Справа № 2-4698/11
№ 4-с/183/20/18

У Х В А Л А
14 вересня 2018 року
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську скаргу ОСОБА_1 на дії Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересована особа ОСОБА_2,
23 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересована особа ОСОБА_2.
В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2012 року у справі № 2-4698/2011, яке набрало законної сили 28.05.2012 року, з нього, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість у сумі 5 193 500,00 грн. в частині стягнення залишку суми боргу у розмірі 2 993 500,00 грн.
На виконання зазначеного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 29.11.2012 року був виданий виконавчий лист № 2-4696/2011, який у свою чергу був поданий ОСОБА_2 на примусове виконання до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
07.08.2015 року ОСОБА_2 звернулася до Новомосковського MP ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про повернення виконавчого документу без виконання.
07.08.2015 року Новомосковським MP ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області виконавче провадження на підставі відповідної постанови державного виконавця було завершене, а виконавчий документ (виконавчий лист, виданий Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 29.11.2012 року) повернуто стягувачу без виконання.
В той же час, йому, ОСОБА_1 стало відомо, що на момент завершення виконавчого провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та повернення виконавчого документу стягувачеві за її заявою, державний виконавець не касував арешти, які були накладені ним 03.01.2013 року одночасно із відкриттям виконавчого провадження.
Заявник зазначив, що у відповідності відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на час завершення виконавчого провадження, а саме ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», було передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим законом.
Проте, як вже було вище зазначено, через бездіяльність державного виконавця, тобто на час завершення виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення за виконавчим листом 2-4696/2011, виданим Новомосковським міськрайонним судом 29.11.2012 року, арешти накладені під час виконавчих дій не були зняті та продовжують міститись у державному реєстрі заборон на нерухоме майно.
ОСОБА_1 зазначив у скарзі, що матеріали виконавчого провадження не збереглися, оскільки закінчився строк зберігання, в звязку з чим, він змушений звертатися до суду.
В звязку з наведеним, заявник ОСОБА_1 у скарзі просив суд:
-визнати бездіяльність Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головною територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області неправомірною, в частині не зняття арештів з належного йому майна;
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути скаргу без його участі.
Представник органу виконавчої служби, дії якого оскаржуються - Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду скарги.
ОСОБА_2, як заінтересована особа, в судове засідання не зявилася.
Розглянувши скаргу, дослідивши долучені до скарги докази, суд приходить до наступного.
На підставі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 448 ЦПК України визначено, що 1. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. 2. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.
У відповідності до ст. 450 ЦПК України, 1. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. 2. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.3. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.
Судом встановлено, що 16 травня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесене рішення у цивільній справі № 2-4698/2011 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про стягнення боргу, визнання права власності на нерухоме майно.
Рішенням суду були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_3, з ОСОБА_1 на її користь була стягнута заборгованість в розмірі 5 193 500,00 грн., а також, судові витратив сумі 2 823,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_2.

Встановлено, що на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, 29.11.2012 року був виданий виконавчий лист № 2-4696/2011, який у свою чергу був поданий ОСОБА_3 на примусове виконання до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Судом також встановлено, що 03.01.2013 року Постановою Новомосковського MP ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 38832056 за виконавчим листом № 2-4696/2011, виданим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 29.11.2012 року.

Одночасно з відкриттям провадження, постановою державного виконавця був накладений арешт на нерухоме майно, що належало ОСОБА_1,

Також, 05.02.2013 року державним виконавцем Новомосковського MP ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладений арешт на комплекс будівель та споруд автозаправної станції по вул. Сучкова, буд. 238 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, та на комплекс будівель та споруд по провулку Складському, 2 Б у м. Новомосковськ Дніпропетровської області та заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить боржнику.

Судом встановлено, що 07.08.2015 року ОСОБА_2 звернулася до Новомосковського MP ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про повернення виконавчого документу без виконання.

07.08.2015 року державним виконавцем Новомосковського MP ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві, у відповідності до якої виконавче провадження № 38832056 було завершене, а виконавчий документ (виконавчий лист, виданий Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 29.11.2012 року) повернуто стягувачу без виконання.

Згідно постанови, припинена чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинної на час завершення виконавчого провадження), було визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим законом.

Незважаючи на те, що постанова державного виконавця від 07.08.2015 року містить посилання на припинена чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, державним виконавцем не проведені відповідні дії щодо припинення чинності арешту та інших заходів примусового виконання рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень, що підтверджується відповідними витягами.

Таким чином, бездіяльність державного виконавця призвела до порушення прав заявника ОСОБА_1, як власника нерухомого майна.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що 1. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. 2. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню в частині щодо визнання бездіяльності неправомірною.

Як зазначалося вище, у скарзі ОСОБА_1 просив суд визнати незаконними та скасувати всі заборони та арешти з нерухомого майна, а саме, з комплексу будівель та споруд автозаправної станції по вул. Сучкова, буд. 238 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, та комплексу будівель та споруд по провулку Складському, 2 Б у м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Суд приходить до висновку, що арешт майна боржника та інші заходи примусового виконання рішення суду державним виконавцем були застосовані правомірно, у межах виконавчого провадження, та суд не має права вчиняти процесуальні дії, які належать до повноважень відповідної посадової особи державної виконавчої служби та скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

В той же час, у відповідності до приписів ст. 451 ЦПК України суд вважає за необхідне зобовязати Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області усунути порушення та провести відповідні дії щодо припинення чинності арешту та інших заходів примусового виконання рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень у виконавчому провадження ВП № 38832056.

У відповідності до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині не вчинення відповідних дій щодо припинення чинності арешту та інших заходів примусового виконання у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень у виконавчому провадження ВП № 38832056 за виконавчим листом № 2-4696/2011, виданим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 29.11.2012 року на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 16 травня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 2-4698/2011 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про стягнення боргу, визнання права власності на нерухоме майно.

Зобовязати Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вчинити відповідні дій щодо припинення чинності арешту та інших заходів примусового виконання у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень у виконавчому провадження ВП № 38832056 за виконавчим листом № 2-4696/2011, виданим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 29.11.2012 року на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 16 травня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 2-4698/2011 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про стягнення боргу, визнання права власності на нерухоме майно, в тому числі, скасувати арешт та інші заходи примусового виконання щодо комплексу будівель та споруд автозаправної станції по вул. Сучкова, буд. 238 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, та комплексу будівель та споруд по провулку Складському, 2 Б у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, які належать на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1).

У відповідності до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повинен повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.І. Городецький