Номер провадження: 22-ц/785/4046/18
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року м. Одеса

Справа № 520/15429/17

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

учасники справи:

-позивач - ОСОБА_4,

-відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Пучкової І.М. 12 лютого 2018 рокув м. Одесі, про відмову в забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

встановив:

У грудні 2017 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

У доданій до позову заяві ОСОБА_4 просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та на нежитлові приміщення магазину АДРЕСА_2, що належать відповідачці ОСОБА_5.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.02.2018 р. у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не надав доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову, накладення арешту не є співмірним із заявленими позовними вимогами (а. с. 9 - 9 зворотня сторона).

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 вказує на помилковість висновку суду про необґрунтованість його заяви. Ціна позову - 50 000 доларів США, що є співмірними із вартістю виставленого на продаж нерухомого майна.

Сторони у судове засідання не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Причини неявки не повідомили. Відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, освідомленість сторін про розгляд справи, баланс інтересів сторін у розгляді справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлений у суді першої інстанції, доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів вважає, що погодитися з вищевказаними висновками суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову не можна. Цих висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ці правила стосуються і розгляду заяви про забезпечення позову.

За правилами, передбаченими ст. ст. 149, 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється на забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову не врахував вищевказаних вимог діючого процесуального законодавства та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України.

Відповідно до наявних у виділених матеріалах справи доказів дійсно вбачається наявність спору між сторонами щодо стягнення боргу за договором позики.

Таким чином, колегія суддів вважає, що забезпечення позову є необхідним для уникнення можливого невиконання або утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

Відмовляючи в задоволенні забезпечення позову, суд першої інстанції послався на неспівмірність позовних вимог виду забезпечення. Разом з тим, виділені матеріали справи не містять доказів щодо належності майна, на яке позивач просить накласти арешт, його вартості, що унеможливлює здійснити перевірку доводів апелянта щодо співмірності забезпечення позову позовним вимогам..

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена судом першої інстанції передчасно, її необхідно скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про забезпечення позову.

Таким чином, апеляційна скарга є частково обґрунтованою тільки в частині скасування ухвали, а тому підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушення процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4- задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 рокупро відмову в забезпеченні позову - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 червня 2018 року.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

О. М. Таварткіладзе