П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Рівне

справа № 571/514/15-ц

провадження № 22-ц/787/1061/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_3,

відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

представник позивача - адвокат ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області в складі судді Комзюк А.Ф. від 26 березня 2018 року, ухваленого в 12 год. 20 хв. в смт. Рокитне, повний текст якого складено 2 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

23.04.2015року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру та зміну розміру часток права спільної часткової власності на житловий будинок.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 25 лютого 2003 року на підставі договору дарування вона є власником 25,9/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: смт. Рокитне, вул. Київська,12.

25 липня 2006 року виконавчим комітетом Рокитнівської селищної ради відповідно до поданої заяви та на підставі документів, а саме: договору дарування №825270 від 25.02.2003 року, акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів садибної забудови від 22.06.2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №304008 від 07.04.2003 року, технічного паспорту на садибний житловий будинок №2-141-284 від 29.03.2006 року, прийнято рішення №228 «Про оформлення права власності на частину житлового будинку садибного типу та добудови до будинку по вул. Київська,12, в смт. Рокитне на імя ОСОБА_3М.».

Відповідно до технічного паспорту №2-141-284 від 29.03.2006 року квартира №1 житлового будинку по вул. Київська,12, в смт. Рокитне складається з двох житлових кімнат площею 11,9 та 9,3 квадратних метрів кожна (позначених на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-4 та 1-5 1), ванни площею 4,9 кв.м (позначеної на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номером 1-3), кухні площею 13 квадратних метрів (позначеної на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номером 1-2) та коридору площею 7,6 кв.м (позначеної на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номером 1-1).

Рішенням виконавчого комітету Рокитнівської селищної ради №36 від 12.02.2007 року «Про впорядкування нумерації квартир будинку №12 по вул. Київська в смт. Рокитне», що знаходиться в користуванні позивача, присвоєно №1.

2.09.2010 року КП «Рівненське ОБТІ» за №1550 ОСОБА_3 надано рішення реєстратора про відмову у проведенні реєстрації права власності на належну їй на праві приватної власності частину житлового будинку в звязку з тим, що належна позивачу на праві спільної часткової власності частка не відповідає дійсності.

Дійти згоди щодо виділення ОСОБА_3 майна, що перебуває у спільній частковій власності між співвласниками житлового будинку по вул. Київській,12 в смт. Рокитне не представляється можливим, тому посилаючись на норми ч.1 ст.356, ст.357, ч.1 ст.364 ст.392 ЦК України просила: визнати за нею право власності на частину будинку, а саме: як на окремий обєкт - квартиру №1 житлового будинку по вул. Київська,12 в смт. Рокитне, що з двох житлових кімнат площею 11,9 та 9,3 м. кв. кожна (позначених на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-4 та 1-5), ванни площею 4,9 м.кв. (позначених на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-3), кухні площею 13 м.кв. (позначених на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-2) та коридору площею 7,6 м.кв. (позначених на поверхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-1); змінити розмір часток права спільної часткової власності на житловий будинок по вул. Київській,12 в смт. Рокитне.

5.01.2017 року відповідач ОСОБА_10 помер. Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 17.11.2017року його правонаступником залучено ОСОБА_8

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26 березня 2018 року визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру №1 житлового будинку по вул.Київська,12 в смт.Рокитне, що складається з двох житлових кімнат площею 11,8 та 9,3 квадратних метрів кожна (позначених на поповерхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-4 та 1-5), ванни площею 4,9 квадратних метрів (позначеної на поповерхневому плані будинку №12 літера А-1 номером 1-3), кухні площею 13,0 квадратних метрів (позначеної на поповерхневому плані будинку №12 літера А-1 номером 1-2) та коридору площею 7,6 квадратних метрів (позначеного на поповерхневому плані будинку №12 літера А-1 номерами 1-1).

Змінено розмір часток права спільної часткової власності на житловий будинок по вул.Київській,12 в смт.Рокитне Рівненської області.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, наявності підстав для збільшення частки позивачки у спільній частковій власності і визнання за нею права власності на квартиру як окремий обєкт нерухомого майна. Також, суд, дійшов висновку про відсутність правових підстави для застосування строку позовної давності.

В поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування строків позовної давності, не зясував коли позивачу стало відомо про порушення її прав та як саме позивач дізналася про порушення цього права.

Також на думку апелянта, суд, не з'ясував чи є належними обрані позивачем відповідачі по справі. Оскільки, як вбачається із тексту позовної заяви, причиною звернення до суду стали не дії будь-кого з відповідачів - фізичних осіб, а рішення (відмова) державного реєстратора Рівненського обласного БТІ в реєстрації прав на добудовану частину будинку.

