Справа № 761/7204/18
Провадження № 2/761/4573/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Горюк В.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та ОСОБА_2 04.06.2004 року було зареєстровано шлюб відділом актів громадського стану Гагарінського району м. Севастополя, актовий запис № 273. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спору щодо спільного майна подружжя у сторін немає. Зазначає, що на протязі останніх двох років сімейне життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо в різних містах, втрачено почуття любові та поваги. На думку позивача, подальше підтримання сімейних відносин неможливе. У зв'язку з чим, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України.

Під час проведення підготовчого засідання відповідачем не надано відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, відповідач повідомлялась належним чином і судове засідання не з'явилась, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 04.06.2004 року було зареєстровано шлюб відділом актів громадського стану Гагарінського району м. Севастополя, про що зроблено актовий запис № 273.

Від шлюбу у сторін дітей немає.

Спору щодо поділу майна подружжя немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони припинили проживати однією сім'єю, підтримувати подружні стосунки, вести спільне господарство з 2016 року.

Як зазначив позивач, шлюб існує формально, примирення між сторонами неможливе.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення.

За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає інтересам позивача та відповідача.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Дошлюбне прізвище відповідача ОСОБА_2 - «ОСОБА_2», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Питання щодо залишення прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища в судовому засіданні не вирішувалось.

За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що судовий збір при подачі позову про розірвання шлюбу не сплачувався позивачем на підставі п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13, 141, 196, 197, 200, 258, 259, 263, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 110, 112, 113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 04 червня 2004 року відділом актів громадського стану Гагарінського району м. Севастополя, актовий запис № 273 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2018 року.

Суддя: