АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Харків

Справа № 614/95/18

Провадження № 22-ц/790/3143/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

Відповідач: ОСОБА_1,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Борівського районного суду Харківської області від 29 березня 2018 року, ухвалене суддею Гуляєвою Г.М.,-

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № б/н від 12.04.2011 у розмірі 115231 гривні 03 копійок, станом на 30.09.2017 яка складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 4492 гривні 42 копійок; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 99975 гривень 23 копійки; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4800 гривень; а також штрафи: штраф (фіксована частина) у розмірі 500 гривень; штраф (процентна частина) у розмірі 5463 гривні 38 копійок, а також судові витрати у розмірі 1762 гривень.

Позов мотивований тим, що 12 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір б/н, з можливістю його пролонгації, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 4500 гривень, зі сплатою базової % ставки в місяць 3% та обовязковим щомісячним платежем у розмірі 7 %.

В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 30.09.2017 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобов'язань у розмірі 115231 гривні 03 копійок.

13 березня 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про застосування строку позовної давності.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 29 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем пропущено строки позовної давності щодо місячних платежів та щодо повернення кредиту в повному обсязі, оскільки виходячи з положень п.2.1.1.12.4 договору позивач мав право предявити позов про повернення кредиту в повному обсязі до відповідача з 21.12.2013 року, тобто на 211 день з моменту виникнення заборгованості. Щодо доводів позивача про збільшення договором строку позовної давності до 50 років суд зазначив, що вказані умови не містять підпису відповідача, у заяві позичальника така домовленість відсутня та не надано доказів, що такі умови в подальшому не змінювались. Між тим, банк не виконав свого обовязку щодо повідомлення відповідача про наявність у нього заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і неповним, невсебічним і необєктивним дослідженням обставин справи.

В обґрунтування скарги посилається на помилковий висновок суду щодо початку перебігу строку позовної давності, який відносно повернення кредиту у повному обсязі повинен спливати з останнім днем місяця дії картки, тобто з жовтня 2016 року, тоді як банк звернувся з позовом через поштове відділення до суду 30 січня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності.

Зазначає, що судом не взято до уваги автоматичну пролонгацію договору у разі відсутності інформування стороною про його припинення.

Також вказує, що умовами договору сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності стосовно стягнення заборгованості за кредитом та неустойки до 50 років, що не заборонено ст.259 ЦК України.

У додаткових поясненнях до скарги позивач стверджував, що в межах строків позовної давності з відповідача підлягає стягненню заборгованість за період з 31.01.2015 по 30.09.2017 в загальній сумі 10965,11 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2910,36 грн., заборгованості по відсоткам 4754,75 грн., заборгованості за пенею та комісією 3300,00 грн. Крім того, строк внесення щомісячних платежів визначено до 25 числа місяця наступним за звітним, тому строк позовної давності стосовно кожної окремої частини починається від дня, коли відбулося це порушення.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що 12 квітня 2011 року відповідач підписала заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, між сторонами був укладений договір приєднання про надання банківських послуг. Відповідно до умов якого відповідачем отримано кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Погашення заборгованості повинно здійснюватись відповідно до умов договору, щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості (а.с.10).

Із наданих банком розрахунків вбачається, що відповідач порушив умови договору, не сплачував нараховані банком відсотки, не погашав взяту суму кредитного ліміту, унаслідок чого станом на 30 вересня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 115231 гривні 03 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 4492 гривні 42 копійок; заборгованості за відсотками у розмірі 99975 гривень 23 копійки; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4800 гривень; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 гривень та штраф (процентна частина) у розмірі 5463 гривні 38 копійок.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, встановивши, що основне зобов'язання за кредитним договором відповідачем належним чином не виконано, судова колегія дійшла висновку про стягнення з нього цієї заборгованості на користь кредитора.

Під час розгляду справи судом першої інстанції представник відповідача заявив про застосування позовної давності (а.с.67).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Із наданої банком довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що на ім'я відповідача було відкрито картковий рахунок № 804109, строк дії картки закінчується у жовтні 2016 року (а.с.8, 90).

Як встановлено судом, банк звернувся до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом 30 січня 2018 року (згідно із наданою роздруківкою перевізника).

У разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Судом залишено поза увагою те, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що строк дії картки закінчився 31 жовтня 2016 року, а з позовом банк звернувся 30 січня 2018 року, то висновки суду першої інстанції про те, що строк позовної давності, про застосування якого заявлено представником відповідача, щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом сплив не ґрунтується на вимогах закону та не узгоджується з матеріалами справи.

Частиною першою статті 376 ЦПК України передбачено, що невідповідність висновків обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. А саме, позов було заявлено на суму 115231,03 грн, задоволено на суму 10965,11 грн , що складає 9,5 %.

Сплачено позивачем за звернення до суду першої інстанції з позовом 1762 грн. та за подання апеляційної скарги - 2643 грн., всього - 4405 грн.

Отже судовий збір складає 9,5% від 4405 грн в сумі 418 грн 48 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 29 березня 2018 року - скасувати і ухвалити нове.

Стягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 12 квітня 2011 року за період з 31.01.2015 по 30.09.2017 в загальній сумі 10 965 (десять тисяч дев"ятсот шістдесят п"ять) грн 11 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 2910,36 грн., заборгованості по відсоткам 4754,75 грн., заборгованості за пенею та комісією 3300,00 грн. та судові витрати в сумі 418 грн 48 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_2

повний текст постанови

складено 22 червня 2018 року