27.07.2018 Справа № 756/8555/18
Справа № 756/8555/18
Провадження № 2-з/756/164/18
У Х В а л а

27 липня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2, про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1, в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в управлінні та користуванні майном дитини, -

в с т а н о в и в:

4 липня 2018 року на розгляд судді передано вказану заяву ОСОБА_1, в якій він просить постановити ухвалу про забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо надання права на користування квартири АДРЕСА_1 будь-яким особам.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що в подальшому для ефективної охорони матеріально правових інтересів та захисту майнових прав малолітньої ОСОБА_2, як власника квартири АДРЕСА_1, від подальших необґрунтованих дій відповідачів для реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні судового рішення.

За таких обставин, на думку позивача, вказана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз'яснено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову у виді заборони вчинення будь-яких дій, суд, на підставі наданих позивачем доказів має дійти висновку про те, що такі дії реально може бути вчинено.

Наявність ризику вчинення відповідачами дій, які в подальшому зможуть призвести до неможливості виконання відповідного судового рішення, має бути не ілюзорним, а підтверджуватись доказами, які б давали сторонньому незалежному спостерігачу зробити висновок про реальність такого ризику.

Зазначаючи у заяві про забезпечення позову про ймовірність вчинення відповідачами протиправних дій, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження реального існування зазначених ризиків (наприклад, оголошення чи рекламні відомості з інтернет-сайтів або спеціалізованих друкованих видань щодо надання в користування конкретної квартири, тощо).

За таких обставин у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 259, 261 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2, про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1, в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в управлінні та користуванні майном дитини - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги до Оболонського районного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів із дня її постановлення.

Суддя О.М.Луценко