Справа №701/752/18
Номер провадження2/701/389/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністюшляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністюшляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

На підставу своїх вимог спирається на те, що позивачка, є власницею житлового будинку АДРЕСА_2 у якому постійно проживає.

Крім позивача, у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровано також місце проживання відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 більше п'яти років.

Відповідач відсутня у житловому приміщенні будинку, який є власністю позивача, не проживає в ньому, участі в утриманні будинку ніякої взагалі не приймає, зніматись із реєстрації самостійно не бажає.

Такий стан невизначеності змушує позивача звертатись за захистом до суду, оскільки наявність зареєстрованого в будинку місця проживання відповідача, яка відсутня в ньому, створює постійні незручності та перешкоди в процесі права володіння та користування власністю та житлом, зумовлює постійні переживання, зумовлює нести самостійно витрати на утримання будинку, перешкоджає оформленню житлової субсидії.

Крім того, без заяви та особистої присутності самого відповідача зняття з реєстрації неможливе.

Відповідач за вказаною адресою фактично не проживає, будь-яких договірних зобов'язань між сторонами стосовно її права на проживання в будинку немає.

Реєстрація відповідача в належному на праві приватної власності жилому приміщенні суттєвим чином обмежує права щодо володіння, користування і розпорядження цим житловим приміщенням, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка, яка згідно повідомлення Маньківської селищної ради, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 але за місцем реєстрації не проживає, що дає суду вважати, що місце перебування на даний час відповідачки невідоме, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Маньківського районного суду Черкаської області в розділі "Новини та Громадянам" в підрозділі "Оголошення про виклик сторін місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідоме" (порядок публікації оголошень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи), в судове засідання не з'явилася, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у її відсутність, оскільки суд, враховуючи вимоги ст. 128 ЦПК України, вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, тому справу розглянуто у його, відповідача, відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: позивачка є власницею житлового будинку АДРЕСА_2 у якому постійно проживаю. Будинок належить позивачу на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право на спадщину, виданого 21.01.1987р. державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №55 та згідно Свідоцтва про право власності, виданого 21.01.1987р. державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №53. (а.с.7-8). Право власності зареєстровано у встановленому порядку в Черкаському бюро технічної інвентаризації. Постійне місце проживання позивача в будинку зареєстровано у встановленому порядку. Крім позивача, у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровано також місце проживання відповідача по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.9-12). Відповідач зареєстрована в даному житловому будинку, що підтверджується даними будинкової книги, довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, наданої Маньківською селищною радою Маньківського району, Черкаської області 25.06.2018 року за № 2225. (а.с.13).

Разом з тим будинок не є власністю відповідача, фактично вона не проживає в житловому приміщенні тривалий час, що підтверджується Актом обстеження домоволодіння, складеним 16.07.2018 року за участю депутата Маньківської селищної ради ОСОБА_4, та сусідів, жителів селища Маньківка Маньківського району Черкаської області - ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 14).

Як вбачається з результатів обстеження, відповідач не проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 більше п'яти років.

Відповідач відсутня у житловому приміщенні будинку, який є власністю позивача, не проживає в ньому, участі в утриманні будинку ніякої взагалі не приймає, зніматись із реєстрації самостійно не бажає.

Наявність зареєстрованого в будинку місця проживання відповідача, яка відсутня в ньому, створює постійні незручності та перешкоди в процесі права володіння та користування власністю та житлом, зумовлює нести самостійно витрати на утримання будинку, перешкоджає оформленню житлової субсидії.

У відповідності до ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

При цьому, ч. 2 ст. 405 ЦК України, передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ніяких інших домовленостей між позивачем та відповідачем щодо її проживання немає.

Крім того, без заяви та особистої присутності самого відповідача зняття з реєстрації неможливе.

Відповідач за вказаною адресою фактично не проживає, будь-яких договірних зобов'язань між сторонами стосовно її права на проживання в будинку немає.

Згідно із ст. ст. 317, 383 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Реєстрація відповідача в належному позивачу на праві приватної власності жилому приміщенні суттєвим чином обмежує права щодо володіння, користування і розпорядження цим житловим приміщенням.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України).

Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зазначений Закон регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, в т. ч. правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносини, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі вимагати позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 379, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя В.Л. Маренюк