Єдиний унікальний номер 234/560/18 Номер провадження 22-ц/775/1284/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 234/560/18

Номер провадження 22-ц/775/1284/2018

19 вересня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Папоян В.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача - публічного акціонерного товариства по газопо-стачанню та газифікації «Донецькоблгаз» - Зуєв Михайло Вячеславович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позо-вом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

- за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2018 ро-ку, вступну та резолютивну частину якого складено суддею Лутай А.М. в м. Краматорськ в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області 18 червня 2018 року о 15 годині 30 хвилин, повний текст складено 25 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування мораль-ної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що з 22.07.2013 року він працює на посаді нача-льника Артемівського управління по газопостачанню та газифікації на підставі безстроко-вого трудового договору, а з 20.04.2017 року на підставі контракту, укладеного строком на три роки по 20.04.2020 року. 18.07.2017 року позивач був звільнений за п.8 ст.36 КЗпП України, на підставі Протоколу правління товариства за п.п.7.3, 7.3.3 контракту, оскільки його роботу на займаній посаді за результатами звіту про фінансово-економічну діяльність Управління за 10 місяців 2017 року визнано незадовільною.

Позивач вважає його звільнення незаконним, оскільки призначення його на вище-зазначену посаду було здійснено на умовах безстрокового трудового договору. Крім того, з моменту укладення контракту до моменту його звільнення від нього жодного разу не зажадали щомісячного письмового звіту про фінансово-економічну діяльність Управління. За його усними звітами Правлінню про фінансово-економічну діяльність Управління за весь час роботи на займаній посаді у нього не було жодного дисциплінарного стягнення або будь-якого іншого нарікання у виконанні своїх функціональних обов'язків. Відповідач в Протоколі Правління ПАТ «Донецькоблгаз» №12 від 18.12.2017 року не зазначив який саме пункт Контракту позивачем було порушено, обмежившись лише загальною фразою про визнання роботи начальника Артемівського УГГ незадовільною, натомість показники господарської діяльності підприємства, відображені у звіті свідчать про протилежне. Тому звільнення позивача є незаконним, оскільки за відсутності визначення відповідачем підстав для дострокового розірвання контракту не можливо дати оцінку його обґрунтованості з підстав п.8 ст.36 КЗпП України. Крім того, позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки воно здійснено в період його тимчасової непрацездатності та без отримання попередньої згоди профспілкової організації.

З урахуванням викладеного, позивач просить поновити його на посаді начальника Артемівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» з 19.12.2017 року та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 19.12.2017 року.

В позові також зазначено, що незаконне звільнення спричинило позивачу моральну шкоду, яку позивач оцінює в 203 000 гривень та просить стягнути з відповідача на його користь.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Доне-цькоблгаз» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогу-лу та відшкодування моральної шкоди:

- поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Артемівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» з 19.12.2017 року.

- стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на ко-ристь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.12.2017 року по 18.06.2018 року, включно, визначений без утримання податків й інших обов'язкових платежів, в розмірі 154 929,72 грн.

- стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на ко-ристь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

- стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на ко-ристь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 1762 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідач ПАТ по газопостачанню та гази-фікації «Донецькоблгаз» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що визнаючи роботу нача-льника Артемівського УГГ ОСОБА_2 незадовільною та рекомендуючи голові Правлін-ня звільнити його з посади та розірвати контракт за п. 8 ст. 36 КЗпП України, Правління товариства діяло в межах своїх статутних повноважень та п.п. 7.3, 7.3.3 укладеного з по-зивачем контракту, положення якого передбачають право Правління надати оцінку роботи начальника на власний розсуд. Крім того, сертифікатом Торгово-промислової палати України засвідчено настання обставин непереборної сили для ПАТ «Донецькоблгаз» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області, що підтверджує форс мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності, тобто затримка виплати належних позивачу сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, відбулася не з вини відповідача.

Від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він про-сить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

В обґрунтування відзиву зазначено, що невірним є твердження відповідача проте, що позивач працює за контрактом, оскільки згідно трудової книжки позивач знаходився з відповідачем у трудових відносинах з 22.07.2013 року на умовах безстрокового трудового договору. Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивача було незаконно зві-льнено з посади за п. 7.3.3. контракту з огляду на наявність у позивача та трудового коле-ктиву Артемівського УГГ численних подяк та грамот за сумлінне виконання службових обов'язків, високий професіоналізм, сумлінну та плідну працю, а також за результатами дослідження звітів Красноармійського УГГ, Слов'янського УГГ, Краматорського УГГ, Костянтинівського УГГ за аналогічний період. Суд вірно дослідив та оцінив фінансові показники не тільки структурного підрозділу Артемівського УГГ, а й усіх інших чотирьох структурних підрозділів ПАТ «Донецькоблгаз». Крім того, у відзиві зазначено, що поси-лання відповідача на звільнення від відповідальності внаслідок форс мажорних обставин під час проведення АТО є безпідставними, оскільки Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на дані правовідносини не поширюється, оскільки місто Бахмут до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження не віднесено.

Позивач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечували, про-сили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоч й був заздалегідь пові-домлений про день та час судового розгляду (а.с.65, 67), що не перешкоджає, в розумінні приписів ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку позивача та його пред-ставника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в ме-жах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення необхідно скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції вихо-див з того, що позивача звільнено з посади за п. 7.3.3 Контракту незаконно, без достатньо-го обґрунтування щодо підстав його звільнення, з огляду на показники фінансової діяль-ності Управління за 10 місяців 2017 року, викладені позивачем у звіті та наявність у пози-вача та трудового колективу Артемівського УГГ численних подяк та грамот за сумлінне виконання службових обов'язків, високий професіоналізм, сумлінну та плідну працю. А тому враховуючи положення ч.1 ст. 235 КЗпП України суд дійшов висновку про необхід-ність поновлення позивача ОСОБА_2 на посаді начальника Артемівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» з 19.12.2017 року та стягнув на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається.

Згідно трудової книжки 22.07.2013 року на підставі наказу №74-к позивач ОСОБА_2 прийнятий на роботу до ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на посаду начальника Артемівського УГГ (т.1 а.с.8).

20 квітня 2017 року відповідач уклав з позивачем Контракт, згідно якого ОСОБА_2 призначається на посаду начальника Артемівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» на термін з 20.04.2017 року по 20.04.2020 року на умо-вах цього Контракту (т.1а.с.10-15).

Умовами контракту встановлені права та обов'язки сторін, відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці начальника Управління, умови розі-рвання договору ( в тому числі дострокового).

Відповідно п.п.2.2.6 Контракту начальник Управління щомісячно письмово та усно звітує перед Правлінням про фінансово-економічну діяльність Управління. За результата-ми цього звіту Правління ставить для начальника Управління персональне завдання, з урахуванням виявлених недоліків в діяльності Управління. Дане завдання є обов'язком начальника Управління в розумінні цього Контракту і підлягає обов'язковому ним вико-нанню.

Відповідно до п.п.7.3.3. п.7 Контракту начальник Управління може бути звільнений з посади, а цей Контракт розривається за ініціативою Голови Правління за п.8 ст.36 КЗпП України до закінчення терміна його дії за результатами розгляду звіту начальника Управління відповідно до п.2.2.6 цього Контракту і визнання Правлінням Товариства його роботи незадовільною або при невиконанні начальником Управління завдань поставлених йому за результатами розгляду його звіту.

13.12.2017 року телефонограмою №472 начальника Артемівського УГГ було пові-домлено про необхідність прибути до ПАТ «Донецькоблгаз» 18.12.2017 року для надання письмового та усного звіту перед Правлінням про фінансово-економічну діяльність Управління за 10 місяців 2017 року, на виконання вимог п.2.2.6 Контракту (т.1 а.с.16).

Згідно Протоколу засідання Правління ПАТ «Донецькоблгаз» №12 від 18.12.2017 року за результатами письмового та усного звіту перед Правлінням про фінансово-економічну діяльність Управління за 10 місяців 2017 року, роботу начальника Артемівсь-кого УГГ ОСОБА_2 визнано незадовільною та рекомендовано Голові Правління звіль-нити ОСОБА_2 з посади, а Контракт з ним розірвати за ініціативою Голови Правління за п.8 ст.36 КЗпП України (т.1а.с. 18).

