Ухвала

13 червня 2018 року
м. Київ

справа № 644/6274/16-ц

провадження № 61-34129св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.,

учасники справи:
заявник ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерство оборони України, в особі представника Вельма Ігоря Олександровича, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в складі судді Бабенко Ю. П. від 09 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області вскладі суддів: Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенко І. С., від 23 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (далі Цивільний процесуальний кодекс України), у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання членом сім`ї військовослужбовця, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Міністерство оборони України.

В обґрунтування заяви зазначав, що 25 квітня 2014 року його племінника молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , призвано на військову службу Орджонікідзевським РВК м. Харкова. 06 вересня 2014 року під час виконання військового обов`язку в зоні проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях Ткаченко О. А. одержав вогнепальні осколкові поранення тіла під час воєнних дій, внаслідок яких помер.

Указано, що ОСОБА_3 був сиротою. Його мати ОСОБА_4 була одинокою матір`ю, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька були занесені у свідоцтво про народження зі слів матері. Рішенням виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова від 19 листопада 2002 року опікуном ОСОБА_3 призначена ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після її смерті рішенням Виконавчого комітету Фрунзенської районної ради в м. Харків від 14 червня 2005 року ОСОБА_1 заявника було призначено піклувальником племінника ОСОБА_3 .

З 2005 року до часу мобілізації він з дружиною ОСОБА_2 , сином ОСОБА_6 та племінником ОСОБА_3 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Необхідність визнання заявника членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 обумовлена тим, що він звернувся до Харківського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України за призначенням одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця, але йому було відмовлено в її призначенні у зв`язку з тим, що він не є членом сім`ї військовослужбовця.

Посилаючись на зазначене, заявник просив суд визнати його членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_1 членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що між заявником ОСОБА_1 і його племінником ОСОБА_3 протягом тривалого часу з 2005 року склалися сімейні стосунки, вони тривалий час проживали разом, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, навчання ОСОБА_3 , мали спільні витрати і спільне харчування, піклувалися один за одним і надавали взаємну допомогу, що свідчить про виникнення між заявником ОСОБА_1 і його племінником ОСОБА_3 сімейних відносин, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом визнання заявника членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 .

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року судове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини, викладені у заяві ОСОБА_1 встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Міністерство оборони України, в особі представника Вельма І. О., посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та закрити провадження у справі або залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що заява ОСОБА_1 не могла бути розглянута в порядку окремого провадження, оскільки необхідність визнання заявника членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 обумовлена самим заявником зверненням останнього до Харківського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України за призначенням одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця, за наслідками чого йому було відмовлено, що свідчить про наявність спору про право. Крім того, скаржник указує, що порушене у даній справі питання фактично стосується оскарження рішення про відмову Харківського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України заявнику у призначенні та здійсненні виплати указаної одноразової допомоги, у зв`язку із чим, на думку скаржника, дана справа має розглядатися в порядку адміністративної юрисдикції.

04 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Враховуючи те, що Міністерство оборони України, в особі представника Вельма І. О., оскаржує судові рішення судів попередніх інстанцій, зокрема, з підстав порушення правил предметної і суб`єктної юрисдикції, дану справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, про визнання членом сім`ї військовослужбовця.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв