Справа № 149/228/18
Провадження № 22-ц/772/1775/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 рокуСправа № 149/228/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

Головуючого (судді-доповідача): Оніщука В.В.,

Суддів: Медяного В.М., Сала Т.Б.,

учасники справи:

позивач: Державне підприємство «Хмільницьке лісове господарство» відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2018 року, постановлене у складі судді Вергелеса В.О. в приміщенні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області,

встановив:

В лютому 2018 року Державне підприємство «Хмільницьке лісове господарство» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відшкодування збитків, завданих в наслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.11.2017 року на території мисливських угідь Державного підприємства "Хмільницький лісгосп" Широко-Гребельське лісництво, квартал 34, відповідачами, які є мисливцями Літинської РО УТМР, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", було незаконно відстріляно самця козулі європейської, про що було складено протоколи про порушення правил полювання від 05.11.2017 року. Відповідними постановами від 05.11.2017 року та 06.11.2017 року вказаних осіб притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Закону України "Про мисливське господарство та полювання".

Позивач посилається на те, що своїми протиправним діями, які виразились у незаконному відстрілі самця козулі європейської, відповідачі заподіяли матеріальну шкоду в розмірі 32000 гривень, яку просить стягнути з відповідачів на користь ДП "Хмільницьке лісове господарство".

Рішенням Хмільницького міськрайонного Вінницької області від 18 червня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь Державного підприємства "Хмільницьке лісове господарство" матеріальну шкоду в розмірі 32000 гривень.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок протиправних дій відповідачів, які виразились у проведенні полювання без належного на те дозволу, під час якого здійснено відстріл самця козулі європейської, була заподіяна майнова шкода, яка підлягає відшкодуванню на користь Державного підприємства "Хмільницьке лісове господарство" особами, які її заподіяли, а саме відповідачами у справі.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, мотивовану тим, що суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не зазначив жодного допустимого доказу, котрий доводив би вину хоча б одного із відповідачів, а за відсутності вини не можливо покласти на особу цивільно-правову відповідальність, тому просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

21 серпня 2018 року до Апеляційного суду Вінницької області надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ДП «Хмільницьке лісове господарство» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції досліджено всі необхідні докази та обставини справи, а тому рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та вмотивованим, в зв'язку з чим не підлягає зміні чи скасуванню.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апеляційна скарга на підставі ст.369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вимогам вищевказаного закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 листопада 2017 року на території мисливських угідь Державного підприємства «Хмільницький лісгосп» спвробітниками цього ж підприємства було виявлено відстріляного самця козулі європейської, та складено протоколи про адміністративне правопорушення (порушення правил полювання) на громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які перебували неподалік місці події.

Так, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 0038 від 05.11.2017 року, складеним мисливствознавцем Літинського району ОСОБА_10, о 13:30 годині 05.11.2017 року ОСОБА_9 знаходився в мисливських угіддях Широкогребельського лісництва ДП "Хмільницьке лісове господарство" із зібраною мисливською зброєю і в межах 300-метрової відстані було виявлено труп дикої козулі (а.с. 9-10).

Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Закону України "Про мисливське господарство та полювання" № 0083 від 05.11.2018 року, винесеною директором ДП "Хмільницьке лісове господарство", ОСОБА_9 визнано винним у порушенні ст. 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" та за ст. 85 ч. 1 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 119 гривень (а.с. 11).

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 0033 від 05.11.2017 року, складеним мисливствознавцем ДП "Хмільницький лісгосп" ОСОБА_11, о 13:30 годині 05.11.2017 року, ОСОБА_3 знаходився в мисливських угіддях Широкогребельського лісництва ДП "Хмільницьке лісове господарство" із зібраною мисливською зброєю і в межах 300-метрової відстані було виявлено труп дикої козулі (а.с. 13-14).

Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Закону України "Про мисливське господарство та полювання" № 0083 від 05.11.2018 року, винесеною директором ДП "Хмільницьке лісове господарство", ОСОБА_3 визнано винним у порушенні ст. 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП у виді штрафу в розмірі 119 гривень (а.с. 15).

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 0033 від 05.11.2017 року, складеним мисливствознавцем ДП "Хмільницький лісгосп" ОСОБА_11, о 13:30 годині 05.11.2017 року, ОСОБА_4 знаходився в мисливських угіддях Широкогребельського лісництва ДП "Хмільницьке лісове господарство" із зібраною мисливською зброєю і в межах 300-метрової відстані було виявлено труп дикої козулі (а.с. 17-18).

Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Закону України "Про мисливське господарство та полювання" № 0083 від 05.11.2018 року, винесеною директором ДП "Хмільницьке лісове господарство", ОСОБА_4 визнано винним у порушенні ст. 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП у виді штрафу в розмірі 119 гривень (а.с. 19).

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 0033 від 05.11.2017 року, складеним мисливствознавцем ДП "Хмільницький лісгосп" ОСОБА_11, о 13:30 годині 05.11.2017 року, ОСОБА_5 знаходився в мисливських угіддях Широкогребельського лісництва ДП "Хмільницьке лісове господарство" із зібраною мисливською зброєю і в межах 300-метрової відстані було виявлено труп дикої козулі (а.с. 21-22).

Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Закону України "Про мисливське господарство та полювання" № 0083 від 05.11.2018 року, винесеною директором ДП "Хмільницьке лісове господарство", ОСОБА_5 визнано винним у порушенні ст. 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КУпАП виді штрафу в розмірі 119 гривень (а.с. 23).

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 0033 від 05.11.2017 року, складеним мисливствознавцем Літинського району ОСОБА_10, о 13.30 годині 05.11.2017 року ОСОБА_6 знаходився в мисливських угіддях Широкогребельського лісництва ДП "Хмільницьке лісове господарство" із зібраною мисливською зброєю і в межах 300-метрової відстані було виявлено труп дикої козулі (а.с. 25-26).

Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Закону України "Про мисливське господарство та полювання" № 0083 від 05.11.2018 року, винесеною директором ДП "Хмільницьке лісове господарство", ОСОБА_6 визнано винним у порушенні ст. 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП у виді попередження (а.с. 27).

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 0033 від 05.11.2017 року, складеним мисливствознавцем ДП "Хмільницький лісгосп" ОСОБА_11, о 13.30 годині 05.11.2017 року ОСОБА_7 знаходився в мисливських угіддях Широкогребельського лісництва ДП "Хмільницьке лісове господарство" із зібраною мисливською зброєю і в межах 300-метрової відстані було виявлено труп дикої козулі (а.с. 28-29)

Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Закону України "Про мисливське господарство та полювання" № 0083 від 05.11.2018 року, винесеною директором ДП "Хмільницьке лісове господарство", ОСОБА_7 визнано винним у порушенні ст. 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП у виді штрафу в розмірі 119 гривень (а.с. 30).

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 0033 від 05.11.2017 року, складеним мисливствознавцем ДП "Хмільницький лісгосп" ОСОБА_11, о 13.30 годині 05.11.2017 року ОСОБА_8 знаходився в мисливських угіддях Широкогребельського лісництва ДП "Хмільницьке лісове господарство" із зібраною мисливською зброєю і в межах 300-метрової відстані було виявлено труп дикої козулі (а.с. 32-33).

Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Закону України "Про мисливське господарство та полювання" № 0083 від 05.11.2018 року, винесеною директором ДП "Хмільницьке лісове господарство", ОСОБА_8 визнано винним у порушенні ст. 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП у виді штрафу в розмірі 119 гривень (а.с. 34).

З акту обстеження місця браконьєрського полювання від 05.11.2018 року складеного головним лісничим ОСОБА_12, мисливствознавцями ОСОБА_11, ОСОБА_10, вбачається, що мисливці первинного колективу с. Кожухів Літинського району у складі 13 осіб, проводили незаконне полювання в мисливських угіддях ДП "Хмільницький лісгосп" Широкогребельського лісництва, квартал 34, де були затримані рейдовою бригадою з охорони Державного лісового фонду після того, як там пролунало 12 вистрілів. При обстеженні місця події по слідах на листі було видно, де стояли мисливці, також на листі залишились сліди транспортування 2-ма чоловіками козулі за 300 метрів від того місця, де її було відстріляно, після чого накрито гіллям(а.с. 40).

Дана обставина також підтверджується рапортом миливствознавця ОСОБА_11 директору ДП "Хмільницький лісгосп" від 06.11.2017 року (а.с.5-6).

Позовна заява ДП "Хмільницький лісгосп" про відшкодування майнової шкоди обґрунтована положеннями ст. 1166 ЦК України. згідно з частинами першою та другою якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства позивач був зобов'язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а саме вину відповідачів у незаконному знищенні однієї особини козулі.

Як вбачається із листа Хмільницької міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини № 56 від 07.11.2017 року, козуля європейська загинула 05.11.2017 року о 13.30 годині в зв'язку з ураженням картеччю із гладкоствольної зброї, тобто від одного пострілу.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції інспектор патрульної поліції Хмільницького відділення поліції Барабаш А.М. пояснив, що коли він прибув на виклик працівників лісгоспу в мисливських угіддях ДП "Хмільницький лісгосп" Широкогребельського лісництва перебували працівники лісгоспу та 13 мисливців. Визначити хто із них стріляв і вбив козулю не було можливості, тому що постріл було зроблено картеччю, і не всі ті мисливці погодилися надати зброю для огляду.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що під час вказаної події працівниками лісгоспу виявлено 13 осіб мисливців, однак позов пред'явлено лише до семи осіб, при цьому не з'ясовано хто стріляв у козулю, тобто не доведено вину відповідачів у незаконному відстрілі козулі, а також відсутній причинний зв'язок між протиправною дією, а саме перебуванням відповідачів в мисливських угіддях і негативними наслідками - незаконним відстрілом козулі. Також, відсутні докази того, що вказані сім відповідачів входили до будь-якого об'єднаного колективу чи мисливської бригади.

Вказані обставини свідчать про те, що у даній справі не встановлено особу яка безпосередньо здійснила відстріл козулі, тобто особу з вини якої було завдано матеріальну шкоду позивачу.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

По справі не доведено, що під час події незаконного полювання в мисливських угіддях, з урахуванням присутності 13 мисливців, саме спільними діями визначених семи осіб відповідачів було завдано шкоду ДП "Хмільницький лісгосп", тобто презумпція вини відповідачів спростована.

Крім того, не є доказом вини відповідачів у незаконному відстрілі козулі факт притягнення їх до адміністративної відповідальності, оскільки останні притягнуті до такої відповідальності за ч.1 ст. 85 КУпАП, яка передбачає відповідальність за

порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин, допускання собак у мисливські угіддя без нагляду, полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання), яке не мало наслідком добування, знищення або поранення тварин, а також транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту в контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання та в дозволі на їх добування, тобто мало місце притягнення до відповідальності не за незаконний відстріл тварини, а за порушення правил полювання яке не мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

За таких обставин, суд першої інстанції не врахував, що за умови не встановлення особи, котра безпосередньо заподіяла шкоду позивачу, покладення солідарної відповідальності на частину осіб, котрі перебували на місці події суперечить положенням ст. ст. 1166, 1190 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі доводів апеляційної скарги, однак не може вийти за межі позовних вимог.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлений позов є недоведеним, тому рішення суду першої інстанції, яке не грунтується на вимогах закону підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, при цьому, суд у даному конкретному випадку, враховуючи те, що судом першої інстанції було неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги та скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ДП "Хмільницький лісгосп" до вказаних відповідачів в повному обсязі.

За змістом статей 141, 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, про що зазначає в резолютивній частині постанови.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то з ДП «Хмільницьке лісове господарство» слід стягнути на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в сумі 2643 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Хмільницьке лісове господарство» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відшкодування збитків, завданих в наслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання відмовити .

Стягнути з Державного підприємства «Хмільницьке лісове господарство» на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в розмірі 2643 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий (суддя-доповідач): /підпис/ В.В. Оніщук

/підпис/ В.М. Медяний

Судді:

/підпис/ Т.Б. Сало

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Оніщук