Номер провадження: 22-ц/785/5301/18
Номер справи місцевого суду: 520/3710/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.,

Суддів: Цюри Т.В.,

ОСОБА_2,

За участю секретаря: Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним,за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2018 року про забезпечення позову,-

встановила:

29.03.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якій просить визнати недійсним договір дарування 3/25 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Одеса, вулиця Купріна будинок 44, яке належить на праві власності ОСОБА_4.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_3 подала заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 3/25 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, будинок 44, номер запису про право власності 24763428, яке в цілому складається з одного житлового будинку під літерою А, загальною площею 147,5 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, яке належить ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, а також заборонити Департаменту з надання адміністративних послуг Одеської міської ради та будь яким іншим юридичним особам (установам) уповноваженим на реєстрацію місця проживання, проводити реєстрацію будь-яких фізичних, юридичних осіб за адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, будинок 44 до прийняття рішення по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на 3/25 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м.Одеса, вулиця Купріна будинок № 44, номер запису про право власності 24763428, яке в цілому складається з одного житлового будинку під літерою А, загальною площею 147,5 кв. м., в тому числі житловою площею 77,2 кв. м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4.

Заборонено Департаменту з надання адміністративних послуг Одеської міської ради та будь яким іншим юридичним особам (установам) уповноваженим на реєстрацію місця проживання, проводити реєстрацію будь-яких фізичних чи юридичних осіб за адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, будинок 44.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу у якій просить суд скасувати ухвалу та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву та забезпечуючи заявлені позовні вимоги районний суд виходив з того, щопредметом позовних вимог є визнання недійсним договору дарування спірної частки домоволодіння, тому до розгляду справи по суті слід накласти арешт на 3/25 частини домоволодіння 44 по вул. Купріна у м. Одесі.

Повністю погодитись з таким висновком суд апеляційної інстанції не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення в майбутньому можливості виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Аналізуючи фактичні обставини справи, судова колегія приходить до висновку, що заборона Департаменту з надання адміністративних послуг Одеської міської ради (65017 м.Одеса вулиця Косовська 2-Д)та будь яким іншим юридичним особам (установам) уповноваженим на реєстрацію місця проживання, проводити реєстрацію будь-яких фізичних чи юридичних осіб за адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, будинок 44 не є обґрунтованим і адекватним заходом забезпечення позову так як не впливає на можливість реалізації прав власника володіти і користуватись належним йому майном.

З врахуванням вищезазначеного судова колегія з підстав п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України скасовує судове рішення в частині заборони Департаменту з надання адміністративних послуг Одеської міської ради та будь яким іншим юридичним особам (установам) уповноваженим на реєстрацію місця проживання, проводити реєстрацію будь-яких фізичних чи юридичних осіб за адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, будинок 44 та в цій частині ухвалити нове рішення яким відмовити в застосуванні цього виду забезпечення позову.

В іншій частині судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому в силу ст.375 ЦПК України судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 2 квітня 2018 року, в частині заборони Департаменту з надання адміністративних послуг Одеської міської ради та будь яким іншим юридичним особам (установам) уповноваженим на реєстрацію місця проживання, проводити реєстрацію будь-яких фізичних чи юридичних осіб за адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, будинок 44 скасувати, та в цій частині в клопотанні позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

В іншій частині ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 вересня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_6

ОСОБА_2

ОСОБА_7