Відповідно до листка непрацездатності серії АДГ № 388778 від 18 грудня 2017 ро-ку ОСОБА_2 перебував на амбулаторному лікуванні з 18.12.2017 року по 27.12.2017 року (т1 а.с.9).

З 28.12.2018 року по 5.01.2018 року, відповідно до листка непрацездатності серії АДГ № 280969 від 5 січня 2018 року, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні (т.1 а.с.9).

18.12.2017 року позивач ОСОБА_2, згідно наказу Голови Правління №196-к зві-льнений з займаної посади начальника Артемівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» за п.8 ст.36 КЗпП України, на підставі Протоколу прав-ління товариства №12 від 18.12.2017 року, за п.п.7.3.3 п.7.3 Контракту від 20.04.2017 року (т.1 а.с.17).

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі і матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови ро-зірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватись за згодою сторін.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при ук-ладенні контракту самим установлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокре-ма, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Згідно ч.3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у від-пустці.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться роз'яснення про не-допустимість звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності, а також у пе-ріод перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП України), які стосуються як передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України випадків, так і інших випадків, коли розірвання трудового до-говору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або упов-новаженого ним органу.

Разом з тим, зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» визначено пунктом 4 ст. 36 КЗпП України, до якого від-несено лише звільнення з підстав, передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України, що виключає охоплення змістом терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена у ст. ст. 40, 41 КЗпП України, або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення пп. 4, 8 ст. 36, ч. 3 ст. 40, ч. 3 ст. 41, ст. ст. 40, 41 КЗпП України та враховуючи те, що між сторонами виник спір із при-воду припинення трудового договору із працівником з підстав, передбачених контрактом - п. 8 ст. 36 КЗпП України, а не у зв'язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, норми ч. 3 ст. 40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював на займаній посаді саме за укладеним Контрактом від 20.04.2017 року.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підстави, передбачені контрактом, є самостій-ною підставою припинення трудового договору, тому доводи позивача про звільнення його в період тимчасової непрацездатності не ґрунтуються на нормах закону, оскільки по-ложення ч. 3 ст. 40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються.

Крім того, правила ст. 43 КЗпП України про необхідність попередньої згоди проф-спілкового органу підприємства (установи, організації) на розірвання трудового договору поширюються лише на його розірвання з підстав, передбачених п. 1 (крім ліквідації підп-риємства), пп. 2, 3, 4, 5, 7 ст. 40 і пп. 2, 3 ст. 41 КЗпП, якщо не йдеться про встановлені ст. 43(1) КЗпП випадки, коли така згода не потрібна.

Розірвання трудового договору згідно з пп. 6 і 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, припинен-ня його з будь-яких інших передбачених Законом підстав, із наявністю такої згоди Зако-ном не пов'язується.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що звільнення за п. 8 ст. 36 КЗпП України не можна визнати таким, що провадиться з ініціа-тиви роботодавця, тому отримання попередньої згоди виборного органу первинної проф-спілкової організації членом якої є працівник не передбачено при звільненні на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України і посилання позивача щодо незаконного звільнення його в період тимчасової непрацездатності та без попередньої згоди профспілкової організації, не ґрун-тується на законі.

Проте щодо вирішення питання про законність звільнення позивача з посади за п. 7.3.3. Контракту Апеляційний суд Донецької області виходить з наступного.

Підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом (пункт 8 статті 36 КЗпП України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 13 постанови від 6 листо-пада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за пунктом 8 статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (статті 36, 39-41 КЗпП України).

Пунктом 7.3.3 Контракту сторін додатковою підставою дострокового припинення трудового договору передбачено визнання Правлінням Товариства роботи начальника Управління відповідно до п.2.2.6 цього Контракту незадовільною або невиконання нача-льником Управління завдань поставлених йому за результатами розгляду його звіту.

Зазначені умови контракту не погіршують становища працівника порівняно із за-конодавством про працю, а відступ від положень трудового законодавства не порушує його законних прав та інтересів.

