Справа № 438/134/18
Номер провадження 2/438/202/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 червня 2018 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

судді Хемич О.Б.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у приміщенні суду залі судових засідань, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з 26.01.2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, який розірваноу судовому порядку 15.02.2016 року. У шлюбі народила сина ОСОБА_4, 23.08.2008р.н. Після розлучення син проживає разом з нею. Гроші на утримання дитини відповідач давав у добровільному порядку, однак тепер відповідач придумує різні причини, щоб не давати грошей на утримання сина, тому позивач змушена звернутись до суду. Виходячи з матеріального становища відповідача, який працює за кордоном, та потреб дитини, важає, що розмір аліментів має становити 3000 грн. Крім цього, позивачем подано 04.06.2018 року заяву, в якій вона додатково аргументує необхідність стягнення аліментів в розмірі 3000 грн, покликаючись на те, що з лютого 2018 року допомоги від відповідача вона не отримує, сама перебуває у декретній відпустці та не має інших доходів, виховує сина на заощадження, які закінчуються. Вказує, що їхній син потребує особливого догляду, оскільки має хронічні захворювання, знаходиться на диспансерному обліку з приводу респіраторного алергозу, обструктивних бронхітів та додатково лікується від енурезу. Крім цього, навчаючись у школі, дитина щодня обідає 2 рази, відвідує секції з футболу, різьби і арт-терапії на все це потрібні кошти. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно для повноцінного розвитку сина.

Ухвалою судді від 21.03.2018 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутності; позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. На адресу суду було надіслано відповідачем ОСОБА_3 відзив на позовну заяву ОСОБА_2, в якому відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі 1500 грн., зазначаючи, що не відмовляється від свого батьківського обов»язку щодо утримання спільного сина ОСОБА_5, однак не в такому значному розмірі як про це просить позивач. Зазначає, що на сьогодні мінімальний розмір для стягнення алміентів становить 930 грн., він погоджується платити аліменти в розмірі 1500 грн., що становить значно більше мінімального розміру аліментів. Вказує, що на даний час тимчасово не працює за станом здоров»я, через захворювання на цукровий діабет вимушений пройти курс лікування. Крім цього, має на утриманні іншу сім»ю, жодного нерухомого майна зареєстрованого на праві власності за собою не має, тому не спроможний сплачувати аліменти у завищеному розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторонами в судовому порядку розірвано шлюб, що підтверджується світлокопією рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15.02.2016 року. Відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 Мар»яновича, 23.08.2008р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження 1-СГ №154738 від 02.09.2016 року, видане відділом РАЦС Бориславського МУЮ Львівської області (а.с.3).

Світлокопіями заключення ЛКК №69 від 23.07.2011 року та ЛКК №74 від 23.07.2012 року, виданими Бориславською ЦМЛ стверджено, що син сторін ОСОБА_4 дійсно хворіє і знаходиться на диспансерному обліку з приводу респіраторного алергозу, обструктивного бронхіту. Згідно даних заключень дитина потребує протирецедивного лікування та догляду батьків, видані за період за 23.08.2011р. по 23.08.2012р. та з 23.08.2012р. по 23.08.2013р.

Згідно довідки дитячої поліклініки ЦМЛ м.Борислав від 20.04.2018 року син сторін ОСОБА_4 з 2015 року лікується в дитячого лікаря-уролога, діагноз нічний енурез.

Згідно довідки комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр І-ІІІ ступенів «Гармонія» від 13.04.2018р. №119/04 вбачається, що позивач ОСОБА_2 працює на посаді вихователя з 03.03.2008 року та з 19.02.2018 року перебуває у соціальній відпустці для догляду за дитиною віком до 3-х років.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнає частково, вказує що не працює, має на утриманні нову сім»ю, хворіє на цукровий діабет, на підтвердження діагнозу подає медичні документи: оригінал висновку лікаря-спеціаліста НКП «Дрогобицька міська поліклініка» Дрогобицької міської ради від 27.04.2018 року; світлокопію результатів медичних аналізів, проведених діагностичним центром «МеДіс» від 27.03.2018 року; світлокопію консультативного висновку спеціаліста медичного центру «КОНСИЛІУМ». Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року 1860 грн, з 1 липня 1944 грн. Таким чином, в залежності від періоду змінюється прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Відтак, станом на сьогоднішній день 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 930 грн.

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що син сторін хворіє респіраторним алергозом, обструктивним бронхітом, нічним енорезом, а також те, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідно не працює. Суд також враховує і стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який не працює, хворіє на цукровий діабет та приходить до висновку про те, що з метою забезпечення прав дитини на матеріальне утримання позов необхідно задовольнити частково та визначити розмір аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним, який не суперечить нормам матеріального права.

Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, судом не встановлено.

З відповідача, згідно ст.141 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.13, 19, 81, 82, ст.141, ч.2 ст.247, 263-265, 268, 273, 274, 354, 430 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитини задовольнити частково;

Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: с.Попелі, вул.І.Франка,8) аліменти на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_2, адреса: м.Борислав, вул.Грушевського, 44/7) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2018 року, та до досягнення дитиною повноліття;

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: с.Попелі, вул.І.Франка,8) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу суми за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Б. Хемич