Справа № 359/4356/17 Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/2432/18 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 58 18.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Суханової Є.М., ІвановоїІ.В.

Секретар Шуляк Д.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк » , треті особи, які не завявляют самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким , що не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,

В с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 24 травня 2007 року вона уклала з ТОВ «Укрпромбанк» кредитний договір № 612/ФКВ-07. За цим договором ТОВ «Укрпромбанк» надав їй кредит в розмірі 18 487 доларів США, а позивач зобов'язався щомісячно , строком до 22 травня 2013 року, повертати кредит по частинам, а також сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 11,5% та комісію в розмірі 1,5 % від суми кредиту.

В той же день, ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Укрпромбанк» договір застави транспортного засобу № 612/Zфкв-07, за яким з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, вона передала в заставу автомобіль марки «Mitsubishi Colt», номерний знак НОМЕР_1.

ТОВ «Укрпромбанк» 30 червня 2010 року уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір про передачу активів та кредитних зобов'язань. За цим договором ТОВ «Укрпромбанк» відступив відповідачу право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 612/ФКВ-07 та договором застави транспортного засобу № 612/Zфкв-07 від 24 травня 2007 року.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. 02 лютого 2012 року видав виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль марки «Mitsubishi Colt», номерний знак НОМЕР_1, в рахунок погашення боргу позивача за кредитним договором № 612/ФКВ-07 від 24 травня 2007 року в загальному розмірі 133 020 ,66 грн , що складається :

з боргу по поверненню кредиту в розмірі 100 272 , 22 грн ,

боргу по сплаті процентів за користування ним в розмірі 28 505,98 грн

боргу по сплаті комісії в розмірі 4 242,46 грн .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 12 грудня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 боргу за вказаним кредитним договором. З мотивувальної частини цього рішення суду вбачається, що додаток №2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30 червня 2010 року не містить підпису представників ТОВ «Укрпромбанк» та НБУ. Ця обставина свідчить про те, що до ПАТ «Дельта Банк» не перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 612/ФКВ-07 та договором застави транспортного засобу № 612/ Zфкв-07 від 24 травня 2007 року.

Позивач ОСОБА_2 просить суд визнати виконавчий напис, виданий

02 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. та зареєстрований в реєстрі за №83, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач ,заперечуючи проти задоволення позову , посилавсяся на те, що в додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від

30 червня 2010 року містяться підписи представників ТОВ «Укрпромбанк» та НБУ. Тому висновок суду про те, що ПАТ «Дельта Банк» нібито не перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором та договором застави транспортного засобу, не відповідає дійсності. Крім того, позивач ознайомився з оспорюваним виконавчим написом ще 18 липня 2012 року. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_2 пред'явила позов вже після закінчення строку позовної давності. Тому представник відповідача ОСОБА_7 просить суд відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 14 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду , позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення , яким задовольнити позов.

В апеляційній скарзі зазначав, що судом неповно з»ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи, суд не взяв до уваги її доводи викладені в позовній заяві , не дав їм належну оцінку, висновки суду щодо наявності підписів на договорі про передачу активів і їх дійсності грнутуються на припущеннях , а про порушення свого права вона дізналася після винесення рішення 12 грудня 2016року.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 18 червня 2018 року ( а.с. 100-103 ) за адресами , які були зазначені в матеріалах справи, заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило, заяв про причини неявки в судове засідання від сторін до апеляційного суду не надходило, а тому підстави ,вважати причини неявки представника банку , нотаріуса та представника ДВС до суду поважними , відсутні.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду Укпраїни з розгляду цивільних і кримінальних спнрав «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат").

Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з абз.2 п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого на-пису за нотаріально посвідченим договором, що передбачає право звернення стягнення на за-ставлене майно, подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та доку-менти, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють про-строчення виконання зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 травня 2007 року ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Укрпромбанк» кредитний договір № 612/ФКВ-07 (а.с.8-11). За умовами договору ТОВ «Укрпромбанк» надав кредит в розмірі 18 487 доларів США, а позивач зобов'язався щомісячно . в строк до 22 травня 2013 року повертати кредит по частинам, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 11,50% та комісію в розмірі 1,50% від суми кредиту.

В забезпечення виконання умов кредитного договору ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Укрпромбанк» договір застави № 612/Zфкв-07 транспортного засобу марки «Mitsubishi Colt», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.12-13).

ТОВ «Укрпромбанк» 30 червня 2010 року уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір про передачу активів та кредитних зобов'язань (а.с.14-15, 61), за яким ТОВ «Укрпромбанк» відступив відповідачу право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 612/ФКВ-07 та договором застави транспортного засобу № 612/Zфкв-07 від 24 травня 2007 року (а.с.62).

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. 02 лютого 2012 року видав виконавчий напис (а.с.18), в якому він запропонував звернути стягнення на автомобіль марки «Mitsubishi Colt», номерний знак НОМЕР_1, в рахунок погашення боргу позивача за кредитним договором № 612/ФКВ-07 від 24 травня 2007 року в загальному розмірі 133 020,66 грн , що складається з :

боргу по поверненню кредиту в розмірі 100 272 ,22 грн ,

боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 28 505, 98 грн боргу по сплаті комісії в розмірі 4 242 , 46 грн .

Постановою державного виконавця від 15 травня 2012 року відкрито

виконовче провадження за виконавчим написом № 83 від 02 лютого 2012 року, виданого приватним нотаріусом .( а.с. 19, 20 ).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київськоїь області від 12 грудня 2016 року у задоволенні позову ПАТ « Дельта Банк» доХовратової Ю.А. про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено ( а.с. 23) .

Встановлено, що в нотаріально засвідченій копії додатку №2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30 червня 2010 року (а.с.62) містяться записи про наяв-ність підписів представників голови Ради директорів ПАТ «Дельта Банк» Попової О.Ю., ліквідатора ТОВ «Укрпромбанк» ОСОБА_4 та Першого заступника начальника ГУ НБУ Швеця А.М. на оригіналі додатку №2 до вказаного договору.

Ця обставина свідчить про те, що ТОВ «Укрпромбанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №612/ФКВ-07 та договором застави транспортного засобу №612/Zфкв-07 від 24 травня 2007 року.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і криміналь-них справ в абз.2 п.4 постанови №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд має виходити з того, що правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями. Висновки (судження) суду щодо прав і обов'язків сторін, зроблені на підставі встановлених при розгляді справи обставин, не є преюдиційними. Від правових висновків суду слід відрізняти судові рішення за перетворювальними позовами, які встановлюють, змінюють або припиняють права та обов'язки сторін.

В матеріалах цивільної справи міститься копія рішення Бориспільського міськрайонного суду від 12 грудня 2016 року (а.с.23), яким ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 боргу за вказаним кредитним договором. Дійсно, з мотивувальної частини цього рішення суду вбачається, що додаток №2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30 червня 2010 року не містить підписи представників ТОВ «Укрпромбанк» та НБУ. Тому до ПАТ «Дельта Банк» не перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №612/ФКВ-07 та договором застави транспортного засобу №612/ Zфкв-07 від 24 травня 2007 року.

Такі висновки суду не є преюдиційними при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Достовірність вказаних висновків спростовується нотаріально засвідченою копією додатку №2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30 червня 2010 року (а.с.62).

Крім того, в позовній заяві (а.с.2-5) ОСОБА_2 навіть не виклала доводи, що спростовують факт прострочення виконання нею грошових зобов'язань або достовірність розміру її боргу за кредитним договором. У суді апеляційної інстанції позивач зазначила, що кредит дійсно оформляла , сплачувала до 2009 року кредитні зоов»язання , автомобіль у даний час знаходиться у неї .

Відповідно до ст.ст 34,36,87,88 Закону України « Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови ,що наявність заборгованості боржника перед стягувачем підтверджується документами , передбаченими ,затвердженим постановою КМ України від 29 червня 1999 року № 1172 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку за виконавчими написами нотаріуса, , і що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років . Відповідно до зазначеного Переліку , стягувачем було надано документи , що підтверджують безспірність заборгованості .

Закон не передбачає покладення на нотаріуса обов»язку по перевірці наявності безспірної заборгованості боржника перед стягувачем шляхом дослідження інших документів , не передбачених переліком.

Судом вірно встановлено , що позивачем не надано суду доказів того, що станом на момент вчинення виконавчого напису 02 лютого 2012 року, ним оспорювалась сума кредитної заборгованості. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що позивач звертався до відповідача стосовно неправильності обрахування суми заборгованості надано не було. Не надано таких доказів і до апеляційної скарги .

З огляду на це, суд першої інстанції вірно вважав, що підстави для визнання виконавчого напису, виданого 02 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. та зареєстрованого в реєстрі за №83, таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Представник банку подавав заяву про застосування строку позовної давності (а.с.46-47).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.11 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є само-стійною підставою для цього.

Дійсно, з копії листа заступника начальника Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області №99 від 13 січня 2017 року (а.с.63-64) вбачається, що ОСОБА_2 ознайомилась з оспорюваним виконавчим написом нотаріуса ще 18 липня 2012 року. Зі штампу на титульній сторінці позовної заяви (а.с.2) вбачається, що вона звернулась до суду лише 31 травня 2017 року. Безумовно, ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 пропустила строк позовної давності.

Суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні виключно у зв'язку з відсутністю підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, суд першої інстанції , оцінивши докази в їх сукупності, дійшов правильного висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст. 74 -84 ЦПК Україн. При цьому суд створив всі умови для змагальності сторін, в тому числі роз'яснював права сторонам їх права та обов'язку доведення тих обставин на які вони посилались на підтвердження своїх вимог.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає ,що рішення суду є законним та обгрунтованим , підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України , колегія суддів ,-

П о с т а н о в и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення .

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від

14 березня 2018 року залишити без змін .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 28 червня 2018 року .

Головуючий Судді