Крім того, позивач не оскаржував до суду в передбачений законом спосіб закон-ність укладеного з ним Контракту, про що свідчить відсутність відповідних його вимог.

Підписуючи Контракт, позивач надав згоду на умови праці, визначені цим Контра-ктом, та погодився з положеннями, якими передбачене право Правління надати оцінку роботи начальника за результатами звіту на власний розсуд, і у разі визнання роботи нача-льника незадовільною - правовим наслідком такої оцінки є припинення трудових відно-син, що відповідає умовам п. 7.3.3. укладеного сторонами Контракту.

В протоколі №12 від 18.12 2017 року, на підставі якого видано Наказ №196-к від 18.12.2017 року про розірвання трудового договору (контракту) з позивачем, Правлінням товариства визнано роботу начальника Артемівського УГГ ОСОБА_2 за результатами звіту про фінансово-економічну діяльність управління незадовільною, що відповідно до пункту 7.3.3 Контракту є підставою для звільнення начальника управління з посади та ро-зірвання Контракту за ініціативою Голови Правління за п.8 ст. 36 КЗпП України до закін-чення терміну його дії.

Таким чином, позивача ОСОБА_2 було звільнено з дотриманням вимог чинного законодавства та пункту 7.3.3 укладеного між сторонами Контракту, а позовні вимоги про його поновленні на роботі є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Задовольняючи позов в частині поновлення ОСОБА_2 на займаній посаді, судом першої інстанції були досліджені звіти начальників Краматорського УГГ, Костянтинівського УГГ, Красноармійського УГГ, Слов'янського УГГ та Артемівського УГГ, які 18 грудня 2017 року звітували перед Правлінням про фінансово-економічну діяльність Управлінь, а також протоколи засідання Правління ПАТ «Донецькоблгаз» за результатами розгляду цих звітів.

На підставі зазначених звітів та протоколів, суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність звільнення ОСОБА_2 з займаної посади, оскільки за показниками фі-нансово-економічної діяльності Управління, які викладені позивачем у звіті, не можна ви-знати роботу начальника Артемівського УГГ незадовільною, а саме в Управлінні зменше-но дебіторську заборгованість фізичних осіб та відсутня дебіторська заборгованість юри-дичних осіб перед підприємством, судом надано оцінку розміру збитку на інших структу-рних підрозділах порівняно з показниками Артемівського УГГ та надано оцінку заходам дисциплінарного стягнення, які застосовані до начальників інших структурних підрозді-лів, які звітували 18 грудня 2017 року перед Правлінням.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції вдався до оцінки гос-подарської діяльності підприємства в цілому та його окремих структурних підрозді-лів, що відповідно до положень Контракту та Статуту підприємства належить ви-ключно до компетенції органу Правління.

Зазначені обставини призвели до невірного вирішення справи судом першої інста-нції, оскільки при звільненні відповідачем було дотримано вимоги діючого законодавства та дотримано положення укладеного між сторонами Контракту, згідно умов якого підста-вою для звільнення є сам факт визнання Правлінням Товариства роботи начальника Управління за результатами розгляду його звіту незадовільною.

Враховуючи наведене, у суду першої інстанції не було підстав для поновлення по-зивача на посаді начальника Артемівського УГГ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз».

За таких обставин рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та постано-вити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди є похідними від основних позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, тому такі позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результа-тами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або част-ково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляцій-ної інстанції повинна містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розг-лядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної ін-станції.

Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжного доручення №6789170 від 2.07.2018 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» при зверненні до апеляційного суду з апеляційною скаргою було сплачено судовий збір в розмірі 2 643 гривні (т.2 а.с.47).

Апеляційним судом повністю задоволено апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасовано та постановлено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову, а тому відповідачу необхідно компенсувати судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643 гривні за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд Донецької обла-сті, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та га-зифікації «Донецькоблгаз» задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2018 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного това-риства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про поновлення на роботі, ви-плату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Компенсувати публічну акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (юридична адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, 1, Код ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) гривні за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бу-ти оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та долучено до матеріалів цивільної справи 19 ве-ресня 2018 року.

Суддя-доповідач: А.В. Гапонов

Судді: Г.В. Новікова

В.В. Папоян