Справа № 486/648/18
Провадження № 2/486/412/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Франчук О.Д.

за участю: секретаря с/з Деменко К.Л.

позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Єлаш Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав ,

без участі: відповідача ОСОБА_4

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

23.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його дочка ОСОБА_4 є матір'ю його малолітньої онуки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини були внесені до актового запису відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідачка ОСОБА_4 самоусунулась від виховання дитини, не цікавиться її розвитком та станом здоров'я, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитиною опікується він та його дружина - бабуся дівчинки, ОСОБА_7. Оскільки мати ОСОБА_6 не має постійної роботи, веде антисоціальний спосіб життя та залишила свою дитину без батьківського піклування, просить позбавити її батьківських прав та призначити його опікуном онуки.

В судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив про задоволення позову.

Представник третьої особи Єлаш Т.О. в судовому засіданні пояснила, що дійсно сім'я ОСОБА_4, в якій виховується малолітня дитина - ОСОБА_6, перебувала під соціальним супроводом Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді. Проте мати дитини співпрацювати з працівниками служби не мала бажання, ніде не працювала, як безробітня зареєстрована не була, соціальної допомоги не отримувала, самостійно забезпечити доньку була не спроможна. Дитиною тривалий час опікуються дідусь та бабуся ОСОБА_6. А тому вважала можливим задовольнити позов, позбавивши відповідачку батьківських прав та призначити опікуном малолітньої ОСОБА_6 позивача ОСОБА_2.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, відзив на позовну заяву не надала, проте в підготовчому судовому засіданні, яке було призначене на 06.06.2018 року, зазначила, що повністю визнає позовні вимоги.

Згідно повідомлення учасників процесу, ОСОБА_4 була затримана у зв'язку з вчиненням кримінального правопорушення та перебуває під вартою.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.

23.05.2018 року, позивач звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору у зв'язку зі скрутним матеріальним положенням (а.с. 32).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.05.2018 року, було відкрито провадження у даній справі та призначено її до підготовчого судового засідання. Враховуючи майновий стан позивача, суд звільнив його від сплати судового збору за одну немайнову вимогу.

Ухвалою суду від 12.09.2018 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

ІV.Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 05.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

З повідомлення Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 2642/15.27-4.6 від 06.12.2017 року вбачається, що відомості про батька ОСОБА_6, внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, зі слів матері (а.с. 20).

З довідки (про склад сім'ї та реєстрацію) від 30.01.2018 року вбачається, що малолітня ОСОБА_6, 2013 року народження зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1, квартиронаймачем якої є ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно повідомлення ДНЗ №8, ОСОБА_6 є вихованкою групи №24 ДНЗ №8. Дівчинка із задоволенням відвідує дошкільний заклад, але часто хворіє. Мати дитини не належним чином виконує батьківські обов'язки, веде нездоровий спосіб життя, вихованням доньки не займається. Дитиною опікуються бабуся та дідусь (а.с. 21).

З 19.01.2017 року ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «Смешанный астигматизм», що вбачається з висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 10.01.2018 року та довідки №76103 від 28.11.2017 року (а.с. 23, 24).

ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 11).

ОСОБА_2 та ОСОБА_9 мають задовільний стан здоров'я, що підтверджується медичними довідками (а.с. 22, 25-27) до кримінальної відповідальності не притягувались (а.с. 29-30), забезпечені належними житловими умовами (а.с. 15-18).

ОСОБА_2 є пенсіонером за віком при неповному пільговому стажі за Списком №1 та отримує пенсію, що вбачається з довідки № 229 від 30.01.2018 року (а.с. 31).

Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області надав висновок від 18.07.2018 року, затверджений рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №198 від 18.07.2018 року, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_4 відносно малолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 54-56) та подання затверджене рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 18.07.2018 року №199 про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_6 і призначення опікуном її діда ОСОБА_2, що буде відповідати інтересам дитини та реалізує її право на виховання у сім'ї (а.с. 57-58).

V. Оцінка суду.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2) ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. 16) Постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз'яснень, встановлено, що мати малолітньої ОСОБА_6 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, лікування дитини, не спілкується з нею, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу своєї дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачки від виховання малолітньої дитини, що є винною поведінкою матері в розумінні вимог вказаних норм матеріального права.

З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідачки батьківських прав, щодо своєї малолітньої доньки.

Вирішуючи питання про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_6 та призначення позивача її опікуном, суд виходить з наступного.

Статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

У статті 58 Цивільного кодексу України зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

Згідно до ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Частиною 4 ст. 167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти.

Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернувся з поданням від 18.07.2018 року, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 18.07.2018 року №199, відповідно до якого в інтересах дитини, вважає за доцільне позивача ОСОБА_2 призначити опікуном над малолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 57-58).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 перебуває в шлюбі з ОСОБА_9, має задовільний стан здоров'я, забезпечений житлом, є пенсіонером, тобто має сталий дохід, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Виходячи з того, що суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_4 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, вимоги про встановлення опіки та призначення дитині опікуна ОСОБА_10 ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 704.80 грн., який, у зв'язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідачки на його користь (а.с. 1).

Окрім того, позивача було звільнено від сплати судового збору за немайнову вимогу, щодо призначення дитині опікуна.

За такого, судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн. підлягає стягненню з відповідачки.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 2-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (зареєстрованої в АДРЕСА_1) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради (місцезнаходження: м. Южноукраїнськ Миколаївської області, вул. Дружби народів, 48) про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженку м. Южноукраїнська Миколаївської області, позбавити батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця села Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області, призначити опікуном онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Южноукраїнська Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп..

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Южноукраїнська Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп..

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.Д. Франчук

Повний текст рішення складено 19.09.2018 року