АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4497/17-цГоловуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/789/819/18 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Храпак Н. М., Костів О. З.,

секретар - Романюк Х.Ю.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2018 року, ухвалене суддею Ромазаном В.В. у цивільній справі №607/4497/17-ц за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" про скасування нарахованої заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом та з врахуванням уточнень просив скасувати нараховану ПАТ "ПриватБанк" заборгованість по пені в розмірі 2790,00 грн. та визначити суму заборгованості по тілу кредиту, яка підлягає сплаті в розмір 80,20 грн, що мало місце на момент закінчення строку дії картки - 1 червня 2016 року.

Позов обґрунтовано тим, що у 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір, позивач отримав кредитну карту. До моменту закінчення строку дії кредитної карти позивачем були повністю виконані умови кредитного договору, заборгованості не було, позивач мав намір закрити карту та не отримував нової кредитної картки.

27 січня 2017 року ОСОБА_1 отримав лист, з якого слідує, що існує борг по закритій платіжній кредитній картці НОМЕР_1 у сумі 460,00 грн. У подальшому на цей борг була нарахована пеня у сумі 2 790 грн.

Дії банку вважає неправомірними та такими, що порушують його права як споживача, оскільки кредитний договір на руки позивачу не видавався, сторони не досягли домовленості щодо окремих істотних умов договору. Крім цього, банком неправомірно нараховано заборгованість після закінчення строку дії карти та закриття технічних рахунків.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Скасовано заборгованість за кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 в частині нарахування йому пені на суму 2790,22 грн.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Вказує, що рішення в оскаржуваній частині є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки кредитний договір №SAMDN0405 від 8 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" не укладався, та відповідно картковий рахунок №485759 не відкривався, натомість між позивачем та відповідачем було укладено Договір №SAMDN7874 від 7 листопада 2012 року, що підтверджується копією анкети-заяви від 7 листопада 2012 року. На виконання умов вказаного договору ОСОБА_1 було надано кредитну картку НОМЕР_1 зі строком дії 07/16 та кредитним лімітом 1800,00 грн, який в подальшому неодноразово змінювався. Також 7 листопада 2012 року ОСОБА_1 була оформлена послуга Страхування від нещасних випадків, договір №TEZ0NS-12A72NJ від 7 листопада 2012. В період до грудня 2015 року страхові платежі списувались за рахунок власних коштів за карткою "Універсальна" НОМЕР_1. З 8 грудня 2015 року страхові платежі списувались за рахунок встановленого кредитного ліміту за карткою, у зв'язку із чим виникла заборгованість, на яку була нарахована пеня.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що рішення суду є законним та обгрунтованим. Наведені в апеляційній скарзі твердження про те, що ОСОБА_1 давав банку вказівки щодо перерахунку коштів за договором страхування, не відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ "ПриватБанк" Рокетської С.В., яка доводи апеляційної скарги підтримала, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив та зазначив, що ОСОБА_1 не укладав зазначеного в апеляційній скарзі договору страхування №TEZONS-12A72NJ від 7.11.2012 року та не оформляв у ПАТ КБ "ПриватБанк" послуги страхування від нещасних випадків, щодо розбіжності у номерах кредитного договору, зазначеного в судовому рішенні та в апеляційній скарзі пояснив, що це технічна помилка, позивач у позовній заяві помилково вказав такий номер, оскільки не мав примірника кредитного договору, з ПАТ КБ "ПриватБанк" він укладав лише один договір, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у 2012 році між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою та Тарифів Банку.

При укладенні даного Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивачу було видано кредитну карту №5211 5374 2863 2108 зі строком дії до 07/16.

З наявної у матеріалах справи виписки по картці/рахунку №5211 5374 2863 2108 за період 08.06.2012-17.01.2018 вбачається, що 17.05.2013 року позивач вніс кошти у сумі 2 000 грн., залишок після операції - 329, 50 грн. Тобто, жодної заборгованості не було. Після цієї дати позивач не використовував кредитну карту для розрахунків чи з будь-якою іншою метою, та не отримував кредитних коштів.

Проте, банк щомісячно автоматично списував кошти з рахунку - щомісячний платіж за страховку у розмірі 10 грн. Включно по листопад 2015 року щомісячний платіж за страховку списувався за рахунок наявних коштів (залишок у сумі 329, 50 грн. після внесених 17.05.2013 року 2000 грн.).

Починаючи з 8 грудня 2015 року, страхові платежі автоматично списувались банком за рахунок кредитних коштів, що підтвердила у судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк", і з 1.07.2016 року банк розпочав нараховувати пеню за прострочку по кредиту.

Відповідно до п.1.27 ст. 1 Закону України "Про платжіні системи та переказ коштів в Україні" платіжна картка - це електронний платжіний засіб у вигляді емітованої в установленому порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків, через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Проте, відповідач здійснював автоматичне списання коштів з рахунку позивача - щомісячний платіж за страховку, яке не грунтується на умовах укладеного між сторонами договору, внаслідок чого безпідставно виникла заборгованість, на яку банк нарахував пеню.

Такі дії банку є неправомірними, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази укладення ОСОБА_1 договору страхування та надання у зв"язку з цим банку дозволу автоматично списувати кошти з рахунку для здійснення страхових платежів.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" в суді апеляційної інстанцій не змогла пояснити, якими умовами кредитного договору передбачено право банку автоматично списувати платежі за страховку, лише обмежилася вказівкою про те, що ОСОБА_1 виявив бажання та йому була оформлена послуга страхування. Проте, такі пояснення не підтверджені жодними доказами, а представник ОСОБА_1 заперечує укладення останнім будь-яких договорів страхування та надання банку повноважень списувати страхові платежі.

За таких обставин рішення суду є законним та обгрунтованим, оскільки дії банку щодо нарахування пені є неправомірними, пеня нарахована на заборгованість, яка виникла внаслідок безпідставного автоматичного списання банком страхових платежів, на такі дії ОСОБА_1 банк не уповноважував, жодних договірних відносин з приводу страхування, перерахування страхових платежів між сторонами не існує.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач виявив бажання та йому була оформлена послуга страхування від нещасних випадків, договір страхування №TEZONS-12A72NJ від 7.11.2012 року, колегія суддів оцінює критично, так як такі доводи є голослівними, примірник договору чи його копія суду не представлені, позивач заперечує укладення такого договору, Анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку не містить жодних вказівок щодо страхування.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильної вказівки у судовому рішенні дати укладення та номера кредитного договору, колегія суддів також оцінює критично, так як у суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 уклав з ПАТ КБ "ПриватБанк" лише один договір і йому була видана лише одна кредитна карта, чого представник банку не заперечила. Рік укладення договору зазначено вірно - 2012 р., описка стосується лише числа та місяця укладення договору і його номера. Однак, технічна помилка щодо дати укладення та номера кредитного договору на правильність судового рішення не впливає і не є підставою для його скасування, а може бути виправлена у встановленому процесуальним законодавством порядку.

Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2018 року - залишити без змін.

Судові витрати, понесені сторонами у зв"язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції - покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2018 року.

Головуюча

Судді: