Справа № 523/9922/18
Провадження №2/523/4069/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2018 р.

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4,

представника позивачів ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в місті ОСОБА_1 заяву представника позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ОСОБА_5 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 подали до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до Філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» про визнання донарахування боргу в розмірі 63561 грн. 88 коп. за особовими рахунками № 88263 та № 4464 незаконним та зобовязання відповідача поновити водопостачання та водовідведення 51/200 частині домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 265, що належить на праві власності позивачам. Після зміни позовних вимог позивачі просили суд: - визнати дії по обмеженню (припиненню) водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 265, що належить на праві власності ОСОБА_4 незаконним; - визнати нарахування боргу за особовим рахунком № 4464 із розрахунку за нормами споживання на 4 особи та за особовим рахунком № 88263 із розрахунку за нормами споживання на 16 осіб недійсним; - зобовязати відповідача здійснити перерахунок плати за послуги водопостачання та водовідведення в 51/100 частині домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 265 починаючи з 01.07.2015 р. із розрахунку за нормами споживання на 1 особу.

Представник позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - ОСОБА_5 в підготовчому засіданні 17 вересня 2018 року звернувся із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобовязання ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» негайного відновлення водопостачання та водовідведення в 51/200 частині домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 265, що належить на праві власності ОСОБА_4 з подальшою заборонною припинення.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивачів посилається на те, що між сторонами виник спір з приводу виконання зобовязань за договором про надання послуг водопостачання та водовідведення. Представник позивачів зазначає, що відповідач у липні 2018 року незаконно зробив перерахунок вартості послуг із розрахунку 20 осіб за нормами споживання, що стало наслідком відключення позивача від мережі водопостачання шляхом перекриття труби водозабору а також відключення від системи водовідведення шляхом тампування каналізації.

Позивачі підтримали заяву свого представника, просили її задовольнити, посилаючись на незаконні дії відповідача які полягають у незаконному відключенні від водопостачання та водовідведення.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки вважає її необґрунтованою, а дії співробітників ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» вважає такими, що гуртуються на законі. Зазначила, що оскільки позивач, ОСОБА_4 є приватним підприємцем, то він повинен був про це сповістити співробітників ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» та сплачувати послуги за більшим тарифом.

Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши заяву про забезпечення позову, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, суд прийшов до висновку про безпідставність заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що вказані представником позивача обґрунтування, у розумінні приписів статті 149 ЦПК України, не є підставами для забезпечення позову.

Так, представник позивачів просить вжити захід забезпечення позову шляхом зобовязання ТОВ «ІНФОКС» в особі філія «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» негайно відновити водопостачання та водовідведення в 51/200 частині домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 265, що належить на праві власності ОСОБА_4 з подальшою заборонною припинення. Однак, в обґрунтування заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цивільній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Крім того, посилання представника позивачів на протиправність дій відповідача, суд розцінює передчасними, оскільки вказана обставина є предметом оскарження в даній справі та підлягає встановленню під час розгляду справи по суті.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачами на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 81, 149, 150, 151, 153, 116, 258-261, 353-355, 441, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: