Справа №478/463/18
пров. №2/478/248/2018
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2018 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

02 квітня 2018 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява обґрунтована тим, що 01 березня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_2 не виконувала взятих на себе обов'язків за кредитним договором, не здійснювала щомісячного погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 66803 грн. 56 коп., яка складається з 5328 грн. 72 коп. - заборгованість за кредитом; 57717 грн. 53 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість зі сплати пені та комісії; штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3157 грн. 31 коп. - штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1762 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і посилаючись на порушення позивачем строку позовної давності, у межах якого він мав можливість звернутися до суду з вимогою про захист своїх порушених прав та на відсутність доказів оформлення та укладення 01.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 у належній формі договору про надання банківських послуг, долучені позивачем до матеріалів справи Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису ОСОБА_2,що свідчить про недоведеність тієї обставини, що остання була ознайомлена саме з цими Умовами та Правилами, просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Матеріалами справи встановлено, що 01 березня 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 2000 грн.

Кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки.

За користування кредитними коштами встановлені проценти у розмірі 2,5% щомісяця або 30% річних.

За порушення строків повернення кредитних коштів за Умовами кредитування визначена оплата штрафних санкцій.

Як вбачається з анкети-заяви ОСОБА_2 підтвердила, що ознайомилася та згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, згодна, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг (а.с.7).

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.1.2. умов та правил надання банківських послуг, дані Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по відкриттю і обслуговуванню карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг, вказаних у заяві.

Згідно п.3.1. умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг Банк видає клієнту картку, її вид визначений у Заяві та Пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимогами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідач ОСОБА_2 підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», була ознайомлена зі змістом цих умов і Правил та згодна, про що зазначено у самій анкеті-заяві.

Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин посилання представника відповідача на відсутність підстав для стягнення кредитної заборгованості, оскільки підписання анкети-заяви не вважається підписанням договору щодо Умов та Правил надання банківських послуг не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки за приписами положень ст.ст.634, 638 ЦК України, підписавши заяву, відповідач прийняла пропозицію позивача та приєдналася до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві.

За положенням ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.1056-1 ЦК України, в редакції чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

За користування кредитними коштами ОСОБА_2 погодилася сплачувати 30% річних, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості отримувала за карткою кошти та здійснювала погашення заборгованості, виходячи з цієї процентної ставки.

Останнє самостійне погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 було здійснено 09 жовтня 2014 року.

У вказаному пункті Умов та Правил сторони передбачили також можливість збільшення процентної ставки з обов'язковим повідомленням позичальника про це не пізніше ніж за 7 днів до введення змін. Якщо протягом вказаного часу позичальник не направить повідомлення про незгоду з новою ставкою відсотків, то вважається, що позичальник прийняв нові умови, що передбачено п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг

Відомостей щодо повідомлення відповідача про збільшення процентної ставки Банком надано не було, а тому при розрахунку процентів за користування кредитом треба виходити з процентної ставки 30% річних.

Відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Частина 1 ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконала зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 66803 грн. 56 коп., так відповідач порушила вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений договором строк.

Заборгованість по кредитному Договору відповідачем не погашено, тому відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 01.03.2010 року станом на 28.02.2018 року сума заборгованості складає 66803 грн. 56 коп. у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 5328 грн. 72 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 57717 грн. 53 коп., заборгованість зі сплати пені та комісії у розмірі 100 грн.; заборгованість по штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., заборгованість по штрафу (процентна складова) у розмірі 3157 грн. 31 коп.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Враховуючи, що строк дії платіжної картки, виданої відповідачу, був встановлений до квітня 2016 року, а позивач звернувся з позовом, відповідно до вхідної дати 02.04.2018 року, то позовну давність ним не порушено.

Остання операція з погашення кредиту була проведена ОСОБА_2 09.10.2014 року на суму 600 грн.

Оскільки відповідач здійснила останній платіж 09 жовтня 2014 року, а Банк звернувся до суду 02 квітня 2018 року, то строк позовної давності до платежів по 02 квітня 2015 року збіг.

Однак, у ПАТ КБ «ПриватБанк» є право на стягнення платежів з 02 квітня 2015 року по 28 лютого 2018 року (дата зазначена у розрахунку заборгованості). Зазначений період складає 1063 днів.

Приймаючи до уваги, що заборгованість за кредитом становить 5328 грн. 72 коп., процентна ставка на рік складає 30%, то за один день відповідач повинна була сплатити позивачу 4,44 грн. процентів (5328,72 х 30% : 360 = 4,44 грн.). 1063 днів х 4,44 грн. = 4719 грн. 72 коп. заборгованості за відсотками.

Щодо стягнення заборгованості за пенею, суд вважає за необхідне зазначити наступне, що за загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, нарахована позивачем пеня підлягає стягненню в межах одного року, тобто з 28.02.2017 року по 28.02.2018 рік включно, що складає 100 грн. (сума, яка зазначена позивачем у розрахунку заборгованості, що підлягає стягненню).

Крім того, визначаючи розмір заборгованості та її складові слід зазначити про відсутність підстав для стягнення нарахованих Банком штрафів, оскільки має місце подвійна відповідальність за одне й те ж саме порушення.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору (довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»), передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний випадок прострочення платежу. У той самий час, п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів за будь яким із грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором) свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 р.

Виходячи з наведеного у задоволенні вимог про стягнення штрафів слід відмовити.

За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь ПАТ ПриватБанк»заборгованість за кредитним договором у розмірі 10148 грн. 44 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5328 грн. 72 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 4719 грн. 72 коп., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання у розмірі 100 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 267 грн. 65 коп. (10148,44 грн. х 100 : 66803,56 грн. = 15,19%, 1762 грн. х 15,19% = 267 грн. 65 коп.).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49 094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, рах. №3111, МФО 305299, ) в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 10148 (десять тисяч сто сорок вісім) грн. 44 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5328 грн. 72 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 4719 грн. 72 коп., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання у розмірі 100 грн.

В останній частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49 094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, рах. №3111, МФО 305299, ) судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 267 грн. 65 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя