Справа № 369/6915/18 Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/780/3621/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 18.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді-ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2018 року у справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_7, Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в м. Києві в особі територіального сервісного центру № 8047 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочину, -

В С Т А Н О В И В:

У 2018 році позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_7, Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в м. Києві в особі територіального сервісного центру № 8047 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2018 року вказану цивільну справу направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу і направити справу за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Печерського районного суду м. Києва.

Вважає, що ухвала постановлена з порушенням вимог ч. 1 ст. 27, п.9 ст. 28 ЦПК України, оскільки позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача, як вказано у ч.15 ст. 28 ЦПК України.

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача 2 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в м. Києві в особі територіального сервісного центру № 8047: вул. Арсенальна, 9/11, м. Київ, 01011, що територіально відноситься до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Позивач хоч і зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, але бажає здійснювати захист своїх інтересів через свого представника, який знаходиться в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 1-Б.

Зауважує, що місцевий суд, направляючи матеріали справи за територіальною юрисдикцією місця проживання відповідача 1 ОСОБА_7, позбавив права позивача самостійно обрати за місцезнаходженням котрого з відповідачів він бажає подати позов, як те регламентовано приписами ст. 28 ЦПК України.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзивів до суду не подавався.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Передаючи цивільну справу за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова за зареєстрованим місцем проживання відповідача 1 ОСОБА_7, суддя місцевого суду виходив з положень п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, яка передбачає, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Колегія суддів із такими висновками суду першої інстанції погоджується, так як вони узгоджуються із матеріалами справи, виходячи з наступного.

Оскаржувану ухвалу постановлено з огляду на те, що дана цивільна справа підсудна Жовтневому районному суду м. Харкова, так як відповідач 1, ОСОБА_7, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а юридична адреса відповідача 2: вул. Арсенальна 9/11, м. Київ, що не відноситься за територіальною підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області, тому дану справу передано до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч.2 ст.32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Статтею 187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що застосовуючи вказані норми Цивільного процесуального законодавства місцевий суд дійшов правильного висновку щодо не підсудності справи суду.

Вирішуючи питання, щодо направлення справи за підсудністю, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно визначився з підсудністю саме Жовтневого районного суду м. Харкова, за місцем проживання фізичної особи (відповідача 1), яка відповідно до змісту позовних вимог є стороною оспорюваного правочину.

Що ж до доводів апеляційної скарги про необхідність розгляду справи за місцезнаходженням саме відповідача 2, то вони колегією суддів розцінюються критично, оскільки позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію та зобов»язання перереєстрації спірного автомобіля є похідними від основної позовної вимоги про визнання договору купівлі продажу недійсними.

Також, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено право позивача на вибір підсудності, оскільки стаття 28 ЦПК України встановлює альтернативну підсудність справ за вибором позивача, так як позивач, на стадії подачі позову до суду, скористався цим правом та подав свою позовну заяву до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що підстави для передачі справи на розгляд іншому суду, передбачені ст. 31, 187 ЦПК України, в справі наявні, тому висновок суду першої інстанції про передачу справи не порушує норми процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

ОСОБА_3