Номер провадження 2/243/1736/2018
Номер справи 243/4242/18
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мінаєва І.М.,
за участю секретаря судового засідання Янчевського В.Ю.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Слов?янської міської ради,
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав,
учасники справи не з?явилися
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача.
1. 17 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що з відповідачем ОСОБА_2 з 07.08.2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В травні 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, а згодом рішенням Слов?янського міськрайонного суду від 03.10.2016 р. шлюб між сторонами розірвано. Після припинення шлюбних відносин донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач з травня 2015 року не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, не турбується про стан здоров?я та розвиток дитини, не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини. Окрім того, відповідач зловживав спиртними напоями та наркотичними речовинами, ніде не працював, а станом на теперішній час йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вчинення злочину. Вважає, що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, тому просить позбавити його батьківських прав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Позивачка ОСОБА_1 надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
3. Представник третьої особи надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення просила врахувати висновок Органу опіки та піклування Слов?янської міської ради.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
4. Відповідно до ухвали судді від 18.05.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про позбавлення батьківських прав, та відкрито загальне позовне провадження у справі, запропоновано відповідачу у п?ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п?ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.10).
5. Ухвалою суду від 18 червня 2018 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду.
6. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), в судове засідання не з?явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
7. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв?язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені Судом.
8. Заочним рішенням Слов?янського міськрайонного суду від 03.10.2016 р., яке набрало законної сили 17.10.2016 р., шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1., зареєстрований 07.09.2009 року, розірвано, ОСОБА_1 присвоєне прізвище «ОСОБА_1» (а.с.8).
9. Відповідно до повторного свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 05.07.2016 року ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с.7).
10. З характеристик ОСОБА_2 вбачається, що він зарекомендував себе з негативного боку, зловживав спиртними напоями, підтримував відносини з особами, що ведуть аморальний спосіб життя, були приводи до поліції. На теперішній час перебуває під арештом, серед сусідів має погану репутацію, оскільки неодноразово був помічений у крадіжках (а.с.24, 25).
11. З довідки дошкільного навчального закладу № 30 «Казка» від 01.06.2018 р. вбачається, що ОСОБА_3 відвідувала дитячий садок за період з 27.08.2013 р. по 31.08.2017 р. За цей період батько ОСОБА_2 не брав участі у вихованні дитини, жодного разу не був присутнім на дитячих святах в садочку, не відвідував батьківські збори в групі, не цікавився життям дитини у садочку (а.с.27).
12. Вироком Слов?янського міськрайонного суду від 26.04.2016 р. ОСОБА_2 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік (а.с.28-30).
13. З довідки Слов?янської загальноосвітньої школи № 15 від 18.06.2018 р. вбачається, що ОСОБА_3 навчається у 1-У класі, проживає з матір?ю, яка зацмається вихованням та організацією її навчання. Батько дитини не бере участі у вихованні дитини - не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями, не цікавиться навчальними досягненнями доньки, не бере участі в організації її навчання (а.с.33).
14. Висновком органу опіки та піклування Слов?янської міської ради визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 у зв?язку з його ухиленням від виконання своїх батьківських обов?язків (а.с.35).
V. Оцінка Суду.
15. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
16. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
17. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров?я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
18. Згідно роз'яснень, наданих у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
19. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.
20. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
21. Враховуючи вищезазначені нормативні приписи та роз?яснення, надані Верховним Судом України, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов?язків щодо своєї доньки ОСОБА_3, адже він з моменту припинення шлюбних відносин взагалі не цікавиться життям доньки, не виконує своїх батьківських обов?язків з її утримання. Таке байдуже ставлення ОСОБА_2 до своєї дитини судом розцінюється як самоусунення від участі у житті власної доньки. Також судом береться до уваги, що протягом тривалого часу (з травня 2015 року) відповідач не змінив свого ставлення до доньки та не намагався виправити ситуацію, що склалася, адже протягом цього часу він не вчинив жодної спроби дізнатися де знаходиться його донька.
22. Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов?язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов?язків відносно доньки ОСОБА_3. В той же час, Суд зазначає, що засудження ОСОБА_2 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, враховується лише як обставина, що характеризує особистість ОСОБА_2 і не може бути прийнята судом до уваги як доказ його ухилення від виконання батьківських обов?язків, адже зазначене кримінальне правопорушення вчинене не щодо дитини.
З іншої сторони відповідачем в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини.
23. На підставі положення ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України суд не вважає доцільним приймати рішення про стягнення аліментів на дитину.
24. Виходячи з вищевикладеного, Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
25. Окрім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
26. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
27. Позивачем при зверненні до суду сплачено 704,80 грн. судового збору, проте нею не ставиться питання про відшкодування судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, суд,
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки та піклування Слов?янської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
2. Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.
Суддя
Слов'янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв