Провадження №2/760/64/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

04 червня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.
при секретарі Горупа В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, процентів за користування ними та трьох відсотків річних, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти в сумі 16112,58 доларів США в гривнях за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення та судові витрати.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.11.2016 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав відповідачу грошові кошти (позику) в сумі 9900 доларів США 00 центів, що на момент отримання було еквівалентно 253242,00 грн., які останній зобов`язався повернути 01.01.2017 року, що підтверджується розпискою.
Крім того, ОСОБА_2 зобов`язався виплачувати грошову винагороду у вигляді процентів від вказаної вище суми позики у розмірі 5% за кожний календарний місяць користування позикою.
Зазначив, що він виконав свої договірні зобов`язання перед відповідачем у повному обсязі, передавши останньому грошові кошти в сумі 9900 доларів США 00 центів.
Проте, відповідач у встановлений договором строк не повернув кошти позивачу, що свідчить про невиконання зобов`язань за договором.
За весь час користування позикою, відповідачем було сплачено позивачу 6150,00 грн.
Враховуючи, що зобов`язання ОСОБА_2 позики визначені у розписці щодо сплати 5% за кожний місяць користування позикою від суми вказаної у розписці, позивач вважає, що з відповідача підлягають стягненню кошти в сумі 6138 доларів США 00 центів.
Крім того, позивач вважає, що на його користь підлягають сплаті 3% річних за безпідставне користування грошовими коштами в сумі 306 доларів США 76 центів.
На підставі викладеного просив позов задовольнити.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.01.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначив справу у судове засідання на 04.06.2018 року на 11:30 год.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, також просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причини неявки суду не повідомив.
Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Судом встановлено, що 02.11.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти (позику) в сумі 9900 доларів США 00 центів, які останній зобов`язався повернути у строк до 01.01.2017 року з виплатою грошової винагороди у вигляді процентів від вищевказаної суми у розмірі 5% за кожний календарний місяць користування позикою, що підтверджується розпискою.
Встановлено, що позивач виконав свої договірні зобов`язання перед відповідачем у повному обсязі, передавши ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 9900 доларів США 00 центів.
В свою чергу, за весь час користування позикою відповідачем позивачу було сплачено грошові кошти в сумі 6150,00 грн., що станом на 14.11.2017 року (дата направлення позову до суду) еквівалентно 232,18 доларів США, а саме: 16.03.2017 року на суму 1000,00 грн., 24.05.2017 року на суму 1500,00 грн., 26.05.2017 року на суму 1000,00 грн., 28.07.2017 року на суму 2650,00 грн., що підтверджується виписками із електронного банкінгу системи Приват24 ПАТ «ПриватБанк».
Отже, у встановлений договором строк, відповідач не повернув позивачу позичені кошти, тим самим порушивши умови надання позики, на що слід зазначити наступне.
Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Враховуючи те, що 02.11.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору.
Згідно розрахунку наданого позивачем, 5% за кожний місяць користування позикою від суми вказаної у розписці становить 6138 доларів США.
Вказаний розрахунок є вірними, сторонами у справі не оспорювався, а отже може бути взятим судом до уваги.
У зв`язку з тим, що відповідач не повернув у встановлений договором строк суму позики з нарахованими відсотками на неї позивачу, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 9667 доларів США 82 цента (9900 доларів США сума позики 232,18 доларів США сплачених на виконання умов договору позики) та 5% за користування позикою в сумі 6138 доларів США.
Позивач також просив стягнути 3% річних в сумі 306 доларів США 76 центів, на що слід зазначити наступне.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку наданого позивачем 3% річних становить 306,76 доларів США.
Вказаний розрахунок сторонами у справі не оспорювався, а тому він також може бути прийнятим судом до уваги при вирішенні даної справи.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 306 доларів США 76 центів.
Отже, загальна сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 16112,58 доларів США.
Позивач просив стягнути зазначену суму в гривнях за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення.
Згідно офіційного курсу НБУ станом на 04.06.2018 року 100 доларів США = 2611,3944 грн.
Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 04.06.2018 року становить 420763,01 грн. (16112,58 *26,113944).
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_2 порушив умови договору позики від 02.11.2016 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 420763,01 грн.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.
Встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений 1% від ціни позову 4267,88 грн. (16112,58 доларів США станом на 14.11.2017 року еквівалентно 426788,41 грн.).
Враховуючи те, що позивач просив стягнути заборгованість в гривнях за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4207,63 грн. (420763,01 грн. заборгованість за договором позики та 1% від даної суми складає 4207,63 грн.).
Керуючись ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, процентів за користування ними та трьох відсотків річних задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , суму заборгованості за договором позики від 02.11.2016 року з урахуванням 5% за користування позикою та 3% річних в сумі 16112 доларів США 58 центі, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 04.06.2018 року становить 420763,01 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , суму судового збору 4207,63 грн.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя