Справа № 567/487/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.18 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Самолюк А.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини

встановив :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1

В обґрунтування позову вказує, що після смерті його баби ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,3457 га., призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Болотківці Острозького району Рівненської області, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 15.12.2010 року, земельної ділянки площею 0,0600 га., призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с.Болотківці Острозького району Рівненської області, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 19.12.2012 року та розташованого на ній житлового будинку з надвірними будівлями. Зазначає, що він, як спадкоємець за заповітом, має право на вказане спадкове майно, проте не може оформити право власності в порядку спадкування, так як з поважних причин пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначає, що за життя ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кутянківської сільської ради 15.05.2002, відповідно до якого усе належне їй за законом майно заповіла ОСОБА_1

Позивач вказує, що йому не було відомо про наявність даного заповіту та він вважав, що належне для його баби майно буде оформляти його батько ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом, який доглядав свою матір. В лютому 2018 року його мати ОСОБА_5 знайшла серед особистих речей баби заповіт складений на його ім'я.

Зазначив, що звернувшись до приватного нотаріуса Острозького міського нотаріального округу з метою оформлення спадкового майна, дізнався, що пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті баби.

Вказує, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки йому до лютого 2018 не було відомо про наявність заповіту, складеного на його ім'я.

Зазначаючи про те, що строк на прийняття спадщини ним було пропущено у зв'язку з поважними, об'єктивними життєвими обставинами, просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_4 терміном два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Суд, розглянувши справу відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України за правилами загального позовного провадження, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач та його представник в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні позов визнав в повному об'ємі.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв"язку, суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, в порядку ст.ст. 200, 206 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач та його представник в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні позов визнав в повному об'ємі. Пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_4, яка проживала в с.Болотківці Острозького району Рівненської області. Зазначає, що після смерті матері він, як спадкоємець за законом першої черги, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Вказує, що в лютому 2018 року серед речей ОСОБА_4 було знайдено заповіт, згідно якого все своє майно ОСОБА_4 заповіла своєму внуку ОСОБА_1 Пояснив, що він на спадщину після смерті ОСОБА_4 не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є матір'ю позивача.

Зазначила, що в лютому 2018 року, серед речей померлої ОСОБА_4, вона знайшла заповіт, згідно якого все своє майно ОСОБА_4 заповіла своєму внуку ОСОБА_1 Вказує, що за життя ОСОБА_4 проживала з грудня по вересень 2014 разом з ними та ніколи не повідомляла, що склала заповіт на ім'я ОСОБА_1 Пояснила, що знайшовши заповіт, відразу повідомила про це ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що проживає в с.Оженин, по сусідству з сім'єю ОСОБА_1. Зазначила, що в лютому 2018, коли вона прийшла в гості до ОСОБА_5, то побачила що ОСОБА_5 перебирала якісь речі та знайшла серед них заповіт ОСОБА_4, яка деякий час проживала разом з ними. Особисто вона вказаний заповіт не читала, але ОСОБА_5 сказала, що це заповіт складений на ім'я ОСОБА_1

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кутянківської сільської ради 15.05.2002 та зареєстрованого в реєстрі за №22, вбачається, що ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження відповідно до якого належний їй на праві особистої власності жилий будинок, все належне їй майно, сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 виданий КСП "Колос" 18.09.1996р. розміром 2,80 га., та майно на яке вона за законом матиме право на день смерті, заповіла своєму внуку ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 18.11.2014р. встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Болотківці Острозького району Рівненської області.

Отже ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відповідно до ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина спадкодавця ОСОБА_4, строк прийняття якої, відповідно до ст.1270 ЦК України, закінчився 17.05.2015 року.

З Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №51216283 від 14.03.2018 року вбачається, що 15.05.2002 ОСОБА_4 було складено та посвідчено заповіт, який є чинним на момент її смерті.

Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №51216271 від 14.03.2018.

Відповідно до довідки Кутянківської сільської ради №240/0226 від 23.02.2018 року ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована та проживала в с.Болотківці Острозького району Рівненської області, одна.

Згідно Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 15.12.2010 року, серії НОМЕР_3 від 19.12.2012 року, встановлено, що ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 0,3457 га., призначена для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Болотківці Острозького району Рівненської області, та земельна ділянка площею 0,0600 га., призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в с.Болотківці Острозького району Рівненської області.

З матеріалів справи вбачається, що на спадкове майно зазначеного спадкодавця, претендує ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким, відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, є день смерті особи.

Оскільки строк на прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_4 закінчився 17.05.2015 року і до цього часу ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав та не проживав разом зі спадкодавицею на час її смерті, то є таким, що пропустив строк на прийняття спадщини.

За змістом ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 зазначив, що пропустив строк для прийняття спадщини у зв'язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту складеного на його ім'я.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17, передбачено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

В судовому засіданні з пояснень позивача та свідків встановлено, що ОСОБА_1 дізнався про наявність заповіту лише в лютому 2018 року.

Таким чином, необізнаність позивача про наявність заповіту суд рахує обставиною, що унеможливила своєчасне звернення позивача із заявою про прийняття спадщини, дана обставина є об'єктивною та не залежала від його волі на особисте подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначене вказує на те, що ОСОБА_1 не міг вчасно подати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, а отже неподання ним такої заяви пов'язано з об'єктивними труднощами на вчинення цієї дії.

Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Беручи до уваги, що пропуск позивачем строку для прийняття спадщини був пов'язаний з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цієї дії, то наявні підстави для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 1222, 1223, 1233, 1268, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 142, 200, 206, 264-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини задоволити повністю.

Визначити для ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, строком два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.06.2018.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.