Ухвала

6 червня 2018 року

м. Київ

справа № 414/1516/17

провадження № 61- 26386ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Кремінське лісомисливське господарство» на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 23 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 28 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Кремінське лісомисливське господарство», третя особа - Міністерство соціальної політики України, про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Кремінське лісомисливське господарство» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 29999, 99 грн та штрафні санкції в розмірі 9600 грн.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 23 листопада 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Кремінське лісомисливське господарство» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2016 року по червень 2017 року у сумі 29999, 99 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 28 лютого 2018 року змінено рішення суду першої інстанції в частині періоду стягнення суми заборгованості по заробітній платі. Зазначено період стягнення суми заборгованості по заробітній платі з 1 жовтня 2016 року по 30 червня 2017 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

10 квітня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ДП «Кремінське лісомисливське господарство» направило касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, зокрема, статті 119 КЗпП України, просить скасувати рішення Кремінського районного суду Луганської області від 23 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 28 лютого 2018 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 39599, 99 грн, яка станом на 1 січня 2018 року не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*500=176200грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, ДП ««Кремінське лісомисливське господарство» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного підприємства «Кремінське лісомисливське господарство» на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 23 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 28 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Кремінське лісомисливське господарство», третя особа - Міністерство соціальної політики України, про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка її подавала.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Лесько