П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 755/11180/18

Номер провадження № 22-ц/796/7829/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І. М., суддів Головачова Я. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді Яровенко Н.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про стягнення середнього заробітку, у зв'язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту пункту 8 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 березня 2018 року по дату ухвалення рішення у справі у розмірі 409 776 грн. 82 коп. (на дату подання позовної заяви), а також моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження у справі (а.с.28-29).

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 13 серпня 2018 року надіслав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу, мотивував тим, що правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Цивільним Кодексом України та Кодексом Законів про працю України.

Відмовляючи позивачу у працевлаштуванні, відповідач позбавив останнього права на працю та на отримання заробітної плати.

Юрисдикція даного спору є цивільна. Аналогічну правову позицію викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року по справі №274/3529/16-ц.

У суді апеляційної інстанції представник ПАТ «БАНК ФОРУМ» - Бондаренко О.М. просила апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на її необґрунтованість.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши заперечення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що з предмету спору та суб'єктивного складу сторін вбачається, що матеріально-правові вимоги позивача до відповідача стосуються застосування заходів матеріальної відповідальності за невиконання рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2018 року, ухваленого у цивільній справі №204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 ЦК України).

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. 3. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Так, як встановлено в ході перегляду оскаржуваної ухвали, рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 30 січня 2014 року у справі №204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зазначене рішення скасоване у зв'язку з нововиявленими обставинами, позовні вимоги задоволено частково, визнано незаконними накази №1075к від 20 серпня 2013 року та №1021к від 09 вересня 2013 року про звільнення ОСОБА_2 з посади керуючого відділенням №1406 ПАТ «БАНК ФОРУМ» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та поновлено ОСОБА_2 на посаді керуючого відділенням №1406 ПАТ «БАНК ФОРУМ». Стягнуто з ПАТ «БАНК ФОРУМ» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 вересня 2013 року по 23 березня 2018 року включно в сумі 526 228 грн. 84 коп., та в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5 000 грн., а всього стягнуто 531 228 грн. 84 коп. В решті позовних вимог - відмовлено (а.с.5).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звертався 10 травня 2018 року до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» Шевченку О.В. та ПАТ «БАНК ФОРУМ» із заявою про виконання вищезазначеного судового рішення (а.с.6-7).

Виходячи з положень ст.236 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України) у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

В даному випадку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позов ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, разом з тим, даний висновок не впливає на правильність оскаржуваного судового рішення про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки, як встановлено судом, вимоги ОСОБА_2 стосуються безпосередньо застосування заходів матеріальної відповідальності за невиконання рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2018 року, ухваленого у справі №204/7246/13-ц, а тому позивач мав звернутися з відповідною заявою до органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі та стягнення відповідних сум, тобто до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська.

Доводи, на які посилається скаржник у апеляційній скарзі, не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги, на які посилається скаржник, не дають підстав вважати, що постановлена судом ухвала є незаконною та необґрунтованою, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: Я.В. Головачов

О.В.Шахова