Справа № 473/1197/18
"15" червня 2018 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Висоцької Г.А.
при секретарі - Радєвій Н.В.
розглянувши у порядку спрощеного провадження в судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу № 473/1197/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
17.04.2018 року ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «Приват Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказує, що 18.10.2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2100 грн., а позичальник зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, відсотки за користування ним в розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Ухвалою суду від 25.04.2018 року справа призначена до слухання в порядку спрощеного провадження на 24.05.2018 року.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, повне підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявилась, судом про розгляд справи повідомлялась належним чином, як за місцем фактичного проживання, так і за місцем реєстрації, про що свідчать поштові повідомлення, які надсилалися рекомендованим листом за місцем реєстрації особи. Суд вважає за можливе, згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України ( в редакції 03.10.2017 року) ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.
Між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем 18.10.2013 року був укладений кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови.
Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умов і Правил надання банківських послуг, банківських тарифів.
На виконання умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на місяць за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.
Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Як встановлено судом, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним.
Станом на 31.03.2018 року відповідач має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2087 грн. 75 коп.
За таких обставин заборгованість за процентами первісно нараховувалась, виходячи з процентних ставок 30,00%, в подальшому 34,80% річних, 43,20%. Згідно виписки по рахунку надану банком 24.01.2014 року відповідач, останній раз користувався карткою, тим самим прийняв процентну ставку 30% річних і в подальшому не змінював її, оскільки більше не користувався коштами позичальника.
Таким чином, заборгованість за процентами станом на 31.03.2018 року (в межах заявлених позовних вимог) становить 3123грн.60 коп. ((851грн.43коп.(нараховані проценти станом на 31.08.2014 року) + (2087,75 х 30% /360 х 1306).
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
За порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором позивачем також нараховані:
-пеня в розмірі - 4235 грн.97 коп.
- штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 3510 грн.83 коп. (процентна складова).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Згідно п. 2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг за порушення зобов'язань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених даними Умовами.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21.10.2015 року по цивільній справі №6-2003цс15 та в силу положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язком для судів при застосуванні цих норм права.
Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов'язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим.
За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише пеня і суд вважає, що вона нарахована позивачем обґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України (зі змінами та доповненнями станом на 15.12.2017 року) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, повязані з сплатою судового збору в розмірі 1 762 грн.
За такого, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (13%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 224 грн.25коп.
Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації Миколаївська область, м. Вознесенськ пров. Радісний, № 8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по договору б/н від 18.10.2013 року станом на 31.03.2018 року,яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2087грн. 75 коп., заборгованість за процентами в розмірі 3123 грн.60 коп. пеня в розмірі 4235 грн. 97коп., всього 9447 (девять тисяч чотириста сорок сім) грн. 32 коп. та на відшкодування судового збору у розмірі 224 (двісті двадцять чотири) грн. 25 коп., а всього 9671 (девять тисяч шістсот сімдесят одна) грн. 57 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя Висоцька Г.А.