Провадження №2/389/70/18
Рішення

іменем України

13 вересня 2018 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам'янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_5,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на його користь 3400 грн. матеріального збитку.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що приблизно о 15 годині 22.07.2017 він на власному автомобілі «DAEWOO Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1, під'їхав до будинку АДРЕСА_1. Вийшовши з автомобіля та відкривши багажник, щоб занести свої особисті речі, він почув гучний удар по багажнику. Відійшовши в сторону, він побачив на багажнику подряпини, а на землі біля автомобіля лежала морська мушля та уламки від неї. Подивившись вгору, він побачив, що на балконі п'ятого поверху стоїть дитина, яка відразу сховалася. Піднявшись на п'ятий поверх, він зрозумів, що дитина знаходилася в квартирі №70. За його дзвінком до вказаної квартири, двері йому відчинила бабуся дитини ОСОБА_6. Він розповів їй про те, що сталося, та попросив спуститися на вулицю, що вони й зробили. Коли вони вийшли на вулицю, він показав їй мушлю та уламки від неї, на що вона сказала, що то їх мушля і, що напевно її онук ОСОБА_7 кинув цю мушлю з балкону. Також вона йому повідомила, що повністю відшкодує ремонт автомобіля. В подальшому він викликав працівників поліції, щоб зареєструвати дану подію, де в своїх поясненнях ОСОБА_6 повідомила, що трапилося та сказала, що все йому відшкодує. Щоб встановити вартість ремонту автомобіля після завданої шкоди він 15.08.2017 звернувся до ПП ОСОБА_8 Згідно з рахунком-фактурою №045, вартість ремонту складає 3400 грн. Через деякий час він зустрів ОСОБА_6 та матір ОСОБА_9 - ОСОБА_2 На його запитання про те, коли вони зможуть відшкодувати йому збитки, вони повідомили, що нічого відшкодовувати йому не будуть, оскільки мушлю кинула дитина, а вони тут ні при чому. Він вважає, що відповідачі повинні відшкодувати йому витрати, які він змушений понести для відновлення первинного стану пошкодженого малолітньою дитиною автомобіля. Проте, час спливає, а витрати не відшкодовуються, що змусило його звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні, надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що викладені в позовній заяві обставини є необґрунтованими та такими, що не доведені належними та допустимими доказами. Вона не визнає ні факту заподіяння її дитиною матеріального збитку, ні заявленого розміру відшкодування. В долученій до позовної заяви відповіді Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області не вказано з якого саме приводу позивач звертався до відділу поліції та що було встановлено при огляді місця події. Факт наявності будь-якого пошкодження фарбованого покриття автомобіля, розмір та глибина такого пошкодження працівниками поліції не був зафіксований в її присутності. За таких обставин неможливо вважати доведеним факт заподіяння її дитиною шкоди автомобілю позивача. Висновок експерта автотоварознавця про необхідність фарбування всієї кришки багажника автомобіля з покроковим розбиранням, підготовкою до фарбування, поліруванням, збиранням, налаштуванням, тощо, до позовної заяви не додано. На даний час існують інші технології усунення подряпин, навіть якщо допустити те, що вони утворені 22.07.2017. Автомобіль позивача має значний термін експлуатації та природний ступінь фізичного зношення, в тому числі й численні подряпини та інші пошкодження фарбованого покриття кузову. За таких обставин, звернення позивача до суду з даною позовною заявою виглядає як спроба покласти на неї витрати по фарбуванню кришки багажника. Крім того, взагалі відсутні докази належності позивачу автомобіля «DAEWOO Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1. До атестованого судового експерта з метою визначення реального розміру завданих матеріальних збитків, якщо допустити факт їх заподіяння її дитиною, та встановлення причинно-наслідкового зв'язку між падінням мушлі та пошкодженням автомобіля, позивач не звертався.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, підтримавши позицію відповідача ОСОБА_2

Позивач подав суду заперечення проти відзиву на позовну заяву, які за своєю суттю є відповіддю на відзив. У відповіді на відзив позивач вказав, що жодних доказів до відзиву на позовну заяву не додано. Також зазначив, що малолітня дитина ОСОБА_7, батьками якого є відповідачі, наніс йому матеріальну шкоду, пошкодивши його майно - автомобіль «DAEWOO Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1. Вину малолітнього ОСОБА_7 на місці інциденту не заперечували ні бабуся, ні мати, що підтверджується показами свідків, висновком уповноважених осіб відділу поліції та аудіо записом спілкування ОСОБА_2 з позивачем. Відповідач ОСОБА_3 несе солідарну відповідальність з ОСОБА_2 за збитки (шкоду), завдані їх спільною малолітньою дитиною. Суб'єктом господарювання, який спеціалізується на ремонті транспортних засобів, оцінено необхідний ремонт в реальних цінах станом на момент видачі рахунку, що підтверджує реальну вартість відновлювального ремонту пошкодженого авто. Якщо ОСОБА_2 не згодна з визначеною вартістю, то вона може провести відповідну експертизу, взявши на себе пов'язані з цим витрати. Його право власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідач ОСОБА_2 подала суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вона, крім зазначеного у відзиві на позовну заяву, наполягає на тому, що позивачем наданими доказами не доведено ті обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог. Свідків на місці події не було. Ні вона, ні її мати вину дитини не визнавали. Жодного запису її розмов з позивачем не велося, оскільки її про це ніхто не попереджав. Вона не вважає за потрібне просити суд призначати експертизу, оскільки їй ніхто не довів, що саме діями її дитини завдана шкода майну позивача.

Ухвалою суду від 20.03.2018 співвідповідачем залучено ОСОБА_3

Співвідповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача ОСОБА_2 та її представника, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу свідчить про те, що за ОСОБА_1 зареєстровано легковий автомобіль «DAEWOO Nubira» 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.38).

У листі від 07.08.2017 №8606/115-17 Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_1 повідомлено, що його заява зареєстрована за №5203 від 22.07.2017. У результаті проведеної перевірки ознак вчинення кримінального та адміністративного правопорушення не виявлено. ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду в приватному порядку з метою відшкодування завданих збитків (а.с.19). Інспектором СРПП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 22.07.2017 складено рапорт. Зі змісту вказаного рапорту встановлено, що під час реагування на повідомлення ОСОБА_1 щодо пошкодження лакофарбового покриття на багажнику його автомобіля, заявник повідомив, що сусідська чотирьохрічна дитина, яка проживає АДРЕСА_1, скинула ракушку з балкону п'ятого поверху та влучила в задню частину його автомобіля; з цього приводу він викликав працівників поліції, до прибуття яких побачив, що пошкодження незначні та бабуся малолітньої дитини ОСОБА_6 відшкодувала йому збитки на місці. У зв'язку з викладеним ОСОБА_1 заяв та претензій ні до кого не мав, а поліцію викликав передчасно, не розібравшись в ситуації (а.с.143).

З рахунку-фактури №045 від 15.08.2017, складеного ФОП ОСОБА_8 щодо автомобіля «DAEWOO Nubira» з державним номерним знаком НОМЕР_1, вбачається, що вартість ремонту даного автомобіля складає 3400 грн. До складу цієї суми входить вартість: мийки 150 грн., розібрання кришки багажника 300 грн., підготування до фарбування кришки багажника 800 грн., фарбування 500 грн., полірування 350 грн., зібрання-налаштування 350 грн., фарби 550 грн., витрачений матеріал 400 грн. (а.с.18).

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 22.07.2017 її онук був хворий, тому залишився вдома разом з нею. Він був у кімнаті, а вона на кухні, коли до них прийшов ОСОБА_1 та повідомив, що нібито онук кинув на його автомобіль мушлю. Вони з ОСОБА_1 спустилися на вулицю, де він показав на подряпини, що були на багажнику його автомобіля, та на розбиту мушлю. Автомобіль стояв не під балконом, а на кілька метрів у стороні. Вона в стресовій ситуації погоджувалася врегулювати спір мирним шляхом, проте ОСОБА_1 не назвав суму відшкодування та викликав працівників поліції. Через кілька днів вони поїхали на станцію технічного обслуговування, де спеціалісти почали рахували ремонт всього багажника. Вона заперечувала проти ремонту всього багажника, оскільки на ньому було дуже багато різних пошкоджень. Подряпина, на яку вказав ОСОБА_1, яка нібито з'явилася від мушлі, була неглибокою та невеликою за розміром приблизно три міліметри, без вм'ятини. Онук сказав, що не кидав мушлю, але на той момент вона не виключала такої можливості. Ніяких коштів вона не відшкодовувала.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що позивач доводиться їй сином. Того дня вони з сином, невісткою та онуком приїхали автомобілем додому. Вийшовши з автомобіля, вони почули гуркіт - згори впав камінь, після чого побачили хлопчика, який сховався на балконі п'ятого поверху. Коли спустилася бабуся того хлопчика, то вона впізнала свою мушлю. На місці удару було поглиблення, вм'ятина.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що того дня ходив до магазину. Коли він повертався додому перед ним щось пролетіло. Він сів на лавці відпочити та побачив відчинений балкон п'ятого поверху. Через кілька хвилин автомобілем приїхав позивач. Коли ОСОБА_1 пішов до багажника згори знову щось впало прямо на багажник, на якому з'явилася подряпина та вм'ятина. Інших пошкоджень на автомобілі не було. Він бачив, що хлопчик з п'ятого поверху щось кидав та відразу ховався. Коли приїздили працівники поліції він був вдома та бачив їх у вікно.

Свідок ОСОБА_13, який працює інспектором Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, в судовому засіданні пояснив, що 22.07.2017 він разом із ОСОБА_10 прибув за викликом до будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_1 пояснив ситуацію, проте ніяких заяв подавати не став, оскільки йому пообіцяли відшкодувати збити. Протокол огляду ним не складався, але він бачив мушлю на багажнику та маленьку вм'ятину розміром до 1 см на кришці багажника. Завдані пошкодження вони ніяким чином не фіксували.

Свідок ОСОБА_10, який працює інспектором СРПП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, в судовому зсіданні надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_13 та крім того пояснив, що на кришці багажника він бачив вм'ятину розміром до 3 см.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 4 статті 22 ЦК України встановлено, що на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, суд, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що, незважаючи на встановлений у судовому засіданні факт завдання малолітнім ОСОБА_7 матеріальних збитків майну ОСОБА_1, останнім не доведено розміру завданої шкоди, оскільки належні та допустимі докази розміру завданих збитків матеріали справи не містять, відповідного висновку експерта суду не надано, а покази свідків щодо розміру збитків різняться та суперечать один одному. За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку, відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Повне судове рішення складено 24.09.2018.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва