Дата документу 12.09.2018
Справа № 2-6630/10
Провадження № 4-с/334/53/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 р.

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

за участю секретаря судового засідання Лапи М.В.

скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Вербицька Л.Г.

зацікавленої особи ОСОБА_2

представника зацікавленої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 щодо визнання неправомірними постанов про встановлення тимчасових обмежень боржника та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя перебуває на виконанні виконавче провадження №47628573 по стягненню зі скаржника аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 липня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17 травня 2018 року скаржнику було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно із вказаним виконавчим листом. Також постановою виконавця від 17 травня 2018 року було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Станом на 1 травня 2018 року заборгованість по аліментах складає 59738,53 грн., яка перевищує суму платежів за 6 місяців.

Скаржник вважає ухвалені постанови виконавця незаконними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 71 ч.9 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 7 грудня 2017 року, який набрав чинності 6 лютого 2018 року, за наявності заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови,в тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Скаржник вважає, що обмеження не можуть бути застосовані до заборгованості, яка виникла до 6 лютого 2018 року.

Окрім того, скаржник вказує на те, що тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом не може бути застосовано до нього, оскільки він з 4 червня 2018 року працює водієм автотранспортних засобів в ТОВ «МАКСТРЕЙДКОМПАНІ».

Вказане обмеження керуванням транспортним засобом перешкоджає виконанню трудових обовязків скаржника.

Просив визнати протиправними постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 18 травня 2018 року про встановлення щодо ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 18 травня 2018 року про встановлення щодо ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, зобовязати головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 скасувати вказані постанови.

У судовому засіданні скаржник підтримав заявлені у скарзі вимоги. Надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Головний державний виконавець Вербицька Л.Г. у судовому засіданні заперечила щодо можливості задоволення скарги. Вказала, що постанови нею ухвалені відповідно до вимог закону. Боржник тривалий час ухиляється від сплати аліментів. Працює неофіційно, не повідомляв виконавчу службу щодо отримуваних доходів. Після встановлення оскаржуваних обмежень ОСОБА_1 працевлаштувався водієм на підприємство з неповним робочим тижнем. Підстав для скасування постанов немає.

Стягувач за виконавчим листом - ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо можливості скасування постанов державного виконавця. Пояснила, що ОСОБА_1 ухиляється від сплати аліментів, приховує місце роботи. В особистому користуванні боржника є автомобіль, який він постійно використовує, що потребує значних коштів, в той же час заборгованість по аліментам не сплачується.

Представник стягувача у судовому засіданні також заперечила щодо можливості задоволення скарги.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників провадження, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази надані заявником та заінтересованими особами, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Ленінським районним судом м. Запоріжжя рішенням від 12 жовтня 2010 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 липня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

У звязку з тим, що станом на 01.05.2018 заборгованість боржника зі сплати аліментів становила 59738 грн. 53 коп., постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 18 травня 2018 року встановлено щодо ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 18 травня 2018 року встановлено щодо ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до наказу №39 ТОВ «МАСТРЕЙДКОМПАНІ» ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортних засобів з 5 червня2018 року.

Із змісту скарги та пояснень у судовому засіданні вбачається, що боржнику ОСОБА_1 відомо про відкриття виконавчого провадження, він не заперечує обовязку щодо утримання своїй дитини, не оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження.

Однак рішення суду він не виконав, не надав доказів протилежного державному виконавцю на час проведення виконавчих дій та на час розгляду заяви (скарги) у суді.

Враховуючи положення ст. 18, ч. 9 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності заборгованості зі сплати аліментів, розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець 18.05.2018 ухвалив постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Оскільки на час встановлення обмеження ОСОБА_1 офіційно не був працевлаштований, то підстав для незастосування обмеження боржника у праві керування транспортними засобами в державного виконавця не було.

Щодо тверджень скаржника про неможливість застосування обмежень до боржника в звязку з неможливістю застосування зворотної дії у часі, суд вважає зазначити наступне.

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо

неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Юридична відповідальність є одним із примусових засобів, що застосовуються від імені держави. Особливістю відповідальності як примусового засобу впливу є те, що вона застосовується від імені держави, державними органами, має правовий характер, здійснюється у визначених законом формах та на законних підставах.

Однак юридична відповідальність не є єдиним засобом державного примусу. Це зумовлюється різноманітними цілями держави у процесі здійснення правового регулювання.

До примусових засобів належать заходи запобігання, що застосовуються для запобігання чи припинення правопорушень. Відсутність правопорушення зумовлює і відсутність покарання. Саме такий характер мають тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, виїзду за межі України. Відмінною рисою для застосування таких засобів примусу є відсутність обовязкового встановлення вини чи наявності протиправної поведінки.

Тимчасове обмеження, накладене у виконавчому провадженні на боржника, не є видом юридичної відповідальності і має за мету не притягнення його до відповідальності шляхом позбавлення певних прав, а є заохочуваним та стимулюючим заходом впливу на боржника, який спонукає його до належної поведінки, спрямованої на виконання рішення суду. За умови виконання боржником певних дій його обмежені права можуть бути поновлені.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку, що обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, праві виїзду за межі України, встановлені державним виконавцем у постановах від 18 травня 2018 року застосовані без застосування зворотної дії у часі нормативно-правовим актом.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що дії державного виконавця вчинені в межах його компетенції та відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а заявником не наведено належних мотивів та не надано доказів на підтвердження неправомірності дій державного виконавця щодо винесення зазначених вище постанов, тому у задоволенні скарги суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81, 89, 133, 223, 247, 259, 260, 261, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 щодо визнання неправомірними постанов про встановлення тимчасових обмежень боржника та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлений 17 вересня 2018 року.

Суддя О.М. Гнатюк