У Х В А Л А

20 червня 2018 року м. Київ

Справа № 757/24269/15-ц

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/4906/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

за участю секретаря Лісовської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про призначення експертизи.

в с т а н о в и в :

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8, ч. 1 Розділу ХІІІ (Прикінцеві та перехідні положення) ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 1 233 799, 44 грн., з яких: сума основного боргу 1 164 505,40 грн., три проценти річних від простроченої суми 69 294,04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму судового збору в розмірі 3 654 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 04 травня 2018 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі (т.3, а.с.83).

В судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 заявила клопотання про призначення судової експертизи з метою встановлення часу виконання другого запису в розписці, на вирішення якої просила поставити наступні питання: чи виконаний ОСОБА_2 чи іншою особою, підпис в оригіналі розписки після слів «ОСОБА_2» від 14.06.2013 року; чи виконаний ОСОБА_2 чи іншою особою, текст в оригіналі розписки, починаючи зі слова «Розписка» і закінчуючи «ОСОБА_2» від 14.06.2013 року; чи одночасно виконанні дві частини тексту в оригіналі розписки, перша: починаючи зі слів «Я, ОСОБА_3» та закінчуючи «…14/06/2013 г» та друга частина тексту, починаючи зі слів «Я, ОСОБА_3» та закінчуючи «ОСОБА_3» та підписом; який час минув після виконання тексту першої частини тексту розписки; який час минув після виконання тексту другої частини тексту розписки.

В обґрунтування заявленого клопотання посилалася на те, що 15.10.2015 року відповідачем було заявлено клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи. Суд постановив відповідну ухвалу про призначення судової експертизи 14.03.2017 року. Під час судового засідання 14.03.2017 року ОСОБА_2 було надано експериментальні зразки підпису, в кількості, зазначеній судом. Як убачається з матеріалів справи, КНДІСЕ 22.05.2017 року направив на адресу суду клопотання про надання документів, що містять вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_2 та рахунок про попередню оплату висновку судових експертів. В той же час, ОСОБА_2 не надходило будь-яких повідомлень, як від КНДІСЕ, так і від суду. Оскільки клопотання експертів було залишено без виконання, судовими експертами було направлено повідомлення про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи у даній цивільній справі. Крім того, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, проігнорувавши клопотання ОСОБА_2 про перенесення розгляду справи, чим позбавили можливості заявити клопотання про призначення повторної судової експертизи.

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 проти заявленого клопотання заперечував, просив його відхилити. Додатково пояснив, що відповідач, заперечуючи проти позову, заявивши клопотання про призначення експертизи, був зобов'язаний провести її оплату та виявляти зацікавленість в її проведенні. В той же час, зловживаючи процесуальними правами, відповідач ніяких дій направлених на проведення призначеної у справі експертизи не вчинив, напроти, в призначене судове засідання не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи. Після повернення цивільної справи із експертної установи, відповідач не мав будь-яких перешкод для ознайомлення зі справою та подання до суду будь-яких клопотань. Не погодившись із ухваленим рішенням суду та подавши на нього апеляційну скаргу, ОСОБА_2 не скористався наданим правом та не заявив про необхідність проведення експертизи при подані апеляційної скарги.

Заслухавши думку представників позивача та відповідача, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов'язок доведення обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень також закріплений у статті 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).

Вирішуючи заявлене клопотання, колегія суддів враховує наступне.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від14.03.2017 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу та провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (т.2, а.с.219-220).

Дана експертиза була призначена судом за клопотанням відповідача ОСОБА_2 (т.1, а.с.127-128).

Відповідно до клопотання відповідач просив призначити почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: ким був виконаний підпис в оригіналі розписки після слів «ОСОБА_2», що укладена між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 14.06.2013 року: ОСОБА_2 чи іншою особою?; хто написав текст в оригіналі розписки, починаючи зі слова «Розписка» і закінчуючи словами «ОСОБА_2», що укладена між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 14.06.2013 року: ОСОБА_2 чи іншою особою?

Призначаючи експертизу у даній справі, суд першої інстанції поставив на її вирішення питання, про які просив відповідач (т.2, а.с.219-220).

25 липня 2017 року на адресу районного суду надійшло повідомлення з КНДІСЕ про неможливість надання висновку з підстав ненадання відповідачем додаткових вільних зразків почерку і підпису.

Після поновлення провадження у справі (т.3, а.с.25) судовий розгляд було призначено на 27 березня 2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився.

26.03.2018 року судом було отримано клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи (т.3, а.с.39). При цьому, клопотань про призначення експертизи відповідачем суду подано не було. Не містить такого клопотання і подана відповідачем апеляційна скарга на ухвалене у справі рішення.

Як убачається із тексту клопотання, заявленого в суді апеляційної інстанції, фактично порушено питання як про проведення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої слід поставити питання, які є аналогічними питанням, викладеним в ухвалі суду першої інстанції про призначення такої експертизи, так і про проведення технічної експертизи документу. Слід відмітити, що за весь час знаходження справи у провадженні суду першої інстанції, а саме, з липня 2015 року питання про призначення та проведення у справі технічної експертизи документу відповідачем не порушувалось.

У розумінні положень ст. 367 ЦПК України, заявити таке клопотання в суді апеляційної інстанції можливо лише у виняткових випадках. Напроти, представник відповідача взагалі не посилається на обставини, що унеможливили заявити таке клопотання у суді першої інстанції та не надає відповідні докази на підтвердження причин, що об'єктивно не залежали від ОСОБА_2

За таких підстав, клопотання про призначення технічної експертизи документа не ґрунтується на вимогах чинного процесуального законодавства, а тому не підлягає задоволенню.

Що стосується клопотання про призначення почеркознавчої експертизи суд виходить з наступного.

За законом суддя, вирішуючи питання про проведення експертизи, зібравши необхідні матеріали, постановляє мотивовану ухвалу про призначення почеркознавчої експертизи, в якій вказує підстави її проведення, назву експертної установи, експертам якої доручається провести експертизу, питання, з яких експерт повинен дати висновок, об'єкти, які мають бути досліджені, а також перелічує матеріали, що пред'являються експерту для ознайомлення.

Як було зазначено вище, призначена судом першої інстанції почеркознавча експертиза не була проведена через ненадання додаткових вільних зразків почерку і підпису відповідача.

Порушуючи питання в суді апеляційної інстанції про призначення у справі експертизи представник відповідача не подала відповідний пакет матеріалів для проведення експертного дослідження (вільні зразки почерку і підпису), та взагалі не зазначила про існування таких зразків, тим самим не усунула недоліки, що слугували поверненню справи без проведення експертного дослідження.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про призначення експертизи є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 103, 259, 260, 261, 367, 374 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про призначення експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 22 червня 2018 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль