Дата документу 05.06.2018
Справа № 320/5319/17
Провадження № 2/320/292/18
05 червня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Купавської Н.М.
за участю секретаря Чудакової А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 6 000 доларів США та неустойку в розмірі 6 000 доларів США, а всього 12 000 доларів США, що еквівалентно 312 720 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 127 грн. 20 коп. та 320 грн., посилаючись на те, що 27.04.2016 між ним та відповідачем був укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від нього позику в сумі 6 000 доларів США, та зобовязався їх повернути в строк до 01.10.2016. У випадку порушення строків повернення грошей відповідач зобовязався виплатити позивачу неустойку в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день затримки розрахунку. На підтвердження умов договору, відповідач надав розписку про отримання грошових коштів та підтвердив свій обовязок повернути гроші. Однак, свої зобовязання відповідач по поверненню суми не виконав та у встановлений строк гроші не повернув. А тому, позивач просить стягнути з відповідача 6 000 доларів США основного боргу та неустойку в розмірі 6 000 доларів США, а всього 12 000 доларів США, що еквівалентно 312 720 грн. та судові витрати.
У судове засідання позивач не зявився, від його представника адвоката ОСОБА_3 надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням строку зберігання та за даною адресою адресат не проживає».
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу ОСОБА_2 за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає.
Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано.
За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Як вбачається з тексту оригіналу розписки від 27 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у позивача ОСОБА_1 гроші в сумі 6 000 доларів США та зобовязався їх повернути в строк до 01 жовтня 2016 року. При несвоєчасному поверненні боргу ОСОБА_2 зобовязався сплатити додатково 1% в день від вказаної суми за кожен день прострочення повернення. При передачі коштів ОСОБА_1 ОСОБА_2 у розмірі 6 000 доларів США був присутній ОСОБА_4 /а.с.16/.
Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У даному випадку суд приймає письмову розписку ОСОБА_2, як підтвердження укладення між сторонами договору позики на вказаних в ній умовах.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.
Згідно ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Враховуючи це положення суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню не в доларах, а у еквівалентній сумі гривень.
У розписці від 27 квітня 2016 року відповідач зобовязався повернути позивачу позику у розмірі 6 000 доларів США до 01 жовтня 2016 року. Але, до теперішнього часу відповідач не повернув позивачу вказану суму.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
В розписці відповідач зазначив, що при несвоєчасному поверненні боргу він зобовязується сплачувати позивачу неустойки у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день порушення строку повернення позики.
Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Позивач у своєму позові зменшив розмір неустойки у розмірі 16 200 доларів США до розміру неповернутої позики у розмірі 6 000 доларів США, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України.
Згідно даних Національного Банку України офіційний курс гривні до іноземної валюти на день розгляду справи становить за 1 долар США 26,13 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості становить 313 560 грн. 00 коп. (6 000 доларів США сума основного боргу + 6 000 доларів США 1 % від прострочки суми основного боргу х 26 грн.13 коп.).
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за розпискою та неустойки за прострочення сплати основного боргу підлягаю задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 3 127 грн. 20 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду та у розмірі 320 грн. 00 коп., сплачений за подачу заяви про забезпечення позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 18, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, ст.ст. 203, 533, 551, 625 , 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 к. 29, суму боргу у розмірі 156 780 грн 00 коп. та неустойку у розмірі 156 780 грн 00 коп., а всього 313 560 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 127 /три тисячі сто двадцять сім/ грн. 20 коп. та у розмірі 320 /триста двадцять/ грн., а всього 317 007 /триста сімнадцять тисяч сім/ грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: