АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня2018 року м. Київ

Справа № 796/106/2018

Апеляційний суд м. Києва в складі:

судді - Соколової В.В.

секретар - Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні заявуОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.01.2012 у складі третейського судді Ярошовця В.М. по справі № 06/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ревлан» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.01.2012 у складі третейського судді Ярошовця В.М. по справі № 06/12.

Заява мотивована тим, що третейський суд розглянув справу, яка йому не підвідомча, оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг банку, та кредит наданий їй, як фізичній особі на споживчі цілі.

На підставі викладеного просила скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20.01.2012 в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по договору про надання відновлювальної кредитної лінії та третейського збору.

№ апеляційного провадження:№ 6/796/72/2018
Суддя-доповідач: Соколова В.В.
Статтею 23 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Зважаючи на положення пункту 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 підтримав заяву і просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Ревлан» в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду заяви, повідомлялись належним чином, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду заяви (ч. 2 ст. 457 ЦПК України).

Суд заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків № 06/12, оцінивши наявні у справі докази та наведені заявником доводи щодо підстав для скасування рішення третейського суду, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.07.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №0080891П з максимальним лімітом заборгованості в сумі 164000 доларів США. ОСОБА_1 скористалась кредитними коштами, однак свої зобов'язання щодо погашення кредиту не виконала. Між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Ревлан» було укладено Договір поруки №02-23- 0080891П-1249, за яким ТОВ «Ревлан» зобов'язався перед ПАТ «Укрсоцбанк» солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за вищезазначеним Договором кредиту.

Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків 20.01.2012 ухвалено рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ревлан» про стягнення заборгованості, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ревлан» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 1807120, 99 грн. та третейський збір в сумі 18471, 21 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди», юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд Третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди».

Частиною 1 ст. 12 цього Закону визначено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Частинами 4, 5 ст. 12 Закону визначено, що третейська угода укладається в письмовій формі та має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце та дату укладення угоди.

Відповідно до п.п. 6.2. Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №0080891П від 03.07.2008 та п.п. 5.2. Договору поруки №02-23-Ф080891П-1249 від 03.07.2008 у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди» домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. У випадку неможливості розгляду спору вказаним суддею, - третейськими суддями Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у порядку черговості.

Таким чином, даний кредитний договір та договір поруки містять третейське застереження про вирішення спору між сторонами Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків суддею одноособово згідно регламенту даного третейського суду.

Із загального змісту Закону України «Про третейські суди» вбачається, що оскарження рішення можливе у вигляді його скасування за формальними ознаками та у виключних випадках, перелік яких встановлений у ст. 51 Закону України «Про третейські суди» і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 458 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких третейськими судами заборонений.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Зазначений Закон набрав чинності 12.03.2011.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Згідно п. 1.2 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №0080891П від 03.07.2008, кредит надається позичальнику на наступні цілі: споживчі потреби.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, про скасування якого просить ОСОБА_1 ухвалено 20.01.2012, тобто після внесення зазначених змін до Закону.

Оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, то третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» така справа в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не підвідомча.

При зверненні до суду ОСОБА_1 просила скасувати рішення третейського суду лише в частині, що стосується її. А отже рішення третейського суду в частині вирішення вимог пред'явлених до ТОВ «Ревлан» виходить за межі доводів заяви, а тому розгляду судом не підлягає, і залишається без змін.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 06/12 від 20.01.2012 в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню повністю. При цьому, суд наголошує на тому, що поновлюючи строк для оскарження рішення третейського суду та скасовуючи рішення, суд має на меті виправити судові помилки, а саме непідвідомчість справи третейському суду тягне за собою порушення права на розгляд справи судом встановлений законом, як то визначено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (Україна) на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 352,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 457, 458, 460 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.01.2012 у складі третейського судді Ярошовця В.М. по справі № 06/12 в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080891П від 03.07.2008 та третейського збору.

В іншій частині рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.01.2012 залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»(03150, м. Київ, вул.. Ковпака, 29, ідентифікаційний код 00039019) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 00 копійок судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя:

Повний текст ухвали складений 13.06.2018.