Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/5257/17
2/705/879/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді Коваля Анатолія Борисовича
секретаря судового засідання Остропольської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
Позивач в судове засідання не зявився, попередньо на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заперечень проти позову відповідачі на надали. Також виклик відповідачів було здійснено через судову владу України, шляхом оголошення на сайті Уманського міськрайонного суду Черкаської області.
Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.07.1993 року, виданого Уманським відділом житлового господарства, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної або часткової власності гр.ОСОБА_1 та членам його сімї гр.ОСОБА_2, гр.ОСОБА_3 (а.с.11).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-СР №021715, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 24 квітня 1997 року зроблено запис №155 (а.с.5).
Згідно акту від 03.03.2007 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2000 року по даний час, зі слів сусідів (а.с.9).
Згідно акту про фактичне проживання (не проживання) від 20.08.2015 року, ОСОБА_2, 1959р.н. та ОСОБА_3, 1981р.н. не проживають ІНФОРМАЦІЯ_2 з січня 1995 року і по теперішній час, зі слів сусідів (а.с.7).
Згідно акту від 27.11.2017 року, ОСОБА_2, 1959р.н. та ОСОБА_3, 1981р.н., не проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 зі слів сусідів з січня 1995 року і по теперішній час (а.с10).
Згідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в квартирі №43 по вулиці Європейська (Леніна), 92, не утримують дане житло, не сплачують комунальні послуги. В даній квартирі особистих речей немає, вони там тільки зареєстровані.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.
На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України України, керуючись ст.ст. 8, 11, 60, 224, 247, 280, 281 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою №43 в будинку №92 по вул. Європейська (Леніна) в м. Умань Черкаської області.
Зняти з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 (Леніна) в м. Умань Черкаської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Уманським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Анатолій Борисович Коваль