Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 398/1119/16-ц

провадження № 61-22121св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 червня 2016 року у складі судді: Ковальової О. Б. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2016 року у складі суддів: Франко В. А., Потапенка В. І., Черненко В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» (далі - ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто») про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що позивач вирішив придбати для власних потреб для обробки власного городу трактор. У зв'язку з цим у мережі Інтернет на сайті OLX знайшов цікаву пропозицію про продаж трактора МТЗ 82 за 134000 грн у м. Кременчук Полтавської області.

В м. Кременчук, в офісі позивачу підтвердили, що дійсно у них є трактори МТЗ 82, 2012 року випуску за ціною 134 000 грн. Менеджери були переконливими, і він написав заяву на придбання трактора за 133 900 грн, потім зробили ксерокопію паспорту та ідентифікаційного коду та надали йому документи, де було зазначено обрану модель трактора за тією ж ціною. Позивачу повідомили, що він повинен спочатку сплатити аванс за трактор у сумі 49000 гривень, надали бланк квитанції на оплату та повідомили, куди сплачувати. Коли він повернувся з квитанцією, то йому повідомили, що трактор знаходиться у Броварах, Київської області і йому доставлять його за місцем проживання, дали підписати ще додатки до договору, а потім повідомили, що основний договір буде надано на підпис разом із актом приймання-передачі трактора через кілька днів, а також дали номер телефону менеджера по постачанню, з яким можна буде обговорювати усі деталі доставки трактора. Але коли він телефонував по цьому номеру, то йому повідомляли про затримку з постачальниками, а в подальшому запропонували трактор МТЗ 82, 2015 року випуску за 490 000,00 грн.

Позивач вважав, що відповідачем було порушено його права, як споживача, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки під час укладання даного правочину застосовано нечесну підприємницьку діяльність та умови оспорюваного договору є несправедливими, оскільки вони порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін та завдають шкоди позивачеві.

Позивач просив стягнути з відповідача 49 588 грн, сплачених за неукладеним договором фінансового лізингу № 002587 від 03 лютого 2016 року.

Заочним рішенням Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2016 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_1 - 49 000,00 грн, сплачених ним на виконання нікчемного правочину - договору фінансового лізингу № 002587, укладеного 03 лютого 2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_1 В стягненні 588 грн відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення судів мотивовано тим, що договір фінансового лізингу не було нотаріально посвідчено, тому він є нікчемним.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року, відповідач просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що: укладений між сторонами договір відповідає установленим законом вимогам, необхідним для чинності правочину; умови договору є справедливими; нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу не є обов'язковим.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 березня 2017 року у справі відкрите касаційне провадження.

У травні 2017 року позивач подав заперечення на касаційну скаргу, у яких вказував, що укладений між сторонами договір не було нотаріально посвідчено, а тому він є нікчемним. Просив касаційну скаргу відхилити, а оскаржені рішення залишити без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що 03 лютого 2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», як лізингодавцем, та ОСОБА_1, як лізингоодержувачем, укладено договір фінансового лізингу. 03 лютого 2016 року ОСОБА_1 було сплачено на користь ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» 49000 грн, з призначенням платежу «адміністративний платіж за договором фінансового лізингу».

Суди встановили, що договір фінансового лізингу від 03 лютого 2016 року, підписаний між ОСОБА_1 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» не було нотаріально посвідчено.

Підставою недійсності правочину згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. До таких правочинів застосовуються наслідки, передбачені статтею 216 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

За своєю сутністю такий договір є змішаним договором, оскільки містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору, що відповідає частині другій статті 628 ЦК України.

Згідно зі статтею 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд України у постанові від 16 грудня 2015 року в справі № 6-2766цс15.

Встановивши, що договір фінансового лізингу від 03 лютого 2016 року, підписаний між ОСОБА_1 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» не було нотаріально посвідчено, суди зробили правильний висновок про часткове задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 березня 2017 року було зупинене виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2016 року до закінчення касаційного провадження.

З урахуванням того, що касаційна скарга залишена без задоволення, а оскаржені рішення без змін, на підставі частини третьої статті 436 ЦПК колегія суддів поновлює виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2016 року.

Оскільки оскаржені рішення залишені без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат