Справа № 690/250/18
Номер провадження № 2/699/163/18
13.09.2018 року м. Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Линдюка В.С.,
секретар судового засідання Руденко В.М.,
розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд до настання дитиною повноліття.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за час шлюбу з відповідачем у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час шлюб між сторонами розірваний, а спільна донька повністю перебуває на її утриманні, оскільки відповідач не бере участі у забезпеченні її потреб. При цьому відповідач є працездатним, стан його здоров'я задовільний, інших утриманців він не має.
Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Також вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судові засідання 28.08.2018 року та 13.09.2018 року не з'явився, причину неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надіслав.
Враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 4 ст. 223, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом 13.09.2018 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки жодна із сторін у судове засідання не з'явились.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України наявні підстави для вирішення судом справи за наявними матеріалами.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України та наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов'язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
За період шлюбу у сторін 09.01.2015 року народилась донька ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія НОМЕР_3 виданого 15.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, в якому батьком дитини вказано відповідача ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_1
Малолітня донька сторін проживає спільно з позивачем, що підтверджується довідками Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства від 12.07.2018 року № 147, виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області від 23.05.2018 року № 353/20-08.
Станом на день подачі позову спільній дитині сторін, виповнилося повних 3 роки.
Днем подання позивачем вказаної позовної заяви до суду є 16.07.2018 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду на ній.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі - СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколу № 7 до неї, Конвенцією ООН про права дитини, а також Декларацією прав дитини.
Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Принцип № 4 Декларації прав дитини зазначає, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Згідно з ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» законодавець установлюючи прожитковий мінімум на місяць для дітей відповідного віку розділяє їх лише на 2 групи: віком до 6 років та віком від 6 до 18 років. Прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 1 липня 2018 року становить 1 559 гривні.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно.
Враховуючи встановлені обставини, та те, що відповідач не надав відзив на позов, що суд оцінює як визнання ним заявлених позовним вимог, а також не надав суду доказів як на підтвердження утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини, так і щодо наявності інших обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, суд вважає доцільним присудити аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме - 16.07.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто - ІНФОРМАЦІЯ_5.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін та їх спільних дітей.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.
У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., від сплати якого звільнена позивач, оскільки підстав для звільнення ОСОБА_2 від його сплати судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 278-279, 354-355, 430, пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Присудити аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2, паспорт серія НОМЕР_4 виданий 27.12.2014 року Звенигородським РС УДМС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме - 16.07.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто - ІНФОРМАЦІЯ_5.
Допустити негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Копію заочного рішення надіслати сторонам по справі.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Ватутінським міським судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Ватутінського міського суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити вказане рішення суду шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право: на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.С. Линдюк