Справа № 524/2045/18
Провадження № 2/524/1406/18
11.09.2018 рокуАвтозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді - Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання - Гладкій К.О.
за участі позивача ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності,-
В С Т А Н О В И В :
До суду звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності.
Зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на праві спільної сумісної власності їм належить квартира АДРЕСА_1.
Їі син, ОСОБА_3 в квартирі не проживає з 2006 року, за комунальні послуги не сплачує. Отримує мінімальний розмір пенсії, має заборгованість зі сплати комунальних послуг, у зв»язку з необхідністю нести витрати на утримання майна, не може отримати фінансову допомогу держави.
Просить визначити за кожним право власності на 1/2 ідеальної частки вищевказаної квартири.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримує, просить задовольнити.
Відповідач - ОСОБА_3 у судове засідання не зявився. Про дату розгляду справи повідомлявся належним чином засобами рекомендованого поштового зв»язку .
Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.
Частиною 2 ст. 370 цього Кодексу передбачено, що у разі виділу із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно свідоцтва про право власності від 06 квітня 1993 року квартира АДРЕСА_2 (колишня Радянська) у м. Кременчуці належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України постає, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Домовленості про визначення часток у спірній сумісній власності між власниками не було, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення, спір між ними відсутній, тому частки є рівними.
За таких обставин позов підлягає задоволенню. Необхідно визнати право власності за кожним на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (колишня Радянська) у м. Кременчуці.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 355, 368-372 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2 (колишня Радянська) у м. Кременчуці.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2 (колишня Радянська) у м. Кременчуці.
Припинити право ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 (колишня Радянська) у м. Кременчуці
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору 704, 80 (сімсот чотири, 80) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк