Справа № 755/6252/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 17 січня 2018 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_1, під керуванням позивача та автомобіля «Renault» д/н НОМЕР_2 під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Здорово». 23 лютого 2018 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 253 від 22 лютого 2018 року анульовано ліцензії Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Здорово» на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме послуг у сфері страхування. Згідно звіту № 41/04-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 05 квітня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_1 становить у розмірі 13 223,05 грн. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 13 223,05 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

14 вересня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_3

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Здорово», а тому позивач зобов'язаний звернутися виключно до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач є власником автомобіля марки «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_1 (а.с. 10).

23 лютого 2018 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 14-156).

Згідно звіту № 41/04-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 05 квітня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_1 становить у розмірі 13 223,05 грн. (а.с. 32-48).

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 13 223,05 грн.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Представник позивача на підтвердження позовних вимог посилався на скоєння відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пошкоджено автомобіль позивача та заподіяно матеріальної шкоди.

Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимоги оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Здорово», а тому позивач зобов'язаний звернутися виключно до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

Відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Зі змісту полісу № АМ/0017496 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Здорово» та відповідачем 19 червня 20167року вбачається, що ліміт страхового відшкодування становить у розмірі 100 000,00 грн. (а.с.16).

Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 253 від 22 лютого 2018 року анульовано ліцензії Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Здорово» на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме послуг у сфері страхування (а.с.17-20).

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності

Отже, позивачем не доведено правових підстав покладання на відповідача обов'язку з відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слід відмовити.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на проведення автотоварознавчого дослідження.

На підтвердження вимог позивачем надано договір № 42/04-ТЗ про проведення автотоварознавчого дослідження від 04 квітня 2018 року (а.с.30), квитанцію до прибуткового касового ордера № 42/04-ТЗ від 04 квітня 2018 року на суму 1 200,00 грн. (а.с.31).

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Разом з тим, за змістом п. 34.4 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Оскільки відповідно до положень п. 34.3 Закону страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження), тому позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на проведення автотоварознавчого дослідження задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 14, 16, 22, 979, 990, 999, 1166, 1192,1194 ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 142, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва або до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: 02232, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: 02218, АДРЕСА_2.

Суддя Н.Є.Арапіна