Справа № 364/571/18
Провадження № 2/364/222/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі Кулинич Г.І.,

за участю:

сторони не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 18.05.2018 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в якій Позивач просить суд: збільшити розмір аліментів, які стягуються з Відповідача, шляхом стягнення з Відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що 18.02.1995 р. між сторонами укладено шлюб, від шлюбу вони мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 На підставі рішення Володарського районного суду Київської області від 15.07.2005 р. з Відповідача стягувалися аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше за неоподаткований мінімум доходів громадян до повноліття дітей. Місце роботи Відповідача їй не відомо. Проте у звязку з досягненням повноліття старшим сином на нього аліменти вже не стягуються, а на молодшого сина аліменти стягуються у розмірі лише 17 грн., що значно менше за 50 % прожиткового мінімуму на дитину.

Ухвалою суду від 13.06.2018 р. відкрито провадження в справі, призначено справу до підготовчого судового засідання на 16.08.2018 р.; ухвалою суду від 16.08.2018 р. справу призначено до судового розгляду на 19.09.2018 р.

У судове засідання 19.08.2018 р. Позивач не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, про що є підтвердження в матеріалах справи (а.с. 37), до суду 16.08.2018 р. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, копію відзиву Відповідача отримала (а.с. 39).

Відповідач у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, про що є підтвердження в матеріалах справи (а.с. 40), до суду 31.08.2018 р. надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 41), проти задоволення позовних вимог заперечує частково, з огляду на обставини, викладені в його відзиві від 03.08.2018 р., що надійшов до суду 08.08.2018 р. (а.с. 29-33), просить суд позов задовольнити частково, ухваливши рішення про стягнення з нього аліментів на користь Позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку до досягнення ним повноліття.

Свій відзив Відповідач обґрунтував тим, що сплачує аліменти дружині на утримання сина в розмірі 510 грн, а не 17 грн., як стверджує Позивач у позовній заяві. Крім того за їхньою домовленістю в рахунок аліментів вона разом зі своїми родичами проживає у будинку, що належить йому на праві власності, не вимагаючи за це ніякої компенсації. Шлюбні відносини між ними припинилися ще 2005 року, спільне господарство не ведеться, тривалий час вони проживають у різних областях України: він у Черкаській області, Позивач у Київській області. Також у нього на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 Тому Відповідач не заперечує щодо зміни способу стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте заперечує щодо розміру аліментів 1/4 частки всіх видів його доходів (заробітку), як вимагає Позивач, а погоджується сплачувати аліменти на дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 29-33).

За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 проживає в с. Березна (Володарський р-н, Київська обл.) спільно з двома синами ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено кпією довідки про склад сімї, виданої 18.04.2018 р. Березнянською сільською радою Володарського району Київської області (а.с. 12). Батьком названих дітей є Відповідач ОСОБА_2, що підтверджено копіями відповідних свідоцтв про їх народження (а.с. 6, 7).

На підставі рішення Володарського районного суду Київської області від 15.07.2005 р. (справа № 2-281) із ОСОБА_2 (Відповідач) стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 (Позивач) на утримання їх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше за неоподаткований мінімум доходів громадян на кожну дитину і до їх повноліття, починаючи з 01.07.2005 р. (а.с. 8-11).

Обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина четверта статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК України).

Старший син сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, досяг повноліття, навчається у Білоцерківському національному аграрному університеті (а.с. 13), аліменти на його утримання вже не стягуються.

У звязку з цим, як стверджує Позивач у позовній заяві, після припинення стягнення аліментів на старшого сина з Відповідача аліменти стягуються на молодшого сина у розмірі лише 17 грн., що відповідає розміру одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян та, як вбачається з матеріалів справи, також і розміру аліментів, визначеному названим вище судовим рішенням від 15.07.2005 р.

Разом з тим, суд бере до уваги, що Відповідач, не зважаючи на визначений судом розмір аліментів, сплачує Позивачеві в розмірі 500 грн., що підтверджено ним копіями відповідних поштових переказів на імя Позивача, доданими до відзиву на позов (а.с. 32).

Крім того, Відповідач стверджує, що на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є його сином, що підтверджено доданою до відзиву копією свідоцтва про народження серії I-СР № 222110, виданого Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 14.06.2016 р., актовий запис № 74 (а.с. 31).

Тому Відповідач згоден сплачувати аліменти на користь Позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку до досягнення ним повноліття, проте заперечує стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх його доходів (заробітку).

Вирішуючи дану справу, оцінюючи позиції сторін і надані ними докази, визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватися з Відповідача, суд виходить з такого.

Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї Організації Обєднаних Націй від 20.11.1959 р. проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна рости, зокрема, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6).

Батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття; зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї (стаття 51 Конституції України, статті 150, 180 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України, зокрема, наявність у платника аліментів інших дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.

Проте Відповідач, наводячи свої заперечення щодо стягнення з нього аліментів на користь Позивача у розмірі 1/4 частки всіх його доходів (заробітку), що обґрунтовано ним наявністю іншої дитини, не навів у своєму відзиві жодних обставин та не надав суду доказів на підтвердження його матеріального становища, яке унеможливлювало б стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі.

В ухвалі суду від 13.06.2018 р. сторонам було розяснено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім встановлених законом випадків; кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша, третя, четверта статті 12 ЦПК України).

З огляду на наведене суд вважає, що Відповідач не довів належними і допустимими доказами неможливість сплати ним аліментів у розмірі 1/4 частки всіх його доходів (заробітку), що заявлено Позивачем до стягнення в позовній заяві.

Крім того суд виходить з того, що утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття є конституційним обовязком батьків (стаття 51 Конституції України), при цьому обидва батьки несуть спільний обовязок по утриманню дитини (стаття 180 Сімейного кодексу України).

08.07.2017 р. набрав чинності Закон України від 17.05.2017 р. № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким було викладено в новій редакції частину другу статті 182 Сімейного кодексу України, що визначила мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тим самим підвищивши державні гарантії і соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини.

Конвенцією про права дитини Організації Обєднаних Націй від 20.11.1989 р. передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (стаття 3 Конвенції).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України).

Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, з наведеної законодавчої норми вбачається, що суд визначає та змінює спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі) за вибором саме того з батьків, з ким проживає дитина, та одержувача аліментів.

До того ж Позивач як стягувач аліментів та особа, з якою проживає дитина (а.с. 12), звертаючись до суду з даним позовом до Відповідача, просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто саме у тому розмірі, що відповідає мінімальним розмірам (одна чверть заробітку на одну дитину), визначеним частиною пятою статті 183 Сімейного кодексу України, пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України. Натомість, як зазначалося вище, Відповідач не довів суду неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що Позивач просить збільшити розмір аліментів, призначених рішенням суду від 15.07.2005 р., та стягувати їх в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тому суд вбачає можливим задовольнити позов у частині збільшення розміру аліментів.

Разом із тим, у новому розмірі аліменти мають сплачуватися з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня звернення до суду з позовом (пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»), відтак у решти вимог позову слід відмовити.

Крім того, за імперативними вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, у тому числі судового збору (частина перша статті 133 ЦПК України), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Зважаючи на усе наведене та керуючись статтями 180-183, 192 Сімейного кодексу України, статтями 2-4, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355, підпунктами 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений до стягнення рішенням Володарського районного суду Київської області від 15.07.2005 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (справа № 2-281/2005).

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2), аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття до 12.04.2023 р.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1), на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Копії рішення направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354, підпункти 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Макаренко