АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 671/902/18
Провадження № 22-ц/792/1443/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П'єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 671/902/18 за апеляційною скаргою Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради на рішення Волочиського районного суду від 24 липня 2018 року (повне судове рішення складено 03.08.2018 року, суддя Ніколова С.В.) у справі за заявою Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради, заінтересована особа Волочиська районна державна адміністрація про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна в комунальну власність.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Звертаючись до суду із заявою Волочиська ОТГ зазначала, що після смерті ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1 року) відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай), площею 3,01 га, що знаходиться за межами с. Курилівка Волочиського району Хмельницької області, право на яку належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. Заявник зазначає, що на момент смерті спадкодавця, остання проживала одна і так як відсутні спадкоємці ОСОБА_4, тому Волочиська міська об'єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради просила суд визнати спадщину, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті ОСОБА_4 та складається із земельної ділянки (частки) НОМЕР_2, площею 3,01 в умовних кадастрових гектарах, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 відумерлою та передати її у комунальну власність Волочиської міської ради Хмельницької області.

Рішенням Волочиського районного суду від 24 липня 2018 року в задоволені заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Волочиська міська об'єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради оскаржила його в апеляційному порядку посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що спадщина, яку заявник просить визнати відумерлою, не може перейти до держави, оскільки відсутній відповідний правовстановлюючий документ, а тому висновок суду про те, що спадкове майно спадкодавця в силу ст. 555 ЦК УРСР 1963 року перейшло до держави є помилковим. На думку апелянта, суд безпідставно взяв до уваги лист ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №21-253/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», адже цей лист не може бути нормативним актом, а тому ці роз'яснення необхідно співставляти з нормами матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що органи державної влади не наділені повноваженнями розпоряджатися земельною ділянкою, що є предметом заяви, тоді як орган місцевого самоврядування позбавлений можливості реалізувати свій обов'язок відповідно до ст. 1277 ЦК України і, як наслідок, спірну земельну ділянку використовують агроформування без правовстановлюючих документів. Зважаючи на викладене, апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким заяву задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представники заявника та заінтересованої особи до суду не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник апелянта направив до суду клопотання щодо розгляду справи за його відсутність.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, якій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 належало право на земельна ділянку (пай), площею 3,01 га, що знаходиться за межами с. Курилівка Волочиського району Хмельницької області та житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1

Також встановлено, що 05 листопада 1992 року ОСОБА_4 склала заповіт, що занесений до Спадкового реєстру за №4091222 та 21.04.2003 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо спадкового майна після смерті спадкодавця ОСОБА_4, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями. Разом з тим в матеріалах спадкової справи, заведеної до майна спадкодавця ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відсутні відомості про наявність спадкоємців останньої за законом, які б прийняли спадщину у визначеному законом порядку (а.с. 12, 34, 46 - 51).

Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що така заява на підставі ст.1277 ЦК України не підлягає до задоволення, оскільки згідно з п.п. 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст. 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. А так як ЦК УРСР 1956 року не передбачав можливість набуття органами місцевого самоврядування права на спадкове майно в порядку визнання спадщини відумерлою, тому відсутні підстави для задоволення заяви Волочиської міської ОТГ.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, виходячи із наступного.

Так, згідно роз'яснень, що викладені в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК), законами України: від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки спадщина відкрилася після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тому визнання її в судовому порядку відумерлою саме на підставі ст.1277 ЦК України, що набрав чинності з 01січня 2004 року є таким, що суперечить зазначеним вище нормам матеріального права. Судова колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції вірно враховано, що Цивільним кодексом УРСР 1963 року не було передбачено визнання спадщини відумерлою, а згідно п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, в разі їх відмови від спадщини або неприйняття ними спадщини, позбавлення їх права спадкування, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави.

Доводи апеляційної скарги про те, що безпідставним є посилання суду першої інстанції на лист ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-253/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки застосовані судом у оскаржуваному рішенні роз'яснення, що викладені в зазначеному листі, не суперечать положенням ст. 1277 ЦК України 2004 року та ст. 555 ЦК Української РСР 1963 року.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду від 24 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2018 року, що в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України є датою ухвалення судового рішення, постановленого за відсутністю учасників справи.

Судді: (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк