Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 461/4469/14-ц

провадження № 61-33818св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - фермерське господарство «Бурки Віталія Володимировича»,

відповідач - Львівський апеляційний адміністративний суд,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу фермерського господарства «Бурки Віталія Володимировича»на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від

30 березня 2017 року у складі судді Мисько Х. М. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року у складі колегії суддів:

Мельничук О. Я., Крайник Н. П., Савуляк Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року фермерське господарство «Бурки Віталія Володимировича» (далі - ФГ «Бурки В. В.») звернулося до суду з позовом до Львівського апеляційного адміністративного суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 30 квітня 2014 року у відкритті провадження у справі за позовом ФГ «Бурки В. В.» до Львівського апеляційного адміністративного суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. А тому суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з підстав передбачених пунктом 1 частини другою статті 122 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи).

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20 червня 2014 року апеляційну скаргу ФГ «Бурки В. В.» відхилено.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 30 квітня 2014 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ФГ «Бурки В. В.», суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року касаційну скаргу ФГ «Бурки В. В.» відхилено.

Ухвалу Галицького районного міста Львова від 30 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20 червня 2014 року залишено без змін.

Відхиляючи касаційну скаргу ФГ «Бурки В. В.», суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У жовтні 2016 року ФГ «Бурки В. В.» звернулося до суду із заявою про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами ухвали Галицького районного суду міста Львова від 30 квітня 2014 року.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 31 жовтня 2016 року у відкритті провадження за заявою про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами ухвали Галицького районного суду міста Львова від 30 квітня 2014 року відмовлено.

У березні 2017 року ФГ «Бурки В. В.» повторно звернулося до суду із заявою про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами ухвали Галицького районного суду міста Львова від 30 квітня 2014 року.

Заява мотивована тим, що вказаною вище ухвалою відмовлено у відкритті провадження за позовом ФГ «Бурки В. В.» до Львівського апеляційного адміністративного суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Водночас в постанові Верховного суду України від 01 березня 2017 року по справі № 6-3139цс16 зазначено, що належним відповідачем у таких справах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 30 березня 2017 року у відкритті провадження за заявою ФГ «Бурки В. В.» про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами ухвали Галицького районного суду міста Львова від 30 квітня 2014 року відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі не є тим судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, а тому не може бути предметом перегляду у зв?язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року апеляційну скаргу ФГ «Бурки В. В.» відхилено.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 30 березня 2017 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ФГ «Бурки В. В.», суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

13 липня 2017 року ФГ «Бурки В. В.» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду міста Львова від

30 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від

13 червня 2017 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року касаційна скарга разом із матеріалами цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржувані ухвали суду першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей 361 - 365 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви), які визначають підстави і порядок перегляду, коло суб'єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об'єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв?язку з нововиявленими обставинами з підстав, визначених частиною другою статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви).

Згідно роз?яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв?язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня

2012 року № 4 відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви) у зв?язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Відповідно до пункту 3 частини другої Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв?язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня

2012 року № 4, ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Оскільки ухвала про відмову у відкритті провадження в справі не є такою, якою закінчено розгляд справи, так як розгляд справи не розпочинався, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за заявою ФГ «Бурки В. В.» та повернув заяву з додатками заявнику.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвали - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і підстави для скасування ухвал відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фермерського господарства «Бурки Віталія Володимировича» залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 30 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська