Справа № 509/4076/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Бокоч С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом Одеського міського центру зайнятості

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю,-

ВСТАНОВИВ:

19.10.2017 року представник Одеського міського центру зайнятості звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю у сумі 18099,89 грн., посилаючись на те, що відповідач в період отримання допомоги по безробіттю приховав інформацію, що був зайнятою особою та мав діюче свідоцтво № 102, яке було видано йому 23.12.2002 Одеською обласною КДКА на зайняття індивідуальною адвокатською діяльністю.

Представник позивача Проценко О.М. в судове засідання не з'явилась, надавши до суду письмову заяву, яку було приєднано до матеріалів справи, в якій повідомила суд, що заявлені вимоги з зазначених у позивній заяві підстав повністю підтримує і просила суд їх задовольнити у повному обсязі та слухати справу за відсутністю представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надавав, у зв'язку з чим, за згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.

Ознайомившись з позовом, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі поданої відповідачем заяви про надання статусу безробітного від 22.01.2013 року, Одеським міським центром було надано ОСОБА_1 статус безробітного з 22.01.2013 року, на підставі наказу позивача про надання статусу безробітного від 24.01.2013 року № НТ 130124.

Відповідно до наказу позивача від 29.01.2013 року № НТ130129 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, починаючи з 29.01.2013 року.

Згідно наказу позивача від 25.12.2013 року № НТ131225 відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг, починаючи з 25.12.2013 року.

На підставі наказу від 25.12.2013 року № НТ131225 було припинено реєстрацію відповідача як безробітного з 25.12.2013 року у зв'язку з поданням заяви ОСОБА_1 про припинення реєстрації.

За період з 29.01.2013 року по 25.12.2013 року Одеським міським центром зайнятості було виплачено ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у сумі 18099 (вісімнадцять тисяч дев'яносто дев'ять) гривень 89 копійок, відповідно до розрахунку по ПК № 00011.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При наступному зверненні відповідача до Одеського міського центру зайнятості в червні місяці 2017 року, спеціалістами центру зайнятості було встановлено, що ОСОБА_1 у період отримання ним допомоги по безробіттю з 29.01.2013 року по 25.12.2013 року, був зайнятою особою та мав діюче свідоцтво за № 1020 на право заняття адвокатською діяльністю, видане 23.12.2002 року Одеською обласною КДКА, за формою адвокатської діяльності - індивідуальна адвокатська діяльність.

Крім того, відповідача було належним чином ознайомлено зі змістом ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 про ознайомлення з вимогами Закону України «Про зайнятість населення» та незважаючи на це, відповідач, в період отримання допомоги по безробіттю, умисно приховав від позивача той факт, що був зайнятою особою, чим порушив п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» згідно з яким застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'яза ні своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

З огляду на те, що приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», передбачено те, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою, такі відомості щодо особи значно впливали на умови виплати відповідачу допомоги по безробіттю.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення » до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Приписами п.п.2 п.7 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу встановлено, що підставою для відмови у наданні статусу безробітного є - встановлення факту зайнятості особи.

Відповідно до п.8 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

На підставі ч.8 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості, факт ненадання відповідачем інформації про те, що він займався індивідуальною адвокатською діяльністю, в період звернення до Одеського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного, мав юридичне значення при призначені йому допомоги по безробіттю, зокрема даний факт взагалі позбавляв відповідача права на отримання вище зазначеної допомоги.

У зв'язку з тим, що відповідно з п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, вище викладені обставини, стали підставою для прийняття Одеським міським центром зайнятості рішення про повернення коштів ОСОБА_1 у сумі18099 (вісімнадцять тисяч дев'яносто дев'ять) гривень 89 копійок, які були неправомірно ним отримані в період з 29.01.2013 року по 25.12.2013 року.

На виконання наказу позивача від 23.08.2017 року № НТ170823 спеціалістами юридичного відділу Одеського міського центру зайнятості, було прийнято відповідні заходи досудового врегулювання спору.

Відповідачу за адресою реєстрації було направлено лист-претензію від 31.08.2017 року № 2027/19/06, в якому було зазначено вимоги Одеського міського центру зайнятості до відповідача, щодо повернення безпідставно отриманої відповідачем допомоги по безробіттю.

Відповідача було попереджено про врегулювання спору у судовому порядку у разі відсутності фактичних дій щодо погашення заборгованості добровільно.

Повторно лист-претензією відповідачу було вручено спеціалістом юридичного відділу під особистий підпис 11.09.2017 року, про що свідчить відповідний підпис відповідача на зазначеному документі.

Проте, незважаючи на вищевикладене, вимоги Одеського міського центру зайнятості відповідачем виконано не було, суму боргу перед центром зайнятості, а отже і перед Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в сумі 18099 (вісімнадцять тисяч дев'яносто дев'ять) гривень 89 копійок на рахунок центру зайнятості не перераховано.

Таким чином, шляхом умисного приховування від позивача факту своєї зайнятості в період отримання допомоги по безробіттю, відповідач порушив п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в зв'язку з чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 65000, АДРЕСА_1) на користь Одеського міського центру зайнятості (адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-В, , одержувач: Одеський міський центр зайнятості, банк: ГУДКСУ в Одеської області, м. Одеса, МФО 828011, р/рахунок: 4828) заборгованість з виплаченої допомоги по безробіттю у сумі 18099 (вісімнадцять тисяч дев'яносто дев'ять) гривень 89 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача по справі, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо таку заяву подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А.І.Бочаров