Справа № 633/130/17
провадження 2/633/13/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Смирнова В.А.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про розподіл спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, на свою користь, 1/2 частину вартості відчуженого автомобіля ВАЗ 21124, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, що становить 41 300 (сорок одна тисяча триста) гривень 00 коп..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 18 грудня 1993 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

02 лютого 2017 року рішенням Печенізького районного суду Харківської області у справі № 633/5/17 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

За час шлюбу позивачем та відповідачем було придбано легковий автомобіль марки ВАЗ 21124, 2005 року випуску, номер кузова ХТА 4119, державний номер НОМЕР_3.

Так як в сімї були дружні відносини, суперечок не виникало, то куплений автомобіль було вирішено оформити на відповідача, в звязку з чим 30 квітня 2013 року ВРЕР №14 йому було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САО №934912.

Позивачу стало відомо, що відповідач без її відома та без отримання її згоди як співвласника майна здійснив відчуження вищезазначеного автомобіля, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №754638, виданим Центром 6347, дані якого свідчать про те, що з 08 листопада 2016 року власником легкового автомобіля марки ВАЗ 21124, державний номер НОМЕР_2, є спільний син позивачки та відповідача - ОСОБА_4.

На даний час стосунки позивача з відповідачем фактично припинено, шлюб між ними розірвано. На теперішній час домовленості про добровільний розподіл майна, що є спільною власністю, між Позивачем та Відповідачем не досягнуто.

Автомобіль марки ВАЗ 21124, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_2 є спільною сумісною власністю подружжя, а отже підлягає поділу.

Зважаючи на той факт, що Відповідач здійснив відчуження автомобіля марки ВАЗ 21124, державний номер НОМЕР_2, проти волі іншого з подружжя, без отримання згоди Позивача як співвласника майна, його вартість має бути врахована при поділі спільного майна подружжя.

Позивач в судове засідання не зявилася. Через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4, в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу з відповідачем у позивача є повнолітній син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

02 лютого 2017 року рішенням Печенізького районного суду Харківської області у справі №633/5/17 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. (а.с.7)

За час шлюбу позивачем та відповідачем було придбано легковий автомобіль марки ВАЗ 21124, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2. Куплений автомобіль було оформлено на відповідача, в звязку з чим 30 квітня 2013 року ВРЕР №14 було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САО №934912.

Позивачу стало відомо, що відповідач без її відома та без отримання її згоди як співвласника майна здійснив відчуження вищезазначеного автомобіля, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №754638, виданим Центром 6347, дані якого свідчать про те, що з 08 листопада 2016 року власником легкового автомобіля марки ВАЗ 21124, державний номер НОМЕР_2, є спільний син позивача та відповідача - ОСОБА_4. (а.с.8)

На даний час стосунки позивача з відповідачем фактично припинено, шлюб між ними розірвано. На теперішній час домовленості про добровільний розподіл майна, що є спільною власністю, між позивачем та відповідачем не досягнуто.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

За змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

На підставі вищевикладеного можна прийти до висновку, що автомобіль марки ВАЗ 21124, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_2 є спільною сумісною власністю подружжя, а отже підлягає поділу.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних в п. 30 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Зважаючи на той факт, що відповідач здійснив відчуження автомобіля марки ВАЗ 21124, державний номер НОМЕР_2, проти волі іншого з подружжя, без отримання згоди Позивача як співвласника майна, його вартість має бути врахована при поділі спільного майна подружжя.

Аналогічна правова позиція викладена й у Постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16 та Постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1587цс16.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно Довідки про вартість автотранспорту від 06.04.2017 року: вартість автомобіля ВАЗ-21124, рік випуску 2005, обєм двигуна 1,596 л., що належить ОСОБА_4 становить 82 600 (вісімдесят дві тисячі шістсот) гривень 00 коп. без ПДВ. (а.с.9)

Відтак, зважаючи на рівність часток подружжя, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 41 300 (сорок одна тисяча триста) гривень 00 коп. вартості відчуженого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Суд, дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,ст. 69-72 СК України, ст. ст. 15, 16, 18, 372 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про розподіл спільного майна подружжя задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 1/2 частину вартості відчуженого автомобіля ВАЗ 21124, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, що становить 41 300 (сорок одна тисяча триста) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений нею судовий збір у розмірі 1000 ( одна тисяча) грн., 00 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : В.А. Смирнов