УХВАЛА

Справа №:755/31309/14-ц

Провадження №: 6/755/202/18

м. Київ

"19" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Зимницької М.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва

цивільну справу № 755/31309/14-ц

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП»,

заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК», ОСОБА_1,

про заміну сторони виконавчого провадження,

учасники справи:

представник заявника - Діденко К.П.,

УСТАНОВИВ:

до суду звернувся представник заявника ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» Говдь Р.М. із заявою про заміну первісного стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» по виконанню рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2015, яким задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101.6-01/101 від 23.06.2008. Заяву обґрунтовано тим, що відповідно до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами від 22.01.2018 до заявника перейшли всі права грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

У судове засідання, призначене на 19.06.2018, представник первісного стягувача ПАТ «ВТБ Банк» та боржник ОСОБА_1 не з'явились повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення вказаного питання.

Представник заявника Діденко К.П. у судовому засіданні підтримала заяву, з підстав викладених у ній, вважає, що згідного укладеного договору факторингу від 22.01.2018 до заявника перейшли всі права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, у зв'язку з чим просила замінити первісного стягувача на ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП».

Будь-яких заяв по суті заявлених вимог від учасників справи не надійшло

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2015 задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 101.6-01/101 від 23.06.2008 в сумі 74 402,59 грн та судові витрати в розмірі 744,03 грн /а.с. 66-68/.

На підставі вказаного рішення Дніпровським районним судом м. Києва 28.08.2015 було видано виконавчий лист.

22.01.2018між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220118ів, за умовами якого первісний кредитор, ПАТ «ВТБ Банк», відступив новому кредитору, ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», а новий кредитор прийняв права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із зазначеними вимогами заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є окремою підставою процесуального правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, а тому припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі ст. 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов'язку виконати зобов'язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов'язання на рахунок первинного кредитора.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду, прийнятій 01.02.2018 у справі № 2-12711, провадження № 61-1648св17.

За правилом ч. 2ст.6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Скориставшись правом на врегулювання відносин у договорі, первинний кредитор та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» на власний розсуд визначили момент виникнення у фактора права вимоги. Так, в пункті 3.1.3. укладеного між ними договору визначено, що право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам та їх зобов'язань по Договорам Забезпечення, що не засвідчені нотаріально, а також по відношенню до Поручителів, Майнових поручителів стосовно їх зобов'язань по Договорам забезпечення. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов'язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до п. 4.3 Договору оплата вважається здійснена в момент зарахування на рахунок Первісного кредитора, вказаний в п. 12 цього Договору, грошових коштів в сумі, що вказана в п. 4.1. цього Договору. За п.4.1 Договору його ціна складає 350 000,00 грн.

Проте заявником не надано доказів на підтвердження виконання умов пункту 4.3 Договору.

Відповідно до п. 3.1.6 Договору Новий кредитор зобов'язався протягом 10 календарних днів з моменту Переходу до нього Прав вимоги надіслати боржникам, їх Поручителям та Майновим поручителям письмові повідомлення про відступлення Новому кредитору Прав вимоги за формою згідно з Додатком 3 до Договору.

Отже, заявником належним чином доведено факт виникнення права вимоги, що відступається за укладеним договором. Сторони договору поставили три умови щодо настання моменту виникнення права вимоги за договором факторингу, що мають одночасно настати: укладення договору факторингу, підписання акта приймання-передачі права вимоги та сплата суми фінансування на рахунок клієнта.

За матеріалами заяви убачається, що Додатками до Договору від 22.01.2018 є бланки реєстру прав вимоги, акту приймання-передачі Документації, повідомлення про відступлення прав вимог, які не заповнені, підписи відсутні. Підтвердження виконання Новим кредитором п. 3.1.6. Договору у матеріалах справи відсутнє.

Враховуючи недоведеність заявником проведення оплати ціни Договору на рахунок Первісного кредитора, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження портфелю заборгованостей, суд позбавлений правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до заявника.

Крім цього за приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов'язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

Проте заявником не додано підтвердження про включення його до державного реєстру фінансових установ.

Тягар доведення цих обставин у цьому провадженні покладається на заявника, який саме й звернувся із згаданими вимогами до суду, оскільки ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином суд прийшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви, оскільки заявником не підтверджено дані щодо того, чи є ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» юридичною особою, яка має право надавати фінансові послуги у розумінні статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» відповідно до договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами від 22.01.2018 № 220118ів перейшли права вимогиза кредитним договором № 101.6-01-/101, укладеного 23.06.2008 між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1; в матеріалах заяви та доданих до неї документах відсутнє відповідно до ст. 1082 ЦК України повідомлення боржника ОСОБА_1 про відступлення права грошової вимоги, тобто заявником належним чином не доведено факт виникнення права вимоги, що відступається за укладеним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 11, 512, 1077, 1078, 1080, 1082 ЦК України, ст.ст. 258-261, 353, 354, 442, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК», ОСОБА_1, про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Повний текст ухвали складено 20.06.2018.

Суддя В. Шевченко