Справа № 161/5411/18
Провадження № 2/161/2049/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Свій позов мотивує тим, що від зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 24 грудня 2008 року було розірвано, у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 24.12. 2008 року з відповідача в користь позивача вирішено стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 275 гривень щомісячно. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.05.2012 року збільшено розмір стягуваних аліментів на 500 гривень щомісячно, починаючи з 29.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач протягом тривалого часу належним чином не виконує свого обов'язку, ухиляється від сплати аліментів, у результаті чого станом на 01.02.2018 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 17 608, 38 гривень.

На підставі наведеного, просить стягнути на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 17 608, 38 гривень за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2016 року включно.

Позивач у письмовій заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності за наявними матеріалами справи, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2012 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 29.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання.

У постанові Верховного суду України від 11.09.2013 у справі № 6-81цс13, реєстр № 33609035 Верховний суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів, та визначивши її загальну суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Це пов'язано з тим, що відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-94цс15 та від 16.12.2015р. № 2696цс15.

Відповідно до довідки-розрахунку Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк головного територіального управління юстиції у Волинській області заборгованість відповідача по сплаті аліментів у період з березня 2012 року по грудень 2012 року, в період з січня 2013 року по грудень 2013 року, з січня 2014 року по грудень 2014 року, з січня 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по листопад 2016 року становить 17 608, 38 гривень.

Згідно розрахунку загальний розмір пені за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2016 року становить 6 105, 00 гривень.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом.

За таких обставин справи та відповідно до зазначеної норми матеріального права, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином не виконував покладені на нього зобов'язання, то з нього підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2016 року в розмірі 6 105, 00 гривень.

Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 141, 263, 264, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 181, 191, 196 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 6 105 (шість тисяч сто п'ять) гривень пені від суми несплачених аліментів за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 гривні 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.06.2018 року.

Суддя Черняк В.В.