Справа № 357/9640/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхов О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

21.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.

Вона з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 24 жовтня 1987 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 8.

Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають.

Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу є те, що їх сімейне життя з відповідачем не склалось. Вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, вже довгий час вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Всі ці обставини призвели до того, що вони втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного.

Вважає, що їх сім'я розпалась повністю і остаточно, і поновити її неможливо.

Майнового спору між ними не має.

Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.10.1987 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 8, не вживати заходів щодо примирення подружжя та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1» ( а. с.3-4 ).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила суд позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Проти надання строку для примирення заперечувала. Понесені судові витрати при зверненні до суду просила залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав, просив суд розірвати шлюб між ним та позивачем.

Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_3 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

24 жовтня 1987 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Пархомовською сільською радою Володарського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 24.10.1987 року зроблено відповідний актовий запис за № 8, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1, виданого 24 жовтня 1987 року.

Встановлено, що подружжя від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сім»я фактично розпалася приблизно три роки, шлюб існує формально. Спільне господарство ними разом не ведеться. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені, подружжя не пов'язано спільним побутом, господарство сумісно не ведеться, щодо надання строку для примирення подружжя заперечувало, наполягали на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв'язку з чим, шлюб необхідно розірвати.

Судові витрати залишити за позивачкою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 56, 105, 110-112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 19, 200, 206, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 24 жовтня 1987 року Пархомовською сільською радою Володарського району Київської області, актовий запис № 8 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, - розірвати.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити - ОСОБА_1.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов