Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 640/14582/14-ц

провадження № 61-9014св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ліпінська Ілона Едуардівна,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2015 року

у складі судді Боговського Д. Є. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2016 року у складі колегії суддів: Бездітка В. М., Довгаль А. П., Сащенка І. С.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від0 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

(далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ліпінської І. Е.

(далі - приватний нотаріус Харківського МНО Ліпінська І. Е.) про визнання дій незаконними.

Позов мотивовано тим, що 28 грудня 2012 року ПП ХМНО Ліпінська І. Е. зняла заборону відчуження та обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1, накладені приватним нотаріусом Харківського МНО Шатерніковою І. А. під час посвідчення договору іпотеки від 07 березня 2008 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_4 Того ж дня нотаріус посвідчила договір купівлі-продажу цієї квартири, укладений між ліквідатором фізичною особою-підприємцем

(далі - ФОП) ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Х.О.Г.»

(далі - ТОВ ВКФ «Х.О.Г.»). Позивач вважає, що нотаріус неправомірно, без згоди кредитора та за наявності невиконаного зобов'язання зняла заборону відчуження з квартири та посвідчила договір купівлі-продажу цієї ж квартири.

На підставі викладеного, позивач просив визнати незаконними дії приватного нотаріусу Харківського МНО Ліпінської І. Е. зі зняття 28 грудня 2012 року заборони відчуження та обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1, вчинених приватним нотаріусом Харківського МНО Шатерніковою І. А. під час посвідчення 07 березня 2008 року договору іпотеки, укладеного між позивачем та ОСОБА_4, реєстровий № 166; визнати незаконними дії нотаріуса з посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 28 грудня 2012 року, укладеному між ліквідатором ОСОБА_5 та ТОВ ВКФ «Х.О.Г.», реєстровий № 1442.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що приватний нотаріус Харківського МНО Ліпінська І. Е. при вилученні записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек діяла в межах наданих їй повноважень реєстратора даних Реєстрів, виконуючи судове рішення, а при посвідченні договору купівлі-продажу майна банкрута керувалась положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому відсутні підстави вважати її дії незаконними.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року рішення районного суду в частині відмови в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» про визнання дій приватного нотаріусу Харківського МНО ЛіпінськоїІ. Е. із зняття заборони відчуження та обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1, вчинених приватним нотаріусом Харківського МНО ШатерніковоюІ. А. під час посвідчення 07 березня 2008 року договору іпотеки, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, незаконними скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що, вчиняючи зазначені дії, нотаріус діяв як суб'єкт владних повноважень - державний реєстратор, а такі дії підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ мотивована тим, що, закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції не дав оцінки тому, чи зняття заборони відчуження нерухомого майна - предмета іпотеки - є нотаріальною дією, яка вчиняється відповідно до Закону України «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом міністерства юстиції України

від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5) при встановленні факту відсутності або припинення обтяження, чи є дією державного реєстратора.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про визнання незаконними дій приватного нотаріуса Харківського МНО Ліпінської І. Е. зі зняття заборони відчуження та обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1, вчинених приватним нотаріусом Харківського МНО ШатерніковоюІ. А. під час посвідчення 07 березня 2008 року договору іпотеки, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, залишено без змін. В іншій частині позовних вимог перегляд в апеляційному порядку не здійснювався.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що приватний нотаріус Харківського МНО Ліпінська І. Е. при вилученні записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майн та Державного реєстру іпотек діяла правомірно, згідно з Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, який утратив чинність 31 січня 2013 року; далі - Тимчасовий порядок).

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині визнання незаконними дій щодо зняття заборони відчуження квартири.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неправильно встановив характер спірних правовідносин та норму матеріального права, що їх регулює. Зокрема, заборона на відчуження нерухомого майна була знята приватним нотаріусом Харківського МНО Ліпінською І. Е. за відсутності будь-яких правових підстав, що призвело до порушення прав ПАТ «УкрСиббанк» як іпотекодержателя спірного майна та за відсутності згоди іпотекодержателя на зняття заборони такого відчуження.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду на надходив.

15 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 грудня 2012 року приватний нотаріус Харківського МНО Ліпінська І. Е. зняла заборону відчуження та обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1, накладені приватним нотаріусом Харківського МНО Шатерніковою І. А. під час посвідчення договору іпотеки від 07 березня 2008 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та

ОСОБА_4

28 грудня 2012 року приватний нотаріус Харківського МНО Ліпінська І. Е. посвідчила договір купівлі-продажу цієї квартири, укладений між ліквідатором ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - та ТОВ ВКФ «Х.О.Г.».

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «УкрСиббанк» посилалось на те, що нотаріус неправомірно, без згоди кредитора та за наявності невиконаного зобов'язання зняла заборону відчуження квартири, тобто вчинила незаконні нотаріальні дії.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених підпунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Установлено, що приватний нотаріус Харківського МНО Ліпінська І. Е. разом зі своїми основними функціями, покладеними на неї Законом України «Про нотаріат» і Порядком № 296/5, виконує також і функції реєстратора відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна і Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Записи про обтяження погашаються на підставі актів (рішень) уповноважених на це органів або посадових осіб (стаття 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на час прийняття постанови господарським судом).

Порядок державної реєстрації іпотек у спірний період регулювався Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 (втратив чинність 31 січня 2013 року; далі - Тимчасовий порядок).

Запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду (пункт 25 Тимчасового порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Установлено, що постановою господарського суду Харківської області від 05 вересня 2012 року у справі 5023/4346/11 ФОП ОСОБА_4 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; скасовано арешти, що накладені на майно боржника і інші обмеження розпорядження майном боржника, у тому числі податкові застави.

Отже, у справі, яка переглядається, спірне майно, що було предметом іпотеки за договором іпотеки, відчужене в процесі ліквідаційної процедури боржника.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів установлює Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (пункт 6 частини першої статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Законним та обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій щодо правомірності дій нотаріуса при вчиненні спірних дій, оскільки згідно з пунктом 5.1 глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема, кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Доводи касаційної скарги про те, що не було отримано згоди іпотекодержателя на зняття заборони відчуження нерухомого майна, не заслуговують на увагу, оскільки згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури щодо боржника, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не вимагають.

Таким чином, банк мав право оспорювати правомірність віднесення спірної квартири до ліквідаційної маси і це питання підлягало вирішенню в порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення місцевого та апеляційного судів ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому ці рішення відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик