АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 753/12644/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Коренюк А.М.

19 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Лапчевської О.Ф., Левенця Б.Б.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Громадської організації «Науково-дослідний інститут економічного розвитку» про припинення дій, що порушують авторські права, стягнення компенсації та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Громадської організації «Науково-дослідний інститут соціально-економічного розвитку», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна», ОСОБА_3, третя особа Громадська організація «Науково-дослідний інститут економічного розвитку» про захист авторського права, припинення порушеного права, зобов'язання вчинити дії, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, ГО «Науково-дослідний інститут економічного розвитку» та просила припинити дії, що порушують її авторські права, шляхом заборони відповідачам використання обкладинки журналу будь-яким способом; стягнути з відповідачів в солідарному порядку компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 200 000 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. та судові витрати.

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5065/2018
У лютому 2018 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_2, ГО «Науково-дослідний інститут соціально-економічного розвитку», ТОВ «Хостінг Україна», ОСОБА_3 та просив зобов'язати відповідачів видалити текст (частини тексту) авторства ОСОБА_1 з сайту sried.in.ua та будь-яких інших сайтів, адміністрування (ведення, управління тощо) яких здійснюють відповідачі; витребувати та вилучити від усіх підприємств, установ, організацій та громадян видання «Наукові розробки, передові технології, інновації» (2017) та «Економічний розвиток: теорія, методологія, практика» (2016), в яких оприлюднено (розповсюджено) текст (частину тексту), автором якого є ОСОБА_1; не ухвалювати будь-які рішення та не вживати будь-які дії, спрямовані на оприлюднення та (або) розповсюдження текстів (частин текстів) авторства ОСОБА_1 у будь-який спосіб та у будь-якій формі без згоди ОСОБА_1; стягнути з ГО «Науково-дослідний інститут соціально-економічного розвитку» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 солідарно 580 000,00 грн. у т.ч. матеріальну шкоду (упущена вигода у формі недоотримання доходів в якості авторської винагороди) у розмірі 500 000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 80 000,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.03.2018 зустрічну позовну заяву повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Посилається на те, що оскаржувана ухвала не ґрунтується на вимогах закону. В обґрунтування своїх доводів вказує, що ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, уточнення зустрічного позову та зміну позовних вимог. Сплата судового збору здійснювалась, виходячи із зменшених позовних вимог, та судом не було зазначено обов'язку щодо надання оригіналу платіжної квитанції.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення зустрічної позовної заяви заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що не сплачено судовий збір в належному розмірі й не надано оригіналу квитанції та подана з порушенням ч. ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, ГО «Науково-дослідний інститут економічного розвитку» та просила припинити дії, що порушують її авторські права, шляхом заборони відповідачам використання обкладинки журналу будь-яким способом; стягнути з відповідачів в солідарному порядку компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 200 000 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. та судові витрати (а. с. 2-6). 11.08.2017 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі (а. с. 17).

У лютому 2018 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_2, ГО «Науково-дослідний інститут соціально-економічного розвитку», ТОВ «Хостінг Україна», ОСОБА_3 та просив зобов'язати відповідачів видалити текст (частини тексту) авторства ОСОБА_1 з сайту sried.in.ua та будь-яких інших сайтів, адміністрування (ведення, управління тощо) яких здійснюють відповідачі; витребувати та вилучити від усіх підприємств, установ, організацій та громадян видання «Наукові розробки, передові технології, інновації» (2017) та «Економічний розвиток: теорія, методологія, практика» (2016), в яких оприлюднено (розповсюджено) текст (частину тексту), автором якого є ОСОБА_1; не ухвалювати будь-які рішення та не вживати будь-які дії, спрямовані на оприлюднення та (або) розповсюдження текстів (частин текстів) авторства ОСОБА_1 у будь-який спосіб та у будь-якій формі без згоди ОСОБА_1; стягнути з ГО «Науково-дослідний інститут соціально-економічного розвитку» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 солідарно 580 000,00 грн. у т.ч. матеріальну шкоду (упущена вигода у формі недоотримання доходів в якості авторської винагороди) у розмірі 500 000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 80 000,00 грн. (а. с. 115-117). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2018 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та зустрічну позовну заяву залишено без руху й надано строк для усунення недоліків.

Вказано, що статями 175, 177, 194 ЦПК Українивстановлені вимоги до зустрічної позовної заяви при подачі її позивачем до суду, проте позивачем вони не виконані, а саме: не зазначена повна поштова адреса всіх відповідачів та третьої особи (відсутній поштовий індекс), відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України), позов не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися (п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), подані документи не скріплені власноручним підписом позивача (п. 2 ч. 8 ст. 43 ЦПК України), не надано платіжного документу про належну сплату судового збору відповідно до ціни позову та згідно Закону України «Про судовий збір», за вимогу майнового характеру - 5 000 грн. 00 коп., сплачений на рахунок УДК у Дарницькому районі м. Києва - 0003, не наданий платіжний документ про належну сплату судового збору за дві самостійні вимоги немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди та про захист авторського права, припинення порушеного права, зобов'язання вчинти дії) 704 грн. 80 коп. х 2 = 1 409 грн. 60 коп., сплачений на рахунок УДК у Дарницькому районі м. Києва - 0003 (а. с. 126).

ОСОБА_1 отримав вищевказану ухвалу суду відповідно до розписки (а. с. 130).

На виконання ухвали суду ОСОБА_1 23.02.2018 надано заяву про усунення недоліків зустрічного позову, заяву (клопотання) про уточнення зустрічного позову та зміну позовних вимог та надано дублікат квитанції про сплату судового збору в розмірі 2 159,60 грн. (а. с. 185-187).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, при залишенні позову без руху, позивачу надається десять днів для усунення недоліків з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у встановлені законодавством строки надав до суду заяву про усунення недоліків зустрічного позову, висновки суду першої інстанції щодо визнання позовної заяви неподаною, колегія вважає неправильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На усунення недоліків ухвали суду від 21.02.2018 ОСОБА_1 зменшив розмір позовних вимог та просив зобов'язати відповідачів:

видалити текст (частини тексту) авторства ОСОБА_1 з сайту sried.in.ua та будь-яких інших сайтів, адміністрування (ведення, управління тощо) яких здійснюють відповідачі;

витребувати та вилучити від усіх підприємств, установ, організацій та громадян видання «Наукові розробки, передові технології, інновації» (2017) та «Економічний розвиток: теорія, методологія, практика» (2016), в яких оприлюднено (розповсюджено) текст (частину тексту), автором якого є ОСОБА_1;

не ухвалювати будь-які рішення та не вживати будь-які дії, спрямовані на оприлюднення та (або) розповсюдження текстів (частин текстів) авторства ОСОБА_1 у будь-який спосіб та у будь-якій формі без згоди ОСОБА_1;

стягнути з ГО «Науково-дослідний інститут соціально-економічного розвитку» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 солідарно 155 000,00 грн. у т.ч. матеріальну шкоду (упущена вигода у формі недоотримання доходів в якості авторської винагороди) у розмірі 75 000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 80 000,00 грн.

Отже, позивач за зустрічним позовом звернувся до суду із вимогою майнового характеру (750 грн.) немайнового характеру (704,80 грн.) та майнового про зобов'язання вчинити дії (704,80 грн.).

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 до заяви на усунення недоліків додано дублікат квитанції від 23.02.2018 про сплату судового збору відповідно до зменшених позовних вимог в розмірі 2 159,60 грн. (а. с. 197).

Таким чином, позивачем сплачено судовий збір в належному розмірі й додано квитанцію на підтвердження даної обставини.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За наведеного, не може бути підставою для повернення позовної заяви не надання позивачем оригіналу квитанції про сплату судового збору, враховуючи обов'язок суду перевіряти зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції зазначив, що позовна заява подана з порушенням вимог ч. ч. 1-2 ст. 193 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, суд першої інстанції, посилаючись в оскаржуваній ухвалі на ст. 193 ЦПК України, не обґрунтував та не з'ясував необхідність застосування даної норми права, не звернув уваги на те, що результатом порушення останньої є вчинення інших процесуальних дій.

За наведеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: О.Ф. Лапчевська

Б.Б.Левенець