

При ухваленні такого судового рішення вирішено усі питання, пов'язані із заявленим клопотанням про відмову від скарги та закриттям апеляційного провадження.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви "про ухвалення додаткового рішення" вбачається, що він не визначився із характером свого звернення по суті. Подаючи заяву про ухвалення додаткового рішення, заявник водночас посилається на норму ст. 269 ЦПК України, що регулює питання виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, при цьому заявник просить: «прийняти вимоги для захисту інших осіб; поновити немайнове право прокурора Закарпатської області, адвокатів заявника; передати імена зазначених осіб відповідачу у вічне користування до логотипу», тощо.

Таким чином, заява ОСОБА_1, що надійшла до апеляційного суду 11.06.2018, не відповідає положенням ч.1 ст.183 ЦПК України, що визначає загальні вимоги до форми та змісту заяви учасника процесу, котра, зокрема, повинна містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, підстави заяви (клопотання, заперечення), інші відомості, що вимагаються цим Кодексом (ст. 183 ч. 1 п.п. 4, 5, 7).

Назва, зміст і предмет заяви ОСОБА_1 не узгоджуються між собою, обґрунтування та вимоги заяви не відповідають принципу правової визначеності, заява не містить вказівки на суть і предмет додаткового рішення, яке просить ухвалити заявник, а наведені у заяві мотивація та прохання не стосуються питань, що вирішувалися ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 16.05.2018.

Суд, встановивши, що письмову заяву подано без додержання вимог частини першої або другої статті 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду (ст.183 ч.4 ЦПК України).

За таких обставин, оформлена з порушенням вимог, встановлених ч.1 ст.183 ЦПК України заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 16.05.2018 (справа № 308/2237/17, провадження № 22-ц/777/335/18), відповідно до ч.4 ст. 183, ст. 270 ЦПК України, підлягає поверненню заявнику без розгляду.

До того ж, неодноразове подання ОСОБА_1 заяв про ухвалення додаткових рішень до ухвал суду, якими вирішувались питання, повязані з рухом справи № 308/2237/17, має ознаки зловживанням процесуальними правами, яке надає суду право залишити відповідну заяву без розгляду або повернути заяву. При цьому, згідно положень ст. 44, 148 ЦПК України, у випадку визнання факту подання особою скарг, заяв, клопотань - зловживанням процесуальними правами, суд може постановити ухвалу про стягнення із такої особи штрафу в дохід державного бюджету.

Виходячи з наведеного та керуючись ч. 4 ст.183, ст.270 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 16 травня 2018 року у цивільній справі № 308/2237/17 (провадження № 22-ц/777/335/18) повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до п.3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Кожух