СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/821/18
Провадження № 2/306/377/18
Рядок статзвіту № 45
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Ганчак Л.ФІ.

за участю секретаря Пайда Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешканка АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2 (мешканець АДРЕСА_2, м.т. НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (мешканець АДРЕСА_1 серія та номер паспорта громадянина України, ІПН, засоби зв'язку - невідомі) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 Позов мотивує тим, що вона є головою дворогосподарства вказаного житлового будинку, в якому відповідач значиться зареєстрованим, хоча фактично ніколи в ньому не проживав, і не проживає на даний час, місце його знаходжненння їй не відоме. Реєстрація відповідача за згаданою адресою позбавляє позивача повноцінно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, в зв'язку з чим просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з"явився, представник надав суду заяву, у якій просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не з"явилася по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст.128 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних чи доказів у разі повторної неявки в судове засідання відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до наступного висновку.

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово ч.1 ст.29 ЦК України.

Ст.47 Конституції України визначає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно довідки №1385 від 26.03.2018р., виданої в.о.старости Куштан М.І. Полянської сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 є головою дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 згідно запису погосподарської книги №1, номер об'єкта погосподарського обліку 0078-1 (а.с.5).

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

З набуттям позивачем по даній справі права власності на будинок, останній має право на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, в тому числі і щодо вирішення питань стосовно можливості проживання в будинку інших осіб.

Хоча ст.156 ЖК УРСР встановлено право особи після припинення сімейних відносин з власником користуватися займаним приміщенням, приписи ст. 405 ЦК України передбачають втрату такого права у разі відсутності особи понад один рік.

Належними та допустимими доказами встановлено, що згідно акту Згідно акту обстеження від 26.03.2018р. відповідач не проживає за адресою позивача, що підтверджено суссідами: ОСОБА_5, ОСОБА_6, місцезнаходження його невідоме. (а.с.6).

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі …судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що звернення позивача до суду за захистом свого майнового права полягає у знятті з реєстрації відповідача, реєстрація якого перешкоджає позивачу належним чином отримати субсидії на зимовий період.

В судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, так як наявна реєстрація відповідача фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав як власника вищевказаного жилого приміщення і враховуючи, що відповідач фактично не проживає у даному помешканні, позов є обгрунтованим та його слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 18, 76, 81, 128, 141, 133, 134, 137, 223, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, , п.15, пп.15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017р.), ст. ст. 15, 29, 317, 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, Конституцією України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Головуючий Л.Ф.Ганчак