АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Київ

Справа № 22-6605 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Васильченко О.В.

Унікальний №758/12172/17 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &qu№ ;Про судоустрій і статус суддів&q?та; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?я ;Голос України&q?ол; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &quро;Прикінцеві та перехідні положення&q?і ; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &qu№ ;Про судоустрій і статус суддів&q?та; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &q?оз;Перехідні положення&q?ні; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «АХА Страхування» про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

Просив стягнути з відповідача на свою користь пеню в сумі 16 44,18 грн. за кожен день прострочення виплати суми страхового відшкодування за шкоду завдану майну потерпілого; стягнути з відповідача на свою користь пеню в сумі 429,40 грн. за кожен день прострочення виплати суми страхового відшкодування, за шкоду завдану життю та здоров'ю потерпілого, а також моральної шкоди; стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 09.01.2016 р. на Гостомельському шосе мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Nissan Murano», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а також йому було завдано майнову шкоду внаслідок пошкодження його автомобіля.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2017 р. ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.01.2016 р. та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Завдана позивачу майнова шкода згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження становить 226 220,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована на підставі полісу в АТ «СК «АХА Страхування».

13.01.2016 р. позивач у встановленому законодавством порядку звернувся до страхової компанії, з метою отримання страхового відшкодування майнової шкоди в розмірі 50 000,00 грн., шкоди заподіяної його здоров'ю в розмірі 1 256,55 грн. та моральної шкоди в розмірі 62,83 грн.

Проте виплата страхового відшкодування була здійснена з порушенням встановлених законодавством строків, а саме: матеріальну шкоду було виплачено 27.06.2017 р., а моральну шкоду та відшкодування шкоди завданої здоров'ю було виплачено лише 22.06.2017 р.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року позов було задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ «СК «АХА Страхування» 06 липня 2018 року подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильну оцінку доказів, яка призвела до невідповідних висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх доводів посилалось на те, що Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов'язок страховика щодо прийняття рішення про виплату страхового відшкодування лише після надання йому визначених у ст.35 даного закону документі про дорожньо-транспортну пригоду.

Позивачем вказані документи були надані лише 15.02.2016 р.

Проте правові підстави для виплати страхового відшкодування були відсутні, враховуючи тривалий розгляд адміністративної справи в судах першої та апеляційної інстанцій. Факт настання цивільно-правової відповідальності страхувальника на той момент був недоведений, що в свою чергу виключало можливість кваліфікації події як страхового випадку.

Листом від 17.02.2016 р. страховик повідомив позивача про порядок розрахунку страхового відшкодування та необхідність надання ряду документів передбачених ст.ст. 23, 24, 25, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за для виплати страхового відшкодування. Проте відповіді на вказаний лист отримано не було.

На виконання розпорядження Нацкомфінпослуг №1825 від 04.08.2016 р. страховою компанією було прийнято рішення про відмову у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування, про що він був повідомлений листами 23.08.2016 р. та 25.08.2016 р.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2018 р., яке залишено в силі постановою Київського апеляційного адміністративного суду та ухвалою Верховного Суду, постанову Нацкомфінпослуг №346/13-15/13/4 від 06.10.2016 р. щодо накладення штрафних санкцій на апелянта за невиконання вимог законодавства при виплаті позивачу страхового відшкодування, було скасовано.

Тому правових підстав для посилання на вказану постанову, в якості підтверджень порушення термінів виплати страхового відшкодування, у суду першої інстанції не було.

Апелянт наполягав, що Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пов'язує обов'язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком. Коли не виникає страховий випадок, у страховика не виникає обов'язку по виплаті страхового відшкодування та відповідно прийняття рішення про виплату по страховому випадку.

Стверджував, що на час прийняття страховиком рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та до моменту ухвалення остаточної постанови Апеляційним судом міста Києва (31.07.2017 р.), в якій зафіксовано наявність вини в діях водія забезпечуваного автомобіля, його цивільно-правова відповідальність не виникала.

Відсутність правових підстав у визнанні випадку страховим до 31.07.2017 р., прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування було вмотивованим, і підстав для нарахування пені немає.

Зауважував, що виплата страхового відшкодування була здійснена ще до прийняття остаточного рішення судом апеляційної інстанції, під натиском Нацкомфінпослуг, тобто фактично ще до виникнення обов'язку по здійсненню такого відшкодування, що також свідчить про відсутність підстав для нарахування пені.

