Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/537/18
Провадження № 2/273/271/18
25 вересня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності -
19.04.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про виділення їй в натурі її 1/2 частини (однієї другої частини) із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності з відповідачем ОСОБА_3 , що складає 46/100 часток, житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями, а саме виділити їй кімнату 1-5 площею 25,9 кв. м. та кухню 1-4 площею 9,2 кв. м., загальною площею 35,1 кв. м., господарські будівлі - погріб Д, сарай Б та 1/2 частину (одну другу частину) колодязя, визнавши за нею право власності на вказані приміщення та споруди. Стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за недоотриману нею частки в сумі 3506,90 грн. та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору.
Позов обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2018 року вона є власником 1/2(однієї другої частини) від 46/100 часток, житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 66 кв.м. складаються з веранди І - площею 8,8 кв.м., з коридору 1-1 - площею 5,6 кв.м., кімнати1-2 - площею 9,1 кв.м., кімнати1-3 - площею 7,9 кв.м., кімнати1-4 - площею 9,2 кв.м., кімнати1-5 - площею 25,9 кв.м. До будинку приналежні господарські будівлі, а саме сарай - літера Б, вбиральня - літера В, сарай - літера Г, погріб - літера Д, сарай - літера Ж, навіс - літера З, огорожа-№2, колодязь - №4. Також позивач є власником інших 54/100 частин вказаного будинку. Тому вважає, що запропонований нею варіант поділу (виділу) спадкового майна відповідає вимогам закону та інтересам кожної сторони, є найбільш наближений до розміру їх часток у спільному майні, не потребує додаткових переобладнань зі сторони відповідача та проведення судових експертиз. Оскільки відповідач ОСОБА_3 добровільно вирішити питання поділу (виділу) спільного нерухомого майна не бажає, тому звернулася до суду з вказаним позовом за захистом своїх цивільних прав.
Ухвалою суду від 25.09.2018 року позовні вимоги в частині виділення позивачу сарая «Б», що належить до господарських будівель житлового будинку АДРЕСА_1 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за недоотриману нею частки в сумі 3506,90 грн. закрито провадження у зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.
25.09.2018 року позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, в заяві від 18.07.2018 року представник позивача ОСОБА_4 просила розглянути справу без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.36).
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала (а.с.48).
В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, позивача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 280 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є співвласниками 46/100 частин, житлового будинку АДРЕСА_1 в рівних частина по 1/2 (одній другій), що підтверджується даними копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2018 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.04.2018 року (а.с.15,16).
Згідно із даними технічного паспарту, свідоцтва про право на спадщину за законом витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності дана частина вказаного будинку має загальну площу 66 кв.м. та складається з: веранди І - площею 8,8 кв.м., з коридору 1-1 - площею 5,6 кв.м., кімнати 1-2 - площею 9,1 кв.м., кімнати 1-3 - площею 7,9 кв.м., кімнати 1-4 - площею 9,2 кв.м., кімнати 1-5 - площею 25,9 кв.м. До неї приналежні господарські будівлі загальною площею 127,3 кв.м., а саме сарай - літера Б (площею 12,2 кв.м.), вбиральня - літера В (площею 2,6 кв.м.), сарай - літера Г(площею 41,7 кв.м.), погріб - літера Д (площею 21,7 кв.м.), сарай - літера Ж(площею 38,7 кв.м.), навіс - літера З (площею 10,4 кв.м.), огорожа-№2, колодязь - №4 (а.с.12-14,15,16).
Позивач ОСОБА_2 також є власником інших 54/100 частин вказаного будинку та приналежної будівлі - сарая - літера Б, що підтверджується даними договору дарування від 08.11.2001 року (а.с.8).
Між сторонами у справі виник спір щодо виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, оскільки частки кожної сторони визначені.
Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України та іншими нормативно - правовими актами.
В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Об'єктом права спільної часткової власності сторін є 46/100 частин житлового будинку та приналежних до нього будівель. Відповідно до правил ст. 186 ЦК України та з урахуванням роз'яснень в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (зі змінами та доповненнями) господарські (приналежні) будівлі, слідують за головною річчю (житловим будинком), якщо інше не встановлено законом або договором, та складають одне ціле, тобто в даному випадку 46/100 частин.
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Відповідно до ст. 361,364 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Крім того, має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (із змінами та доповненнями) зазначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК України ). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необґрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.
Позивач просить виділити їй кімнату 1-5 площею 25,9 кв. м. та кухню 1-4 площею 9,2 кв. м., загальною площею 35,1 кв. м., господарські будівлі - погріб «Д» та 1/2 частину (одну другу частину) колодязя, визнавши за нею право власності на вказані приміщення та споруди та припинення право спільної часткової власності позивача.
Суд вважає, що дані вимоги слід задовольнити, оскільки вони не суперечать закону, не порушують права співвласників, не заперечуються відповідачем. Позивачу ОСОБА_2 слід виділити кімнату 1-5 площею 25,9 кв. м. , кухню 1-4 площею 9,2 кв. м., загальною площею 35,1 кв. м., та господарські будівлі - погріб «Д» та 1/2 частину (одну другу частину) колодязя, визнавши за нею право власності на вказані приміщення та споруди.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути з відповідача судові витрати понесені по сплаті судового збору за пред'явлення даного позову до суду в сумі 704,80 грн., так як вони документально підтверджені, а суд задовольняє вимоги повністю.
На підставі наведеного, ч. ч. 1, 2 ст. 358, ст. 361, ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 367 ЦК України, ст. 152 ЖК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» , із змінами та доповненнями , керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 281, 282, 284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Виділити із спільної часткової власності у власність ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кімнату 1-5 площею 25,9 кв. м. та кухню 1-4 площею 9,2 кв. м. (загальною площею 35,1 кв. м.) житлового будинку АДРЕСА_1 та належні до нього господарські будівлі - погріб «Д» та 1/2 частину (одну другу частину) колодязя, що відповідає належній їй на праві власності 1/2(одній другій) частині в 46/100 (сорок шість сотих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 та належних до них господарських будівель, згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 квітня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Баранівської державної нотаріальної контори Житомирської області Вовк Надією Миколаївною та зареєстроване в реєстрі за №436 по спадковій справі №94/2014.
Визнати право власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на кімнату 1-5 площею 25,9 кв. м. та кухню 1-4 площею 9,2 кв. м. (загальною площею 35,1 кв. м.) житлового будинку АДРЕСА_1 та належні до нього господарські будівлі - погріб «Д» та 1/2 частину (одну другу частину) колодязя.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щодо співвласника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в 46/100 (сорок шість сотих) часток, житлового будинку АДРЕСА_1 та належних до них господарських будівель.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто Баранівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.С. Бєлкіна