Справа № 127/751/18
Провадження № 22-ц/772/1799/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 рокуСправа № 127/751/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів: Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.,
за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
Позовна заява мотивована тим, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 2002 року.
Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 09.12.2011 року шлюб було розірвано.
Від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає разом із матір`ю та повністю знаходиться на її утриманні.
Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 31.08.2011 року у справі №2-1864/11/0206 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2013 року в цивільній справі №127/25582/13-ц зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 31.08.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 з 1/3 на 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.
На думку позивача, розмір аліментів, визначений за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області підлягає збільшенню до 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з тих підстав, що на даний час неповнолітній син ОСОБА_3 потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Позивач отримає лише заробітну плату і інших доходів немає, та не може забезпечити належний рівень життя сину, що стало підставою звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у платника аліментів ОСОБА_2 не змінився матеріальний стан в сторону покращення, що у відповідності до положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила рішення суду скасувати та постановити нове, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити в повному обсязі.
ОСОБА_1 мотивувала апеляційну скаргу тим, що дохід відповідача зріс майже втричі з 2013року, що підтверджується банківською роздруківкою карткового рахунку, теперішня його дружина працює та отримує заробітну плату, дитина дружини має власного батька, а тому не перебуває на утриманні відповідача, а матір-інвалід є приватним підприємцем, яка має крім пенсії по інвалідності власний дохід.
Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 09.12.2011 року було розірвано.
Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після розірвання шлюбу проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2013 року в цивільній справі №127/25582/13-ц зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 31.08.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 з 1/3 на 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв`язку з тим, що він, будучи працездатним, не працює без поважних причин чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів чи їх зменшення.
Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 та частини 3 статті 80 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.
Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , зокрема з довідки про доходи, виданої 13.03.2018 року, отримує значно більшу заробітну плату, аніж в 2013 році на момент ухвалення рішення про зменшення розміру аліментів до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів).
Крі того відпали обставини, які слугували причиною для зміни розміру аліментів з 1/3 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів).
Враховуючи даний факт суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про те, що з 2013 року матеріальний стан ОСОБА_2 не змінився в сторону покращення.
Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з тим, що при вирішенні даного спору суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, з яких вбачається, що у відповідача відбулось суттєве покращення матеріального стану, що є підставою для збільшення розміру аліментів, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2013 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 м. Вінниці на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський
Судді: Ю.Б. Войтко
Л.О. Голота