07 серпня 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 09.01.2016 р. приблизно о 18 годин 57 хвилин по Гостомельському шосе на відстані 2 км 750 м до вул. Міської в м. Києві, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Nissan Murano», державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, внаслідок чого його автомобіль понесло на зустрічну смугу руху, де він зіткнувся з автомобілем «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів та травмування водія автомобіля «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_2, чим порушив п. 12.1 ПДР України.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована АТ «СК «АХА Страхування», на підставі полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів. (а.с.101)

13.01.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» з заявами про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦАВВНТЗ. (а.с.102-105)

Згідно звіту №059/16 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_2 від 12.02.2016 р. станом на дату оцінки - 21.01.2016 р. майнова шкода складає 226 776,30 грн. (а.с.111-121)

15.02.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» з заявами щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування. (а.с.122-123)

Листом від 17.02.2016 р. №1480/12ув страхова компанія повідомила ОСОБА_1 про необхідність надання документів визначених ст.ст. 24, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», документів, що свідчать про факт оплатного придбання товару (послуги) та постанову місцевого суду, завірену належним чином, що підтверджує відповідальність ОСОБА_2 за скоєння зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.124)

Актом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №508/13-14/13/6 від 19.07.2016 р. встановлено порушення АТ «СК «АХА Страхування» вимоги законодавства у сфері фінансових послуг. А саме абзаців першого-третього пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо невиконання страховиком обов'язку протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). (а.с.38-39)

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1825 від 04.08.2016 р. АТ «СК «АХА Страхування» було зобов'язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 26.08.2016 р. (а.с.41-42)

Листами від 23.08.2016 р. №7737/18ув та 25.08.2016 р. №7768/121ув АТ «СК «АХА Страхування» повідомила ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для визнання заявленого випадку страховим та здійснення виплати страхового відшкодування. (а.с.136-137)

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2017 р. провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст..124 КпАП України було закрито, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с.8-9)

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 31.07.2017 р. постанову Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2017 р. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст..124 КпАП України, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення. (а.с.10-11)

На підставі розрахунків страхового відшкодування від 20.06.2017 р. (а.с.148,152), страхових актів від 21.06.2017 р. №АХА2214016, №АХА2214027, №АХА2214041 (а.с.149, 153, 154) страховиком було прийнято рішення про визнання випадку страховою подією та виплату страхового відшкодування.

Розмір страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу становив 50 000,00 грн., за витрачені потерпілим кошти на придбання ліків - 1 256,55 грн. та моральну шкоду - 62,83 грн., та були перераховані на підставі платіжних доручень від 22.06.2017 р. на рахунок позивача. (а.с.150, 155-156)

Згідно виписки з історії карткового рахунку ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1 256,55 грн. та 62,83 грн. були зараховані на його рахунок відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 22.06.2017 р. Кошти в розмірі 50 000,00 грн. були зараховані на той самий рахунок 27.06.2017 р. (а.с.62)

Задовольняючи позов у повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення відповідачем вимог законодавства стосовно виплати ОСОБА_1 страхового відшкодування підтверджується актами, розпорядженнями та постановами Нацкомфінпослуг. Позивачем належним чином виконані вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та надано всі необхідні документи. Фактична сплата страхового відшкодування та визнання події страховим випадком по закінченню 90-денного терміну встановленого законодавством свідчить про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для стягнення пені за несвоєчасні виплату страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, проте обмежується страховою сумою.

За для отримання страхового відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням та шкоди заподіяної майну потерпілий зобов'язаний надати страховику ряд документів визначений ст.ст. 24 та 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. (п.24.1 ст.24 даного закону)

Подаючи заяву про страхове відшкодування потерпілий повинен надати страховику наступні документи: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). (п.35.2 ст.35 вказаного закону)

З огляду на відсутність у потерпілого обов'язку по представленню страховику належним чином завіреної копії постанови щодо визнання застрахованої особи винною, доводи апелянта щодо неможливості прийняття рішення про страхове відшкодування без представлення потерпілим всіх вказаних в листах документів, колегія суддів вважає безпідставними та абсурдними.

Зміст п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює лише два можливих рішення страховика після отримання повідомлення про порожньо-транспортну пригоду, документів зазначених у ст.35 закону та узгодження розміру стразового відшкодування: визнання або невизнання майнових вимог заявника.

В разі визнання таких вимог страховик зобов'язаний не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування здійснити його виплату.

Невизнання вимог повинно бути оформлене у вигляді вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк виплати страхового відшкодування вираховується з моменту притягнення особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності, у зв'язку з чим страховик не порушив такий строк, не ґрунтуються на законі, оскільки передбачений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 90 денний строк, протягом якого страховик має прийняти рішення, починає відлік з дня отримання заяви про страхове відшкодування і закон не ставить в залежність початок відліку цього строку з обставиною притягнення особи-винуватця ДТП до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду в справі №607/1373/16-ц від 26 червня 2018 року.

Твердження апелянта щодо безпідставності посилання суду першої інстанції на постанови Нацкомфінпослуг про застосування штрафних санкцій, враховуючи їх скасування на підставі рішенням адміністративного суду, факту фіксації порушень з боку страховика не змінюють, а тому до уваги колегією суддів не приймаються.

Скасовані постанови є лише санкціями застосованими Нацкомфінпослуг до порушника законодавства в сфері фінансових послуг, фактична фіксація яких здійснена в акті №508/13-14/13/6 від 19.07.2016 р. та розпорядженні №1825 від 04.08.2016 р., які на момент розгляду справи в суді в судовому порядку не оскаржені та не визнанні незаконними.

Датою представлення повного пакету документів позивач вважає 15.02.2016 р., що підтверджується і дослідженими Нацкомфінпослуг документами представленими потерпілим та страховиком.

Будь-яких заперечень щодо факту надання ОСОБА_1 документів визначених ст.ст. 24 та 35Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», апелянтом також не заявлено та доказів зворотнього в судах першої та апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.3 ст.124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

90-денний термін виплати страхового відшкодування закінчується 16.05.2016 р., враховуючи, що 15.05.2016 р. було вихідним днем (неділею).

Згідно з ч.4 ст.124 ЦПК України перебіг строку, закінчення якого пов'язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Фактичне виконання страховиком своїх зобов'язань по виплаті страхового відшкодування за витрачені потерпілим кошти на лікування та моральна шкода було здійснено шляхом перерахунку на рахунок позивача грошових коштів 22.06.2017 р., які надійшли до нього в той самий день, кінцевим строком нарахування пені буде 22.06.2017 р.

Здійснення перерахунку грошових коштів на рахунок позивача за пошкодження транспортного засобу хоч і було здійснено також 22.06.2017 р., однак фактичне їх зарахування відбулося лише 27.06.2017 р., тому саме цей день буде кінцевим строком нарахування пені за цією виплатою.

Розрахунок пені здійснюється за формулою:

Пеня = С * (2 ПОС / КДР) * КДП : 100, де

С - сума заборгованості за період,

2 ПОС - подвійна облікова ставка НБУ за день прострочення,

КДП - кількість днів прострочення

КДР - кількість днів у році;

За період з 17.05.2016 по 26.05.2016 кількість днів прострочення становить - 10; облікова ставка НБУ % становить - 19 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 1 319,38 * (2 * 19 / 366) * 10 : 100 = 1 319,38*0,103*10:100 = 13,70 грн.

За період з 27.05.2016 по 23.06.2016 кількість днів прострочення становить - 28; облікова ставка НБУ % становить - 18 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 1 319,38 * (2 * 18 / 366) * 28 : 100 = 1 319,38*0,098*28:100 = 36,34 грн.

За період з 24.06.2016 по 28.07.2016 кількість днів прострочення становить - 35; облікова ставка НБУ % становить - 16,5 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 1 319,38 * (2 * 16,5 / 366) * 35 : 100 = 1 319,38*0,090*35:100 = 41,64 грн.

За період з 29.07.2016 по 15.09.2016 кількість днів прострочення становить - 49 облікова ставка НБУ % становить - 15,5 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 1 319,38 * (2 * 15,5 / 366) * 49 : 100 = 1 319,38*0,085*49:100 = 54,76 грн.

За період з 16.09.2016 по 27.10.2016 кількість днів прострочення становить - 42; облікова ставка НБУ % становить - 15 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 1 319,38 * (2 * 15 / 366) * 42 : 100 = 1 319,38*0,082*42:100 = 45,42 грн.

За період з 28.10.2016 по 31.12.2016 кількість днів прострочення становить - 65; облікова ставка НБУ % становить - 14 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 1 319,38 * (2 * 14 / 366) * 65 : 100 = 1 319,38*0,077*65:100 = 65,61 грн.

За період з 01.01.2017 по 13.04.2017 кількість днів прострочення становить - 103; облікова ставка НБУ % становить - 14 %; кількість днів у році - 365;

Отже, пеня: 1 319,38 * (2 * 14 / 365) * 103 : 100 = 1 319,38*0,077*103:100 = 104,25 грн.

За період з 14.04.2017 по 25.05.2017 кількість днів прострочення становить - 42; облікова ставка НБУ % становить - 13 %; кількість днів у році - 365;

Отже, пеня: 1 319,38 * (2 * 13 / 365) * 42 : 100 = 1 319,38*0,071*42:100 = 39,47 грн.

За період з 26.05.2017 по 22.06.2017 кількість днів прострочення становить - 28; облікова ставка НБУ % становить - 12,5 %; кількість днів у році - 365;

Отже, пеня: 1 319,38 * (2 * 12,5 / 365) * 28 : 100 = 1 319,38*0,069*28:100 = 25,30 грн.

Загальний розмір пені за витрати на лікування та моральну шкоду становить (13,70 грн. + 36,34 грн. +41,64 грн. + 54,76 грн. + 45,42 грн. + 65,61 грн. + 104,25 грн. + 39,47 грн. + 25,30 грн.) - 426,49 грн.

За період з 17.05.2016 по 26.05.2016 кількість днів прострочення становить - 10; облікова ставка НБУ % становить - 19 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 50 000,00 * (2 * 19 / 366) * 10 : 100 = 50 000,00*0,103*10:100 = 519,13 грн.

За період з 27.05.2016 по 23.06.2016 кількість днів прострочення становить - 28; облікова ставка НБУ % становить - 18 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 50 000,00 * (2 * 18 / 366) * 28 : 100 = 50 000,00*0,098*28:100 = 1 377,05 грн.

За період з 24.06.2016 по 28.07.2016 кількість днів прострочення становить - 35; облікова ставка НБУ % становить - 16,5 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 50 000,00 * (2 * 16,5 / 366) * 35 : 100 = 50 000,00*0,090*35:100 = 1 577,87 грн.

За період з 29.07.2016 по 15.09.2016 кількість днів прострочення становить - 49 облікова ставка НБУ % становить - 15,5 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 50 000,00 * (2 * 15,5 / 366) * 49 : 100 = 50 000,00 *0,085*49:100 = 2 075,14 грн.

За період з 16.09.2016 по 27.10.2016 кількість днів прострочення становить - 42; облікова ставка НБУ % становить - 15 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 50 000,00 * (2 * 15 / 366) * 42 : 100 = 50 000,00 *0,082*42:100 = 1 721,31 грн.

За період з 28.10.2016 по 31.12.2016 кількість днів прострочення становить - 65; облікова ставка НБУ % становить - 14 %; кількість днів у році - 366;

Отже, пеня: 50 000,00 * (2 * 14 / 366) * 65 : 100 = 50 000,00 *0,077*65:100 = 2 486,34 грн.

За період з 01.01.2017 по 13.04.2017 кількість днів прострочення становить - 103; облікова ставка НБУ % становить - 14 %; кількість днів у році - 365;

Отже, пеня: 50 000,00 * (2 * 14 / 365) * 103 : 100 = 50 000,00 *0,077*103:100 = 2 486,34 грн.

За період з 14.04.2017 по 25.05.2017 кількість днів прострочення становить - 42; облікова ставка НБУ % становить - 13 %; кількість днів у році - 365;

Отже, пеня: 50 000,00 * (2 * 13 / 365) * 42 : 100 = 50 000,00 *0,071*42:100 = 1 495,89 грн.

За період з 26.05.2017 по 27.06.2017 кількість днів прострочення становить - 33; облікова ставка НБУ % становить - 12,5 %; кількість днів у році - 365;

Отже, пеня: 50 000,00 * (2 * 12,5 / 365) * 33 : 100 = 50 000,00 *0,069*33:100 = 1 130,14 грн.

Загальний розмір пені за пошкодження транспортного засобу становить (519,13 грн. + 1 377,05 грн. + 1 577,87 грн. + 2 075,14 грн. + 1 721,31 грн. + 2 486,34 грн. + 2 486,34 грн. + 1 495,89 грн. + 1 130,14 грн.) - 14 869,21 грн.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Таким чином, у силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Всі інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що пункту першого статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (справа Гарсіа Руїз проти Іспанії).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року змінити в частині розміру пені, яка підлягає стягненню.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (, МФО 351005, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу в розмірі 14 869 (чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят дев'ять) гривень 21 копійка та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за витрачені кошти на придбання ліків і моральну шкоду в розмірі 426 (чотириста двадцять шість) гривень 49 копійок.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль