Копія Справа № 326/217/18р.
Провадження № 2/326/153/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Приморська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати заповіт від 20.06.2017 реєстровий № 437 складений ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4 недійсним.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову та пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер рідний брат позивача ОСОБА_5 Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що єдиним спадкоємцем померлого є ОСОБА_4, на яку спадкодавець склав заповіт 20.06.2017. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця. Спадкодавець під час життя хворів тяжкими хворобами. З відповідачем спадкодавець був ледве знайомий. Під час складання заповіту мав стійкий розлад здоров`я та не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечує проти позову тим, що заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 був складений ним добровільно, його посвідчено державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у встановленому порядку та зареєстровано в реєстрі за №437, 20 червня 2017 року, є законним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи. В момент складання заповіту ОСОБА_5 в певній мірі розумів значення своїх дій та міг керувати ними.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.50).

Заслухавши сторони, допитавши свідків та вивчивши докази по справі суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с. Орлівка Приазовського району Запорізької області, його батьками записані: батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_7 (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 року в с. Орлівка Приазовського району Запорізької області, його батьками записані: батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_7 (а.с.6).

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Орлівка Приморського району Запорізької області (а.с.4).

Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області Подольської І.М. від 17.01.2018 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № АДРЕСА_1 після смерті його брата - ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, що проживав за адресою: АДРЕСА_1, оскільки він не має права на спадкування через те, що ОСОБА_5 усе належне йому рухоме та нерухоме майно заповів ОСОБА_4 (а.с.8).

КП «Приморський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» 06.02.2018 надано інформацію про те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 знаходився на обліку з 1966 року. З 28.02.2017 по 09.03.2017 перебував на лікуванні в денному стаціонарі Інзівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини за направленням лікаря-невропатолога з діагнозом: Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., стадія 4, високого ризику. Наслідки перенесеного ішемічного інсульту. З 28.03.2017 Посігментарний остеохондроз, Гіпертонічна хвороба серця ІІ ст., високий ризик. Вікова катаракта правого ока (а.с.9).

КП «Приморська ЦРЛ» 26.01.2018 надано інформацію про те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 під наглядом в КП «Приморська ЦРЛ» з 2004 року. В 2013 році звертався до лікаря кардіолога з діагнозом: Гіпертонічна хвороба І, група риску ІІ, ІХС. Кардіосклероз дифузний. СН І, також звертався до невропатолога, діагноз: ДДПП, синдром таракалгії. В лютому 2016 року госпіталізований у неврологічне відділення ЦРЛ з діагнозом: Гіпертонічна хвороба ІІ, ДЕП ІІІ змішаного ґенеза. ОНМК в басейні СМА з права, ішемічний інсульт, легкий лівосторонній спастичний геміпарез. Знаходився на стаціонарному лікуванні з 05.02.2016 по 19.02.2016 (а.с.10).

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 22.08.2017 Приморською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 124/2017 після ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11).

Згідно з медичною картою стаціонарного хворого № 393 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився на лікуванні у неврологічному відділенні з 05.02.2016 по 19.02.2016 (а.с.12-22).

У довідці наданої виконкомом Орлівської сільської ради Приморського району Запорізької області від 13.10.2017 вказано, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на момент смерті проживав разом зі своїм братом ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 і вів з ним спільне господарство (а.с.24).

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Приморського комунального підприємства бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_5 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27). 26.04.1990 ОСОБА_5 виконавчим комітетом Приморської районної ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок № АДРЕСА_1 (а.с.28).

Згідно з медичною довідкою ОСОБА_4 знаходиться на постійному амбулаторному лікуванні з діагнозом цукровий діабет (а.с.55).

20.06.2017 державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Подольською І.М. посвідчено заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в АДРЕСА_1, який на випадок своєї смерті заповів усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.66).

12 травня 1994 року ОСОБА_5, який проживає в АДРЕСА_1 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, площею 0,60 га, розташованої на території Орлівської сільської ради Приморського району Запорізької області, для ведення особистого підсобного господарства (а.с.68).

19.02.1980 розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.69).

Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області Подольської І.М. від 27.03.2018 відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, що проживав за адресою: АДРЕСА_1, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.71).

У висновку судово-психіатричного експерта № 278 від 11.06.2018 вказано, що ОСОБА_5, 1942 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на момент складання заповіту 20.06.2017 виявляв ознаки органічного ураження головного мозку судинного ґенезу, але у зв`язку з відсутністю спостереження лікарями та відсутністю опису психічного стану у медичній документації на період, що цікавить суд, відповісти на питання «Чи страждав ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 якими-небудь психічними захворюваннями чи іншими захворюваннями, на момент складання заповіту 20.06.2017 та чи міг він в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на цей час?» та винести експертне рішення не можливо (а.с.99-104).

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що померлий ОСОБА_5 був його двоюрідним братом. У травні 2017 року після другого інсульту ОСОБА_5 не впізнав його. Він спитав у ОСОБА_5 за ОСОБА_4 хто ця жінка, той відповів що це його справи.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_5 був її сусідом, він усвідомлював значення своїх дій, був дієздатним. Під час спілкування він вів себе адекватно.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що з ОСОБА_5 вона була знайомою, він був дієздатним та усвідомлював значення своїх дій.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він спілкувався з ОСОБА_5 понад 30 років. Після інсульту в 2017 році ОСОБА_5 не все пам`ятав. Під час спілкування ОСОБА_5 розумів значення своїх дій.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працює соціальним працівником. В червні 2017 року вона вийшла з декретної відпустки, не впізнала ОСОБА_5 В присутності ОСОБА_4 ОСОБА_5 не розмовляв з нею. Він розумів свої дії та міг керувати ними.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що спілкувалась з ОСОБА_5 з 1981 року до кінця 2015 року. Інколи приїжджала до нього додому в с. Орлівку, він скаржився на головні болі, проте розумів свої дії та міг керувати ними.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст.ст. 1247, 1248 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 1253 цього Кодексу).

Підстави для визнання заповіту недійсним визначено ст. 1257 ЦК України. При цьому визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

В той же час, жодної з передбачених ст. 1257 ЦК України обставин, в ході судового розгляду не встановлено. При цьому заповіт по формі та змісту відповідає вимогам чинного законодавства, а його зміст не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача.

Відповідно до ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

З матеріалів справи вбачається, що текст заповіту ОСОБА_5 від 20 червня 2017 року надруковано державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області зі слів померлого, українською мовою він володіє в обсязі, достатньому для розуміння цього документу. Текст заповіту набраний за допомогою комп`ютера. Заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем ОСОБА_5 і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса. Особу заповідача встановлено, його дієздатність перевірено.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 не підтвердили факт того, що ОСОБА_5 в момент складання ним заповіту 20.06.2017 не усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

Проведеною у справі експертизою не зроблено висновку про абсолютну неспроможність ОСОБА_5 в момент складення ним заповіту. Підставою для визнання правочину недійсним може бути лише абсолютна неспроможність особи у момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій і керувати ними. Така правова позиція міститься у постанові ВС від 29.02.2012 у справі №6-9цс12.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що на момент складання заповіту заповідач не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними, підстав для визнання заповіту недійсним не має.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 05.03.2018 був накладений арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 225, 1247, 1248, 1257 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Приморська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним - відмовити за безпідставністю.

Забезпечення позову за ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 05.03.2018 року, якою накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 19.09.2018 року.

Суддя Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

13.09.18