Справа №295/2792/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з Давиденко Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (проживаючого за адресою АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В судове засідання 02.08.2018 р., та 20.09.2018 р., позивач не з'явився, хоча про час, місце розгляд справи позивач був належним чином повідомлений, про що свідчать, список повідомлених осіб /а.с. 23/, рекомендоване поштове відправлення /а.с. 29-30/. Окрім цього позивач надіслав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи на невизначений термін у зв'язку з виїздом за межі України та можливістю наладити стосунки /а.с.с 27/.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час, місце розгляд справи позивач була належним чином повідомлена, про що свідчать, рекомендовані поштові відправлення.

Згідно п.5, ч.1, ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч.5. ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначає ч.3, ст.131 ЦПК України учасникисудового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Аналізуючи вказані вище норми права, суд вважає, що законодавець передбачив, що за умови двох поспіль неявок до суду позивача або його представника з будь-яких підстав як перший, так і другий раз, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За змістом ч.1, ст.210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Як наголошує ч.1, ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальнимиправами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання, випадки недобросовісної поведінки сторін ними не передбачені. Разом з тим згідно із ч.1 ст.44 ЦПК учасники судового процесута їх представники повинні добросовісно користуватися правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд обмежений у можливостях впливу на недобросовісну поведінку сторони, що дозволяє зацікавленій особі різними способами затягувати розгляд справи, перешкоджати ухваленню несприятливого для себе рішення й учиняти інші протиправні дії у сфері цивільного судочинства. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Позивач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, недобросовісно користується своїми процесуальними правами, зловживає ними та не виконує покладені на нього процесуальні обов'язки. Розгляд даного позову розпочато 10.05.2018 року, однак позивач жодного разу не з'явився в судове засідання, що свідчить про те, що він не зацікавлений в результатах розгляду справи.

З огляду на те, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з'явивлася в судове засідання, заяв про розгляд справи, призначеної на 02.08.2018 р., 20.09.2018 р. без його участі не подав, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 169, 207 ЦПК України, суд, -

Постановив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя