Справа №442/4171/18
Провадження №2/442/1607/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

18 вересня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., з участю секретаря судового засідання Тацишин Г.Б., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Стебникводоканал», третіх осіб: Стебницької міської ради Львівської області, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Альфа Плюс» про припинення трудових відносин, -

в с т а н о в и в :

03.07.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати трудовий договір укладений між ним та ОСОБА_3 «Стебникводоканал» розірваним із моменту набрання цим рішенням законної сили, визнати його звільненим із посади директора ОСОБА_3 «Стебникводоканал» з моменту набрання цим рішенням законної сили та стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 704,80 грн. понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 16.07.2007 року його було призначено на посаду директора ОСОБА_3 «Стебникводоканал». Зазначає, що на даний час учасники ОСОБА_3 «Стебникводоканал» не займаються та не опікуються своїм підприємством, а також підприємством не виконуються поставлені економічні завдання та цілі. Крім того, він є єдиний найманий працівник відповідача. Як наслідок, він втратив матеріальну (економічну) та будь яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора в ОСОБА_3 «Стебникводоканал», у звязку з чим бажає змінити місце роботи та сферу діяльності. Також вказує, що неодноразово (04.04.2018 року та 24.04.2018 року) звертався із заявами про звільнення його з посади директора ОСОБА_3 «Стебникводоканал» до учасників товариства, однак жодних дій з їх боку вчинено не було. 02.05.2018 року він поштовим рекомендованим відправленням з описом вкладення надіслав повторно учасникам ОСОБА_3 «Стебникводоканал» заяву про своє звільнення. Лист із заявою про звільнення станом на день подачі позову учасниками був отриманий і не був повернутий йому як відправнику. Крім того, він також надіслав повідомлення про скликання позачергових зборів учасників товариства для вирішення питання звільнення його з посади директора, які мали відбутися 02.06.2018 року об 11 год. 00 хв. за адресою товариства. Однак, заплановані на 02.06.2018 року позачергові збори учасників відповідача визнано такими, що не відбулися, через відсутність кворуму для прийняття рішень. Враховуючи те, що уповноважений на звільнення директора орган ОСОБА_3 «Стебникводоканал» проігнорував його повідомлення про звільнення і не розглянув по суті заяву про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього статутом обовязків по створенню нового виконавчого органу, належного зв'язку із учасниками ОСОБА_3 «Стебникводоканал» він не має, що є перешкодою у вільному (прямому) звільненні його з посади директора за власним бажанням, а тому змушений звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою від 05.07.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, предявлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

30.07.2018 року у звязку з неотриманням відповідачем ухвали про відкриття провадження та доданими до неї документами, з ініціативи суду в порядку вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України було постановлено проводити розгляд зазначеної справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін 18 вересня 2018 року. Копію ухвали направлено учасникам справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.

В судове засідання на 18.09.2018 року відповідач був повідомлений за встановленою згідно вимог п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України адресою місця знаходження, однак судова повістка повернулась до суду із відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення". Разом з тим, відповідача було повідомлено про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду. Проте, на розгляд справи відповідач не зявився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності.

Представники третіх осіб Стебницької міської ради Львівської області, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Альфа Плюс» в судове засідання не зявились, пояснень з приводу позовних вимог суду не надали, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Зі згоди позивача, яким надіслано до суду клопотання, в якому зазначено, що у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що 16.07.2007 року ОСОБА_1 було призначено на посаду директора ОСОБА_3 «Стебникводоканал», що підтверджується копією трудової книжки останнього серії АА № 332303 від 2003 року та наказом ОСОБА_3 «Стебникводоканал» № 3-к від 27.08.2007 року згідно якого з 28.08.2007 року приступив до виконання обовязків директора ТОВ «Стебникводоканал».

Відповідно до заяв ОСОБА_1 вбачається, що останній 02.04.2018 року та 24.04.2018 року звертався до засновків ТОВ «Стебникводоканал», міського голови м. Стебник та генерального директора ТОВ «Альфа плюс» з проханням про звільнення його з посади директора ОСОБА_3 «Стебникводоканал» за власним бажанням.

Також, ОСОБА_1 було надіслано повідомлення від 02.05.2018 року за № 6 про скликання позачергових зборів учасників товариства для вирішення питання звільнення його з посади директора, які мали відбутися 02.06.2018 року об 11 год. 00 хв. за адресою товариства.

Однак, заплановані на 02.06.2018 року позачергові збори учасників відповідача визнано такими, що не відбулися, у звязку з відсутністю учасників зборів, що стверджується актом про відсутність учасників ТОВ «Стебникводоканал» на зборах учасників 02.06.2018 року. Натомість у вказаному акті відзначено, що станом на 11.30 год. 02.06.2018 року, жодних повідомлень чи заперечень від учасників ТОВ «Стебникводоканал» про неможливість явки для участі в зборах учасників ТОВ «Стебникводоканал» чи перенесення зборів на іншу дату, не надходило.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

За змістом ст. 22 КЗпП Українибудь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Для визначення правової підстави розірвання трудового договору значення має сам лише факт порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи неповажність причин такого порушення та істотність порушення трудових прав працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно зі ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

За змістом положень ст. 38 КзПП, ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. 58, 60, 62 Закону України «Про господарські товариства» праву директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обовязок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчий орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр.

Відповідно до статті 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з частиною четвертою статті 65 ГК у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), у якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. За частиною шостою статті 65 ГК керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом), відповідно до закону.

Водночас, припинення повноважень виконавчого органу - директора ОСОБА_3 «Стебникводоканал», відповідно до статуту належить зборам учасників товариства. Згідно з п. 9.21. Статуту Виконавчим органом товариства є директор. Директора приймають за контрактом або призначають Збори учасників товариства. Компетенція директора визначається цим статутом або посадовою інструкцією директора товариства.

Враховуючи, що позивач бажає припинити трудові відносини з відповідачем ОСОБА_3 «Стебникводоканал», відповідач на вимоги оформити розірвання трудового договору не реагує, позивач позбавлений можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку, за ст. 38 КЗпПУ, не має можливості розірвати укладений між ним та відповідачем трудовий договір за власною ініціативою, що порушує його конституційні права, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині розірвання трудового договору, на підставіст. 38 КЗпП України, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При пред'явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 36, 38 КЗпП України, ст. ст. 12, 81, 263-268, 274, 280-289 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати розірваним трудовий договір, укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Стебникводоканал» з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Визнати ОСОБА_1 звільненим із посади директора ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Стебникводоканал» на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (з ініціативи працівника) з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Стебникводоканал» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання - вул. вул. Данилишиних, 45, м. Трускавець Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Стебникводоканал", , місцезнаходження вул. Дрогобицька, 127, м. Стебник Львівської області.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2018 року.

Головуюча-суддя ОСОБА_4