Дата документу 07.06.2018
Справа № 334/3611/17
Провадження № 2/334/781/18
07 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.
при секретарі Куліковій Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР СПЕЦ ЕКСПО» до ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,
07.06.2017 р. ТОВ «УКР СПЕЦ ЕКСПО» звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. В позові зазначили, що ТОВ «УКР СПЕЦ ЕКСПО», мало в приватній власності квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кремлівська (ОСОБА_2), 77 а, кв.1, загальною площею 80,36 кв.м.
19.05.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що за невідомих обставин вказана квартира стала належить невідомій особі ОСОБА_1 на підставі Інвестиційного Договору №43 від 20.05.2016 р. та акту приймання-передачі № 43-А від 10.06.2016 р.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Представник ТОВ «УКР СПЕЦ ЕКСПО» ОСОБА_3 у судове засіданні 07.06.2018р. не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позові вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно зясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність, суд приходить до наступних висновків.
Згідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ст.16 ЦК України, кожна особа має правом звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є директором та засновником ТОВ «УКР СПЕЦ ЕКСПО», яке мало в приватній власності квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кремлівська (ОСОБА_2), 77 а, кв.1, загальною площею 80,36 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 06.05.2015 р. укладеним між ОСОБА_4 та ТОВ «УКР СПЕЦ ЕКСПО» в особі директора ОСОБА_3, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №749, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2015 р. (а.с. 4-7, 9-12).
19.05.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що за невідомих обставин вказана квартира стала належить невідомій особі ОСОБА_1. Підставою для перереєстрації права власності на дану квартиру стали: Інвестиційний Договір №43 від 20.05.2016 р., який не був нотаріально посвідченим та акт приймання-передачі №43-А від 10.06.2016 р. (а.с. 36-39)
ОСОБА_3, як директор та засновник ТОВ «УКР СПЕЦ ЕКСПО» зазначеного Інвестиційного Договору та акту приймання-передачі обєкта №43-А від 10.06.2016 р. не підписував, жодних довіреностей та доручень на підписання вказаних документів не надавав жодній особі, вказану квартиру не відчужував, ОСОБА_1 не знає, з ним жодного разу не зустрічався та ніяких угод не укладав. Про вказані факти свідчать пояснення ОСОБА_3, які надані під час розгляду справи.
Невідомі особи підробили підпис ОСОБА_3 та печатку ТОВ «УКР СПЕЦ ЕКСПО» на Інвестиційному Договорі, який нотаріально не посвідчений та на акті приймання-передачі № 43-А від 10.06.2016 р. та без відома позивача та без законних на те правових підстав за підробленими документами звернулися до реєстратора, який і вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про зміну власника квартири, а саме: зазначивши власником ОСОБА_1
При огляді долучених до матеріалів справи Інвестиційного Договору від 20.05.2016 р. №43 і акту приймання-передачі №43-А від 10.06.2016 р. візуально помітно, що підписи ОСОБА_3 на вказаних документах та на позовній заяві та паспорті позивача значно відрізняються. Крім того, до матеріалів справи було надано Посвідчення про відрядження відповідно до якого ОСОБА_3 був у відрядженні у м. Маріуполь 19.05.2016 р. 20.05.2016 р., що свідчить про неможливість підписання ним Інвестиційного договору від 20.05.2016 р. з ОСОБА_6 у м. Запоріжжя. (а.с. 40-44)
Таким чином, на теперішній час ОСОБА_1 безпідставно належить право власності на квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. С.Синенка (Кремлівська), буд. 77 а, кв.1.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів.
За ч.1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з нормою статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
Сторонами за віндикаційного позовом є власники майна або титульні володільці та незаконні володільці майна. Інші особи не є стороною в таких правовідносинах.
У п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що застосовуючи положення ст.. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.
У даному випадку квартира за адресою: м. Запоріжжя, вул. С.Синенка (Кремлівська), буд. 77 а, кв.1, яка належить ТОВ «УКР СПЕЦ ЕКСПО», незаконно на підставі підроблених документів, перейшла у володіння ОСОБА_1
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач не відчужував належну йому на праві власності квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. С.Синенка (Кремлівська), буд. 77 а, кв.1 та вказане майно вибуло з його власності поза його волею, на підставі підроблених документів, чим було порушено права власника, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині витребування вказаної квартири з чужого незаконного володіння підлягають задоволенню.
Право власності ТОВ «УКР СПЕЦ ЕКСПО» на квартиру 1 будинку №77 а по вул.. С.Синенка в м. Запоріжжя було набуте ним на законних підставах, а вже потім діями невідомих осіб було порушене, то суд приходить до висновку, що для захисту прав власника необхідно визнати за ним право власності на квартиру 1 будинку №77 а по вул.. С.Синенка в м. Запоріжжя.
На основі повно і всебічно зясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2025,00 грн., понесені ним при поданні позову.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 321, 328, 387, 392 ЦК України, суд -
Позов ТОВ «УКР СПЕЦ ЕКСПО» до ОСОБА_1 задовольнити.
Витребувати квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. С.Синенка (Кремлівська), 77 а, кв.1, загальною площею 80,36 кв.м. з чужого незаконного володіння у ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.