Номер провадження: 22-ц/785/1369/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 року м. Одеса

Справа №520/16245/15-ц

Провадження №22-ц/785/1369/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Погорєлової С.О.,Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря судового засідання - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Бескровного Я.В. 28 вересня 2017 року в м. Одеса,

встановив:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про відібрання дитини та стягнення моральної шкоди і в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 25.11.2011 року до 28.09.2015 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала разом з матірю в м. Кодима Одеської області. Однак, у вересні 2015 року відповідач приїхав до дитини, попросив взяти її на тиждень до себе в м. Одесу, після чого забрав дочку і з того часу її не повернув до матері.

Позивач просила суд :

-постановити рішення про відібрання дитини від ОСОБА_3 і повернення її позивачці;

-стягнути з ОСОБА_3 на її користь заподіяну моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Стягнути з відповідача судові витрати, та допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання доньки і повернення її ОСОБА_2

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Відібрано дочку ОСОБА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, від батька ОСОБА_3 та повернуто її матері ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у якості моральної шкоди 8000 грн.

Рішення в частині відібрання дитини і повернення її матері допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2017 року у справі №520/16245/15-ц та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано того факту, що мати дитини не надає їй належного піклування, не спілкується з дитиною, заявляє про продаж своєї дитини для погашення кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2016 року визначено місце проживання доньки ОСОБА_4 з матірю, яке відповідач відмовляється виконувати та не повертає їй дитину.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції посилався на те, що відповідач утримує малолітню доньку в себе без годи матері незаконно, ігноруючи рішення суду про визначення місця проживання дитини з матірю, а виняткові обставини для розлучення доньки з матірю відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2011 року.

Від шлюбу 15.09.2012 року у них народилася донька ОСОБА_4 / а.с.10/.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 28.09.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано / а.с.11-13/.

Сторони проживають окремо: ОСОБА_2 в м. Кодима Одеської області, а ОСОБА_3 в м. Одесі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.06.2017 року, визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матірю ОСОБА_2 за її місцем проживання / а.с. 92-93-93а/.

В серпні 2015 року відповідач ОСОБА_3 забрав доньку ОСОБА_4 до свого місця проживання в м. Одесу та з того часу не віддає її матері ОСОБА_2.

Згідно ч.1 ст.162 Сімейного кодексу України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду, рішення органу опіки та піклування, проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

У відповідності до принципу 6 Міжнародної конвенції прав дитини - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна якщо це можливо перебувати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому разі у атмосфері любові і матеріальної забезпеченості. Малолітню дитину не слід крім тих випадків коли є виняткові обставини розлучати з матір'ю.

Оскільки відповідач утримує малолітню дочку ОСОБА_5 у себе без згоди матері дитини незаконно, рішенням суду місце проживання дитини визначено з матірю, відсутні виняткові обставини для розлучення матері з малолітньою дитини, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про повернення дитини до матері.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не надавала належного піклування дитині, має намір її продати для отримання коштів на погашення кредиту, не спілкується з дитиною, є голослівними, не підтверджені належними та допустимими доказами, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Доводів щодо неправомірності стягнення з відповідача моральної шкоди, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не наведено.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції , в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23.06.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8