Дата документу Справа №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 331/5584/17

Провадження № 22-ц/778/1183/18

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Крилової О.В., Кухаря С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2017 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2017 року в складі судді Світлицької В.М. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, який уточнила в вересні 2017 року, в якому зазначала, що 10 березня 2000 року між позивачем та відповідачем укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної адміністрації м. Запоріжжя, про що зроблено запис № 43 в актовій книзі та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_2

Від шлюбу мають спільних дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_4.

З початку 2017 року сторони не ведуть сумісного побуту, діти перебувають на утриманні позивача. Відповідач працевлаштований, інших осіб на утриманні не має, проте матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 2000,00 гривень щомісячно на кожну.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 14.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 14.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір за подання позову майнового характеру в розмірі 640,00 грн.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2017 року резолютивну частину рішення доповнено абзацем п'ятим наступного змісту: «Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду та додатковим рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись неправильне встановлення обставин і фактів, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Фактично єдиним доводом апеляційної скарги є те, що позивач не має право на стягнення аліментів, оскільки діти проживають з відповідачем.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2018 року справу передано у провадження судді Трофимової Д.А. (а.с. 138, 139).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була залишена без руху з наданням строку десять днів з дня вручення копії ухвали для надання до суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату на належний рахунок судового збору в розмірі 960 грн.

06 лютого 2018 року ОСОБА_3 надав до Апеляційного суду Запорізької області оригінал квитанції про оплату судового збору в цій справі у встановленому розмірі (а.с. 144, 145).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2017 року справу передано у провадження судді Кримської О.М. (а.с. 150, 151).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2018 року в справі відкрито апеляційне провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23 квітня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

11 травня 2018 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від позову, в якій міститься клопотання про розгляд зазначеної заяви без її участі. До заяви надано угоду № 17-11/2017 від 17 листопада 2017 року, укладену між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1, яка містить повноваження адвоката ОСОБА_2 повністю або частково відмовлятися від позовних вимог, а також надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 № 4649 від 27.09.2013 року (а.с. 165-167).

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно із п.3ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Колегією суддів апеляційного суду перевірено повноваження представника позивача, та встановлено, що ця відмова позивача від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України та такі дії не суперечать інтересам позивача.

Апеляційним судом Запорізької області на виконання вимог ст. 206 ЦПК України надіслано лист на адресу ОСОБА_1 із роз'ясненням наслідків відмови від позову.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, доводи названої заяви, враховуючи, що заява про відмову від позову не порушує прав інших осіб і не суперечить вимогам закону, перевірено чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на подання клопотання про відмову у позові, вважає за можливе її прийняти.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

При зверненні до апеляційного суду ОСОБА_3 було сплачено 960, 00 грн. судового збору, що підтверджується оригіналом квитанції №29 від 06.02.2018 року (а.с. 145).

З огляду на це, ОСОБА_3 слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору - 480, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 142, 206, 373 ЦПК України, Апеляційний суд Запорізької області,

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2017 року у цій справі визнати нечинним.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2017 року у цій справі визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів закрити.

Повернути ОСОБА_3 з державного бюджету 480, 00 грн. судового збору, що становить 50 відсотків його розміру сплаченого за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції №29 від 06.02.2018 року.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути ОСОБА_3 (і.п.н. НОМЕР_1) кошти судового збору в розмірі 480, 00 грн.( чотириста вісімдесят гривень, 00 копійок), внесені за квитанцією №29 від 06.02.2018 рокуна реквізити: «банк отримувача: ГУ ДКСУ у Запорізькій області, отримувач: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101; р/р отримувача: 0007; код отримувача: 38025409; Код банку: 813015; призначення платежу: *;101;; судовий збір, за позовом ОСОБА_1, Апеляційний суд Запорізької області.»

Оригінал квитанції №29 від 06.02.2018 рокунаправити на адресу ОСОБА_3.

Замість оригіналу квитанції №29 від 06.02.2018 рокудо матеріалів справи долучити його копію.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її прийняття шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 червня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: О.В. Крилова

С.В. Кухарь