Справа №442/3551/17
Провадження №2/442/236/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Лютик Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи Летнянської сільської ради, про встановлення меж земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, з участю третьої особи Летнянської сільської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

Позивачі за первинним позовом звернулися в суд із позовом, в якому просять: встановити межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні співпозивачів та відповідача по вул..Дрогобицькій в с.Летня, Дрогобицького району та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: с.Летня, вул. Дрогобицька буд. 171. ОСОБА_2 успадкував в с.Летня на вул.Дрогобицькій будинок №173, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (свідоцтва серія ААЕ №527755), тобто вони є власниками двох житлових будинків розташованих на одній земельній ділянці. Відповідач є власником будинку, який розташований на сусідній земельній ділянці, яка межує з їх земельною ділянкою.

Уже протягом тривалого часу між ними існує конфлікт через межі земельних ділянок, якими вони користуються. На данин час ці земельні ділянки перебувають у власності громади с. Летня, проте вони бажають приватизувати земельну ділянку, яка розташована під їхніми будинками, чого не в змозі зробити через суперечки з сусідом щодо меж земельних ділянок.

13.01.2017 року комісія в складі землевпорядника Летнянської сільської ради, громадського активу с.Летня для врегулювання земельних спорів громадян при постійній комісії сільської ради з питань сільського господарства, земельних відносин, екології та благоустрою - гр.. ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності сільського голови, розглядали скаргу відповідача, і за результатами розгляду склали акт, в якому з поміж іншою зазначалося, що комісією проведено розмежування спірних ділянок по фактичному використанню даних земельних ділянок та згідно обмірів, проведених ДрвЛфДПЦДЗК від28.07.2016 року.

У звязку з тим, що проведене розмежування вважають не справедливим, та таким, що порушує їхні права, вони змушені звернутися за захистом своїх прав до суду.

Відповідач ОСОБА_3 17.11.2017 року, подав зустрічний позов, в якому просить: зобов»язати відповідачів припинити скид каналізаційних стоків у вигрібні ями (каналізаційні колодязі) та траншеї, ліквідувати каналізаційні колодязі та траншеї для скидання каналізаційних стоків на земельній ділянці за адресою: с.Летня, вул..Дрогобицька, 175 А, Дрогобицький район, Львівська область.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок № 169 по вул. Дрогобицькій в с.Летня Дрогобицького району Львівської області. Згідно довідки № 1137 від 08.06.2017 року виданої виконкомом Летнянської сільської ради земельна ділянка площею 0,23 Га по вул. Дрогобицькій, 169 в с.Летня рахується за його господарством та перебуває у його користуванні.

Позивачі по справі чинять йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом встановлення каналізаційних споруд (колодязів) без відповідних дозволів, з грубим порушення діючих санітарних норм на межі земельних ділянок. Каналізаційні стоки, які стікають з будинку №175а наповнюють і переповнюють колодязь, і заливають його земельну ділянку - подвір»я, що супроводжується поширенням неприємного запаху. Зважаючи на викладене вище, у нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд за захистом порушених інтересів.

Позивач за первинним позовом ОСОБА_1, який також представляє інтереси ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні первинний позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять їх позов задоволити, що стосується зустрічного позову то в задоволенні такого просять відмовити, за безпідставністю.

Представники відповідача за первинним позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні зустрічний позов підтримали, просять його задоволити, а в первинному позові просять відмовити, оскільки такий не відповідає дійсності.

Представник третьої особи Летнянської сільської ради, щодо задоволення вказаних позовів покладалася на думку суду.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Матеріалами справи встановлено та сторонами не оспорюється, що позивачі за первинним позовом, відповідачі за зустрічним позовом, являються власниками будинковолодінь № 171 та 173 по вул..Дрогобицькій в с.Летня, Дрогобицького району, відповідач за первинним позовом являється власником будинковолодіння № 169 по вул..Дрогобицька в с.Летня Дрогобицького району. Також судом встановлено та сторонами не оспорюється той факт, що їхні земельні ділянки межують, і що між ними дійсно виник конфлікт щодо меж земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, позивачами не надано будь - якого обґрунтування та доказів на підтвердження свого позову.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази з боку позивачів, що підтверджували би їх позовні вимоги та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, а їх доводи лише грунтуються на припущеннях, у зв»язку з чим не заслуговують на увагу.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів - із поданих позивачем доказів, не вбачається яке саме його право порушено.

Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що первинний позов не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів про підставність такого позову, як і не подано доказів яким чином відповідачем порушуються права позивачів.

Позивач за зустрічним позовом в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідачі за зустрічним позовом встановили каналізаційні споруди (колодязі) без відповідних дозволів, з грубим порушення діючих санітарних норм на межі земельних ділянок. При цьому зазначають, що вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м., а від вигрібної ями відповідачів до його будинковолодіння значно менша відстань.

Суд критично ставиться до таких доводів позивача за зустрічним позовом, адже як встановлено в судовому засіданні, між сторонами не має чітких розмежувань земельних ділянок, а тому залишається не зрозумілим з яких меж позивач ОСОБА_3 виходив при визначенні відстані каналізаційного колодязя відповідачів до його земельної ділянки, з огляду на це суд прийшов до переконання, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 263, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи Летнянської сільської ради, про встановлення меж земельної ділянки - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, з участю третьої особи Летнянської сільської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.06.2018 року.

Суддя ___________________ О.В. Крамар