Провадження № 2/712/1552/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 007-23502-161213, згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 Частини 1 якої Банк відкриває Відповідачеві картковий рахунок № 0103 в національній валюті України - гривні.

Згідно п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 45000,00 грн.

Згідно п. 1 Частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невідємною частиною Договору.

Згідно п. 2.1. Частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою.

На підставі п. 2.4. Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції.

У відповідності до п. 2.5 ч. 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

В звязку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р., після спливу чергового строку ліміту Кредитної лінії, відповідно до п. 2.4. Частини 3 Договору, був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0,00 грн. Не сплачена заборгованість за Договором, визнана простроченою.

Позивач зобовязання виконав у повному обсязі, а саме відкрив відповідачу картковий рахунок № 0103 в національній валюті України гривні та встановивши ліміт кредитної лінії в розмірі 45000,00 грн.

У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 05.12.2017 р. має заборгованість - 71003,85 грн., яка складається з наступного:

- 0,00 грн. тіло кредиту;

- 44931,09 грн. прострочене тіло кредиту;

- 0,00 грн. заборгованість за відсотками;

- 26072,76 грн. заборгованість за комісіями.

Просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 71003,85 грн. та стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила відмовити у задоволенні позову у звязку із пропуском банком позовної давності. Крім того, вказувала, що позивач не має права вимоги до неї, оскільки на її адресу була надіслана вимога ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», з якої вбачається, що вони набули права вимоги за договором про відступлення прав вимоги №249/К від 20.02.2018 року, зокрема щодо ОСОБА_1, відтак, ПАТ «Дельта Банк» не підтвердив належними та допустимими доказами те, що має право вимагати стягнення боргу в судовому порядку. Заперечувала проти стягнення комісії.

Дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 16.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 007-23502-161213, згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 Частини 1 якої Банк відкриває Відповідачеві картковий рахунок № 0103 в національній валюті України гривні з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 45000,00 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається ст.629 ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст.1054 ЦК України.

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, відповідачу був виданий кредит, однак взяті на себе кредитні зобов'язання відповідач порушив, систематично не дотримується графіку погашення кредиту та оплати відсотків за користування ним, фактично не погашає з даного часу кредит, що призвело до утворення до простроченої заборгованості за кредитнимдоговором.

Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 007-23502-161213 від 16.12.2013 року станом на 05.12.2017 р. становить 71003,85 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. тіло кредиту; 44931,09 грн. прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. заборгованість за відсотками; 26072,76 грн. заборгованість за комісіями.

Відповідач в судовому засіданні заявила про застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов - з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цього права.

Згідно ст.267 ЦК України сплив позовної давності до пред"явлення позову, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Загальний строк позовної давності встановлений тривалістю у три роки з моменту, як особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення свого права (257 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.4 договору строк кредитної лінії встановлений : 364 календарних дні, тобто по 14.12.2014 року. Відповідно, строк позовної давності починає перебіг з 14.12.2014 року. Як видно зі штемпелю на поштовому конверті та підтверджується даними з сайту Укрпошти, які були досліджені в судовому засіданні, позов був зданий до установи звязку 14.12.2017 року.

Відповідно до ст.255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

За таких обставин, твердження відповідача про подання позову поза межами строку позовної давності не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Щодо тверджень про відсутність у ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до відповідача, враховуючи зміст листа, направленого на адресу ОСОБА_1, в якому йдеться про відступлення прав вимоги №249/К від 20.02.2018 року на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», то суд оцінює їх критично.

Так, позов до суду скерований в грудні 2017 року, тобто до того, як був укладений зазначений договір про відступлення права вимоги №249/К від 20.02.2018 року. В подальшому новий кредитор не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку ст.512 ЦК України, 442 ЦПК України про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Разом із тим, суд вважає обґрунтованими заперечення відповідача щодо стягнення комісії в розмірі 26 072, 76 гривень.

Як видно із розрахунку заборгованості, який зроблений станом на 05.12.2017 року, зазначена сума комісії нарахована за період з грудня 2013 року по грудень 2017.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які діяли на час укладення кредитного договору, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Отже, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, має бути конкретизовано, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику. При цьому, нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позичальника, є незаконним.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16 та від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16.

Суд вважає, що позивачем не доведено та не конкретизовано, за які саме послуги була нарахована комісія в розмірі 26 072, 76 гривень, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. До стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 44931, 09 грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладеного за участю сторін кредитного договору та не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами.

Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог, тобто в сумі 1008, 00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 509, 526, 527, 530, 546, 553, 1054 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01014 м.Київ, бул.Дружби Народів, 38) до ОСОБА_1 (18000, м.Черкаси, вул.Айвазовського, б.10) про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (18000, м.Черкаси, вул.Айвазовського, б.10, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01014 м.Київ, бул.Дружби Народів, 38, ) заборгованість за кредитом за договором №007-23502-161213 від 16.12.2013 року 44931,09 гривень (сорок чотири тисячі девятсот тридцять одна грн. 09 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (18000, м.Черкаси, вул.Айвазовського, б.10, РНОКПП НОМЕР_1) на користь на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01014 м.Київ, бул.Дружби Народів, 38, ) судовий збір в сумі 1008, 00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17.09.2018 р.

Головуючий: Т.Є. Троян