Справа № 226/1497/18

Справа № 226/1497/18
Провадження № 2-о/226/158/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, в обґрунтування якої вказала, що 08.06.2018 в м.Макіївці Донецької області померла її мати ОСОБА_2. Оскільки документи про смерть матері були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації смерті її матері відмовив. З метою державної реєстрації факту смерті та оформлення спадщини, що залишилася після смерті матері, заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, померлої 08.06.2018 у Червоногвардійському районі м.Макіївки Донецької області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та пояснила, що її мати померла дома в м.Макіївці, де вони проживали разом, у віці 93 роки через хронічні хвороби на серце, тиск. Стареньку поховали наступного дня на місцевому кладовищі у Червоногвардійському районі м.Макіївки Донецької області.

Представник заінтересованої особи Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) Н.М., ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2, про встановлення факту смерті якої подана заява, що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу, про народження заявниці.

Заявник ОСОБА_1 з 24.10.2016 взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з вул.Короленко, б.8, сел.Дзержинського, Червонорвардійський район, м.Макіївка, Донецька область, до АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною довідкою територіального управління соціального захисту населення від 24.10.2016 № НОМЕР_1.

Згідно записам у паспорті громадянина України серії ВВ № 332902, виданого на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, остання з 13.10.1999 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, м.Макіївка, Донецька область.

Згідно записам у паспорті громадянина України серії ВВ № 109930, виданого на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, остання з 09.07.1965 також була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, м.Макіївка, Донецька область.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 09.06.2018 Червоногвардійським відділом запису актів цивільного стану м.Макіївка Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла 08.06.2018 у віці 93 роки у Червоногвардійському районі м.Макіївка, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений відповідний запис від 09.06.2018 за № 489.

Причиною смерті ОСОБА_2 згідно з довідкою Центру первинної медично-санітарної допомоги м.Макіївки від 09.06.2018 № 328 стала хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба.

На долучених до справи фотосвітлинах зафіксовано місце поховання з записом на могилі «ОСОБА_2, 27.03.1925 08.06.2018»

Допитана у суді свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_1 її рідна тітка, яка проживала весь час у ІНФОРМАЦІЯ_5, зі своєю матірю ОСОБА_2, яка є її бабусею та яка 08.06.2018 померла у віці 93 роки від хвороби серця у себе дома. Вона особисто була присутня на похованні своєї бабусі, яку поховали 09.06.2018 на місцевому кладовищі в м.Макіївка Донецької області.

Відповідно до листа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 19.06.2018 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не виявлено.

Смертьфізичної особи відповідно до ч.3 ст.49 ЦК України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

За приписами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З огляду на п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Судом встановлено, що Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області своїм листом від 19.06.2018 відмовив у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки подане заявником свідоцтво про смерть серії ДНР № 106266 видане 09.06.2018 Червоногвардійським відділом запису актів цивільного стану м.Макіївка Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, яке не є територіальним органом Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.17 ч.ч.1, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв; евакуації працівників; вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції на роботу в іншу місцевість.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 м.Макіївка Донецької області є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, у звязку з чим їх зобовязано переміститися в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі.

Згідно за наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію.

Установа, якою було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2, не була переміщена на територію, яка контролюється органами державної влади України, отже наданий суду документ про смерть матері заявника виданий органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства, і не може бути взятий до уваги органом, що здійснює реєстрацію юридичних фактів.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті її матері.

Надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Тому суд як виняток бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території, та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі.

Отже, сукупність досліджених доказів надає суду зробити висновок про доведеність факту смерті ОСОБА_2, померлої 08.06.2018, у звязку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даного факту необхідне заявнику для державної реєстрації смерті матері та для реалізації її майнових та особистих немайнових прав.

На підставі законів України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, місце проживання якої: вул.Короленко, б.8, сел.Дзержинського, Червоногвардійський район, м.Макіївка, Донецька область, яка зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, заінтересована особа Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, місцезнаходження якого: вул.Соборна, 7, м.Мирноград Донецької області, , про встановлення факту смерті особи задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, яка померла 08 червня 2018 року у Червоногвардійському районі міста Макіївки Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення суду складено 19.06.2018.

Суддя Ж.Є.Редько