Справа № 452/1060/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"31" травня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.,

позивачки ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у місті Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 та неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, такими, що не проживали і втратили право користування житловим будинком в АДРЕСА_3 з 28 листопада 2016 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок в м.Самборі по вул.Багряного, 2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.01.2016 року виданим виконавчим комітетом Самбірської міської ради та витягом про державну реєстрацію прав Самбірського МБТІ 01.11.2012 року.

В даному житловому будинку фактично проживає позивачка з сином та двома племінниками. Також в будинку зареєстроване місце проживання відповідачів: ОСОБА_3 разом з двома неповнолітніми дітьми - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З відповідачкою, ОСОБА_3, був укладений строковий договір найму житлового приміщення житлового будинку позивачки, строк дії якого був встановлений спочатку до 23.11.2014 року та продовжений до 28.11.2016 року.

16 вересня 2015 року відповідачка, ОСОБА_3, разом із своїм чоловіком, ОСОБА_6, для проживання своєї сім'ї, набули у власність за договором купівлі-продажу квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Оскільки, квартира потребувала ремонту, то відповідачка з дітьми продовжувала проживати у житловому будинку позивачки за договором майну, який був продовжений до 28.11.2016 року. Після закінчення даного строкового договору найму, в листопаді 2016 року відповідачка разом з двома дітьми перейшла на постійне місце проживання у свою житлову квартиру за адресою АДРЕСА_1, однак залишилась зареєстрованою у житловому будинку позивачки.

З врахуванням того, що відповідачка з двома неповнолітніми дітьми в листопаді 2016 року вибула з житлового будинку по вул.Багряного, 2, в м.Самборі на постійне місце поживання в АДРЕСА_2 і з того часу в житловому будинку позивачки не проживає, то вона разом з дітьми втратила право користування цим житловим будинком з часу вибуття і припинення договору найму, тобто з 28.11.2016 року.

З врахуванням наведеного просить суд задовольнити поданий нею позов.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовчому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у підготовче засідання не з'явилась, подала заяву про визнання позову, не заперечує проти його задоволення. Просить розглядати справу у її відсутності.

Представник третьої особи ОСОБА_2 у підготовчому засіданні позов підтримала.

Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.01.2016 року виданого виконавчим комітетом Самбірської міської ради та витягу про державну реєстрацію прав Самбірського МБТІ від 01.11.2012 року відомо, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок в АДРЕСА_3 ( а.с. 4-5).

Згідно довідки про склад сім'ї та записів з будинкової книги відомо, що в будинку за адресою АДРЕСА_3 також зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 разом з двома неповнолітніми дітьми - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. ( а.с. 6-7).

Із копії типового договору від 23.11.2012 року відомо, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений строковий договір найму житлового приміщення житлового будинку, строк дії якого був встановлений до 23.11.2014 року. ( а.с. 8-9).

Як вбачається із відміток у будинковій книзі, строк дії наведеного договору найму був продовжений до 28.11.2016 року. ( а.с. 7).

Відповідно до ст. 168 ЖК України, укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем.

Згідно ч.2 ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

У відповідності до ст. 169 ЖК України, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов»язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 16.09.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Захарко Ю.В. та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.09.2015 року відомо, що ОСОБА_3, разом із своїм чоловіком, ОСОБА_6, для проживання своєї сім'ї набули у власність квартиру за адресою АДРЕСА_1. ( а.с. 10-11).

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, підставою для здійснення органом реєстрації зняття з реєстрації місця проживання є заява особи; судове рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Визнання відповідачки з двома неповнолітніми дітьми такими, що втратили право користування житловим будинком позивачки не завдасть шкоди неповнолітнім дітям, оскільки вони проживають разом із своїми батьками, законними представниками, а звідси - забезпечені житловим приміщенням.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов до висновку, що пред'явлений ОСОБА_1 позов є підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що не проживали і втратили право користування житловим будинком в АДРЕСА_3 з 28 листопада 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення буде складено 11 червня 2018 року.

Суддя