Справа № 452/989/18
УХВАЛА

08 червня 2018 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Галина В.П.,

з участю секретаря Задорожної В.Б.,

заявника ОСОБА_1,

представника ВДВС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі Львівської області скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною зброєю,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою покликаючись на те, що 06.04.2018 року ним у поштовому відділенні по місцю проживання було отримано рекомендований лист, в якому знаходились документи, в тому числі постанова державного виконавця заступника начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 від 02.04.2018 року про встановлення тимчасового обмеження йому як боржнику у праві користування вогнепальною та іншою зброєю по виконавчому листі № 452/1415/15 від 07.09.2015 року. З наведеною постановою не погоджується, вважає її незаконною та такою що підлягає скасування з таких підстав. Відповідно до рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2015 року з нього стягуються аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_3 на утримання їхньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 000 гривень, починаючи з 28.05.2015 року, а також аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 в розмірі 600 гривень щомісячно до 15.09.2017 року. Заявник систематично виконує покладені на нього обовязки щодо сплати аліментів на утримання дитини, має постійне місце праці працює в органах поліції Львівської області, а також під час своєї службової діяльності здійснює носіння та користується вогнепальною зброєю, оскільки такі обовязки передбачені трудовими відносинами з НПУ. Відтак тимчасове обмеження у користуванні вогнепальною зброєю потягне за собою грубе порушення його трудових обовязків, що може призвести по поганих наслідків втрати роботи, що в свою чергу позначиться на матеріальному забезпеченні дитини, тобто значно погіршить його матеріальне становище.

Державний виконавець Винар А.А. здійснив не в повному обсязі виконавчі дії по всебічному розгляду даного виконавчого листа. На протязі трьох років ним не проводилась жодна дія, окрім відкриття виконавчого провадження.

Із врахуванням наведеного та поданих документів, просить суд задовольнити подану ним скаргу.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив її задовольнити. Додатково пояснив, що станом на даний час він працює у Дрогобицькому відділі поліції. Його заробітна плата складає 9 500 гривень. Він довгий період часу проходив відбір, підготовку, призначений лише минулої пятниці.

Представник Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив проти скарги та зазначив, що станом на 01.06.2018 року сума боргу ОСОБА_1 47 919 гривень 37 коп. Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена 01.10.2015 року. Обмеження у праві користування вогнепальною зброєю є тимчасовим і у випадку сплати заборгованості буде скасоване. На даний час не має надходжень на депозитний рахунок відділу від боржника. Він працевлаштувався, ВДВС про це не повідомив, отримує доходи. Вказані обставини не призводять до погашення боргу. Прошу відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи, суд доходить висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 25.06.2015 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області було винесено рішення, згідно якого вирішено стягувати із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1 000 (одну тисячу) грн. щомісячно, починаючи з 28 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати із ОСОБА_1 на утримання дружини ОСОБА_3 600 (шістот) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до 15 вересня 2017 року.

07.09.2015 року по даному рішенні виписано виконавчий лист, який звернуто для примусового виконання у Старосамбірський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

01.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В подальшому в ході проведення виконавчих дій заступником начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області 02.04.2018 року винесено постанову про тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною, мисливською пневматичною охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними зарядами несмертельної дії ОСОБА_1. ( а.с. 3-4).

Із довідки виданої 03.05.2018 року Старосамбірським районним центром зайнятості відомо, що ОСОБА_1 станом на 03 травня 2018 року не знаходиться на обліку як безробітний в наведеному центрі зайнятості. ( а.с. 15).

Згідно довідки виданої 03.05.2018т року виконавчим комітетом Тершівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. ( а.с. 16).

Як вбачається із витягу з наказу № 67 о/с від 01.02.2018 року по особовому складу, ОСОБА_1 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП та видано спеціальний жетон. ( а.с. 17-18).

Згідно довідки від 07.05.2018 року відомо, що рядовий поліції ОСОБА_1 проходить первинну професійну підготовку поліцейських, яких вперше прийнято на службу в підрозділи дільничних інспекторів поліції у відділенні первинної професійної підготовки, спеціалізації та підвищення кваліфікації з 05.02.2018 року. ( а.с. 24).

При співставленні усього вищенаведеного, зокрема пояснень учасників судового розгляду та поданих документів, суд дійшов висновку, що скарга подана ОСОБА_1 підлягає до задоволення, оскільки встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві користування зброєю позбавляє боржника можливості повноправно виконувати свої посадові обовязки і як наслідок до позбавлення його основного законного джерела засобів для існування, що унеможливить стягнення з нього коштів для погашення заборгованості. Крім того представником ДВС не представлено доказів того, що ним вжито усі передбачені законом заходи щодо забезпечення виконання наведеного виконавчого листа та які конкретно дії ним вчинялись з метою стягнення коштів з боржника.

Керуючись ст.ст. ч. 6 ст. 259, 260, 447-451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 від 02 квітня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 як боржнику у праві користування вогнепальною та іншою зброєю по виконавчому листі №452/1415/15 від 07 вересня 2015 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Текст повної ухвали буде складено 13 червня 2018 року.

Суддя