Справа № 530/838/16-ц
Номер провадження 2-зз/530/3/18

УХВАЛА

іменем України

17.08.2018 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., при секретарі Бедюх Н.І., за участю представника боржника ПОСП «Агрофірма «Перемога», ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків Полтавської області скаргу приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Перемога» на постанову про відкриття виконавчого провадження винесену начальником Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2017 року ПОСП «Агрофірма «Перемога» звернулось до суду зі скаргою на постанову начальника Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 22 грудня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №55078468, просить визнати її незаконною та скасувати.

В судове засідання представник стягувача ОСОБА_3, - не зявився, представник субєкта оскарження - начальник Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_2 не з"явився, будучи належним чином повідомленими.

Суд критично відноситься до клопотання представника Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про поважність неприбуття в судове засідання представника, так як ним надано тільки клопотання про те, що в той час він знаходився у відрядженні, але відповідного документа представником не надано. В звязку з цим суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, відповідач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВРвід 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що відповідач, не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки відповідача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці відповідача до суду. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз'яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка відповідача, характер процесу та його значення для заявника.

ПОСП «Агрофірма «Перемога» заявлені вимоги обґрунтовує тими обставинами, що судовим рішенням по справі у якій суд постановляв ухвалу про забезпечення позову, в задоволенні позовних вимог первісного позивача та у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом, відмовлено в повному обсязі. Рішення набрало законної сили, тому ухвала про забезпечення позову після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, не підлягає застосуванню. Також, ухвала про забезпечення позову, не відповідає вимогам, які приписуються ухвалі, як виконавчому документу, статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник боржника ПОСП «Агрофірма «Перемога» підтримав мотиви викладені в скарзі, виходячи з яких вважає оскаржувану постанову незаконною, що підлягає скасуванню.

Заслухавши представника ПОСП «Агрофірма «Перемога» та дослідивши наявні справи суд приходить до висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

22 грудня 2017 року начальником Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_3, поданої 06.11.2017 року, відкрито виконавче провадження за №55078468. Про відкриття виконавчого провадження винесено постанову якою, на підставі ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 23.11.2016 року по справі №530/838/16-ц заборонено ПОСП «Перемога» в будь-який спосіб використовувати земельну ділянку площею 20,4948 га для ведення фермерського господарства, що знаходиться за межами населених пунктів на території Удовиченківської сільської ради кадастровий номер :00:011:0305. Стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12800,00 грн.

23 листопада 2016 року по справі №530/838/16-ц Зіньківським районним судом Полтавської області постановлено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, якою заборонено приватно-орендному сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Перемога» в будь-який який спосіб використовувати земельну ділянку загальною площею 20,4948 га для ведення фермерського господарства, що знаходиться за межами населених пунктів на території Удовиченківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (кадастровий номер :00:011:0305).

10 травня 2017 року по справі №530/838/16-ц Зіньківським районним судом Полтавської області ухвалено рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПОСП «Агрофірма «Перемога» до ОСОБА_3, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа Удовиченківська сільська рада Зіньківського району Полтавської області про визнання договорів оренди землі недійсними та у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Перемога», третя особа без самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про стягнення коштів відмовлено в повному обсязі.

З рішенням суду не погодився позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ПОСП «Агрофірма «Перемога» і оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 03.07.2017 року апеляційну скаргу приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Перемога» - відхилено, а рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 травня 2017 року залишено без змін.

Таким чином судове рішення по справі від 10 травня 2017 року набрало законної сили з 03.07.2017 року.

Не погодившись з рішенням судів ПОСП «Агрофірма «Перемога» оскаржила їх в касаційному порядку. Постановою Верховного Суду від 14 червня 2018 року по справі 530/838/16-ц касаційну скаргу ПОСП «Агрофірма «Перемога» залишено без задоволення, а судові рішення без змін.

15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 р., котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Стаття 158 ЦПК України містить імперативну норму в ч. 9, якою встановлено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Частиною 10 цієї статті приписується, що у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Діюча на час ухвалення судового рішення по справі норма ч.6 ст.154 ЦК України також приписувала, що коли у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову по справі №530/838/16-ц на час її предявлення до виконання не підлягала застосуванню.

Суд приймає доводи боржника, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову не відповідає вимогам, які приписує закон виконавчому документу. Так, за приписами статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Пунктом 6) частини 4 цієї статті встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо він не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

В поданій стягувачем ухвалі Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2011 року про забезпечення позову відсутні відомості про ідентифікаційний код боржника ПОСП «Агрофірма «Перемога» за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п.2 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 р. № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, відсутність коду за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі такого коду.

Наслідком невідповідності виконавчого документа за приписами ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» є його повернення стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення і ця норма є імперативною і обовязковою для виконання посадовою особою органу виконавчої служби.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Цим приписам постанова начальника Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 від 22 грудня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №55078468, не відповідає, тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 450, 451, 452 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Постанову начальника Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 від 22 грудня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №55078468, - визнати незаконною та скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХIII перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_4

ОСОБА_5Бедюх