Справа № 464/4225/18
пр.№ 2/464/1461/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2018 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 26.07.2018 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 29.07.1989 року у Палаці урочистих подій міста Львова, актовий запис №2304.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.07.1989 р. було зареєстровано шлюб з відповідачем, у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_4, яка на даний час є повнолітньою. Подружнє життя з відповідачем не склалось, вони є людьми з різними поглядами на життя, між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, у звязку з чим часто виникали сварки та непорозуміння. З 2012 року подружжя проживає окремо, сімя існує формально, примирення між ними неможливе. Позивач переконана, що їх подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам.

Ухвалою від 03.08.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити.

У судове засідання відповідач не з'явився, 03.08.2018 р. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 29.07.1989 року у Палаці урочистих подій міста Львова, актовий запис №2304. Неповнолітніх дітей у шлюбі немає. Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак, шлюб слід розірвати.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із квитанції № ПН1213К від 26.07.2018 р. ПАТ «ВіЕс Банк», позивачем ОСОБА_2 при поданні позову до суду сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 704 грн. 80 коп.

Враховуючи вищевикладене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить до переконання, що позивачу ОСОБА_2 слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352,40 грн.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 352,40 грн. судового збору.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 141, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 29.07.1989 року у Палаці урочистих подій міста Львова, актовий запис №2304.

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені позивачем при подачі позову до суду судові витрати в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, м.Львів, вул.Стрийська, 101/205.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, м.Львів, вул.Стрийська, 101/205.

Суддя Д.Ю. Теслюк