АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 753/1703/17 Головуючий у суді першої інстанції: Комаревцева Л.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3518/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції : Прокопчук Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 від імені та в інтересах ОСОБА_6

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Зазаначав, що з 04.08.2001 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 За час перебування у шлюбі ними було набуте спільне майно, а саме:

- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстроване за відповідачем;

- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, право власності на яку зареєстроване за матір'ю відповідача ОСОБА_8;

- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, право власності на яку зареєстроване за позивачем;

- легковий автомобіль марки HONDAC-RV 2008 року випуску, сірого кольору металік, державний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстроване за позивачем.

Крім того, подружжя відклало 110 000,00 доларів США, які знаходяться на зберіганні у відповідача. Посилаючись на те,що відповідачка провести добровільний поділ майна не погодилася, позивач просив:

1. Визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 79,6 кв.м.;

2. Визнати за ним право особистої приватної власності на легковий автомобіль марки HONDAC-RV 2008 року випуску, сірого кольору металік, державний номер НОМЕР_1;

3. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 62,8 кв.м.;

4. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 62,8 кв.м.;

5. Стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 55 000,00 доларів США, що на момент подання позову за курсом НБУ становить 1 540 000,00 грн.;

6. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на ? частину автомобіля CHEVROLET AVEО, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2;

7. Розподілити судові витрати в порядку, визначеному ЦПК України.

У вересні 2017 року відповідач звернулась до суду із зустрічним позовом до позивача про визнання майна особистою приватною власністю. Зазначала, що після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами та за час їх окремого проживання 07.07.2014 року між нею та ПАТ &q?і ;Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд &qucl;ІСТЕЙТ&quma; було укладено інвестиційний договір №0223/1-3/126, згідно якого ОСОБА_7 як інвестор мала проінвестувати будівництво житлової квартири АДРЕСА_4. Договір купівлі-продажу вказаної квартири було укладено 14.06.2016 року, за яким вона сплатила 841 519,99 грн. в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський рахунок продавця до підписання цього договору на умовах Інвестиційного договору в якості інвестиційного внеску. Вказану грошову суму ОСОБА_7 отримала від своєї матері ОСОБА_8 у якості грошової допомоги, про що написала відповідну розписку.

Таким чином вважала, що право власності на квартиру АДРЕСА_4 виникло 14.06.2016 року, тобто через чотири роки після припинення фактичних шлюбних відносин із позивачем за первісним позовом, а тому просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2017 року позов ОСОБА_6 залишено без задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_5.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судовий збір в сумі 8 000,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, поданій від імені та в інтересах ОСОБА_6, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення його позову та відмову у задоволенні зустрічного позову. Представник позивача за первісним позовом посилається на невідповідність висновків суду, викладених в рішенні, обставинам справи та неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

06 червня 2018 року через відділ прийому громадян Апеляційного суду м. Києва представником ОСОБА_6 - ОСОБА_5 була подана заява про затвердження мирової угоди, підписана ОСОБА_6 та ОСОБА_7 власноруч. У заяві сторони просять затвердити мирову угоду, визнати нечинним оскаржуване рішення та закрити провадження у справі, вирішити питання про повернення 50% судового збору.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_7 свою заяву про затвердження мирової угоди підтримали, просили закрити провадження у справі.

Частиною 7 ст. 49 ЦПК України передбачено право сторін укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

У судовому засіданні сторони зазначили,що дійшли згоди про розподіл майна на наступних умовах:

1. Сторони вирішили визнати за ОСОБА_6 право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіль марки HONDA C-RV 2008 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, номер шасі VIN НОМЕР_4, тип - легковий універсал;

2. Сторони вирішили визнати за ОСОБА_7 право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Розглянувши заяву, вислухавши думку учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 207 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою відповідно до положень ст. 69 СК України.

Оскільки у даному випадку умови мирової угоди відповідають вимогам ст. 207 ЦПК України та не порушують прав, свобод чи інтересів як сторін у справі, так і інших осіб, колегія суддів вважає за можливе затвердити мирову угоду, укладену між сторонами, у зв'язку із чим рішення суду першої інстанції визнати нечинним, а провадження у справі закрити.

Наслідки укладення мирової угоди сторонам роз'яснені та зрозумілі.

Враховуючи затвердження судом мирової угоди та закриття провадження у справі, відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, що були застосовані відповідно до ухвали суді Дарницького районного суду м. Києва від 04.04.2017 р., підлягають скасуванню .

Крім того, у заяві про затвердження мирової угоди сторони просили вирішити питання про повернення апелянту з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

При зверненні з апеляційною скаргою було сплачено судовий збір у сумі 24 000,00 грн., а відтак 50 відсотків судового збору у сумі 12 000,00 грн. підлягає поверненню з державного бюджету особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 207, 367, 368, 373, 374 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_5 виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 19 березня 1999 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9) та ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_6, паспорт серії НОМЕР_7, виданий Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві 21 вересня 2001 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10), за умовами якої:

1) Визнати за ОСОБА_6 право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та автомобіль марки HONDA C-RV 2008 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, номер шасі VIN НОМЕР_4, тип - легковий універсал;

2) Визнати за ОСОБА_7 право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року визнати нечинним.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_8, яка належить на праві власності ОСОБА_6.

Зняти арешт, накладений на автомобіль марки HONDA C-RV 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_6.

Зобов'язати Головне Управління Державної казначейської служби України у місті Києві повернути ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 12 000 грн. (дванадцять тисяч гривень), який був сплачений на розрахунковий рахунок № 0010, МФО - 820019, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; код отримувача 38050812, згідно квитанції від 13 квітня 2018 року № 3713173 на суму 24 000 грн.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного судушляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судя-доповідач :

Судді :

Повний текст ухвали складений : 22 червня 2018 року