Суд, не з'ясував тієї обставини ким саме із власників 32,7 / 100 частини житлового будинку і коли проведена добудова та як це вплинуло на те, що розмір належної частки ОСОБА_3 не відповідає дійсності і в чому конкретно така невідповідність. Про дані обставини зазначалося у дослідженому в суді рішенні реєстратора Рівненського обласного БТІ від 02.09.2010 р.

Вважає, що суд мав би допитати як свідка або ж отримати уточнюючі пояснення від КП «Рівненське обласне БТІ», шляхом залучення даного підприємства до розгляду справи в якості третьої особи на стороні відповідачів чи у якості співвідповідача. Однак цього зроблено не було, матеріали інвентаризаційної справи по буд. 12 на вул. Київській у смт. Рокитне судом не оглядалися і не досліджувалися, що свідчить про нездійснення повного і всебічного дослідження всіх необхідних доказів.

Вирішуючи питання про збільшення частки позивача у спільному будинку суд першої інстанції не дослідив в якій частині спірного об'єкту відбулися поліпшення: лише в тій, якою користується позивачка, чи і в частині, якою користувалися інші співвласники. Адже, якщо не збільшилася частина, якою користуються інші співвласники, то і підстав збільшувати частку ОСОБА_3 в спільному майні не має

Також заперечує скаржник щодо висновку суду, що прибудова до спірного будинку була здійснена позивачем не самовільно. Дану обставину не спростовує рішення Рокитнівської селищної ради №264 від 29.11.2005 р. та акт державної приймальної комісії від 22.06.2006 р., які не можуть замінити чи підмінити собою згоди співвласників на проведення добудови. Така згода відсутня, як і дозвіл інспекції ДАБК для виконання будівельних робіт.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подавався.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Рівненської області та утворено Рівненський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Рівненську область, з місцезнаходженням у місті Рівному.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Рівненської області.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду-скасуванню з таких підстав.

Рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 7.04.2003 року ОСОБА_3 на підстав договору дарування належить 25,9/100 частки житлового будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне, форма власності приватна (т.1 а.с.11). За цим договором обдарована прийняла у дар 25,9/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями(позначені на плані А-1 житловий будинок, В-хлів, в,е-навіс, Е-хлів, КЗЖ-вбиральня, №1- огорожа, №2- огорожа, №3- огорожа. Будинок шлаковий, розмір житлової площі будинку складає 84,5кв.м.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 7.12.2006 року ОСОБА_7 на підстав договору купівлі - продажу належить 327/1000 частки житлового будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне, форма власності приватна спільна часткова (т.1 а.с.96). За цим договором до покупця перейшло у власність 32,7/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями(позначені на плані А-1 житловий будинок, Г-хлів, Е-хлів, Є-гараж, Л-літні кухня, М-навіс,Ж-вбиральня, К-колодязь №1- огорожа, №2- огорожа, №3- огорожа. Будинок шлаковий, розмір житлової площі будинку складає 84,6кв.м.

Із рішення Рокитнівського районного суду від 12.03.2008року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 12.06.2008року вбачається, що квартира №2 була обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_11 Вказана квартира була між ними поділена і, кожному із співвласників виділені її частини, які стали окремими обєктами нерухомого майна, їм відповідно присвоєні номера №4 та №2.(а.с.97 т.1)

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.03.2010 року ОСОБА_4 на підставі рішення суду від 12.11.2009 року належить квартира №4 у житловому будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне, форма власності приватна (т.1 а.с.120,237).

Відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.05.2012 року ОСОБА_10 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину належить 49/300 квартири №2 у житловому будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне, форма власності приватна спільна часткова (т.1 а.с.238,239).

Таким чином встановлено, що квартири №2 та №4 у житловому будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне на момент предявлення даного позову (23.04.2015року) виділені в окремі обєкти права власності, а тому їх власники вибули зі складу учасників спільної часткової власності житлового будинку по вул.Київська,12 в смт. Рокитне.

За позивачкою та ОСОБА_7 спільна часткова власність зберігається, хоча частки, що належать їм у технічних паспортах та рішеннях виконкому Рокитнівської селищної ради значаться як квартири, яким присвоєні відповідно №1 та №3.

Також встановлено, що відповідно до рішення Рокитнівської селищної ради №264 від 29 листопада 2005 року ОСОБА_3 надано дозвіл на добудову до житлового будинку розміром 5х6 м.кв. в смт.Рокитне по вул.Київська,12/1 (т.1 а.с.68).

Зазначене рішення прокурором Рокитнівського району оскаржувалося у судовому порядку. Відповідно до постанови Рокитнівського районного суду від 24.11.2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014 року, у справі №2-а-91/2010 у задоволенні адміністративного позову прокурора Рокитнівського району Рівненської області до Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Рокитнівської селищної ради «Про надання дозволу ОСОБА_3 на добудову до житлового будинку в смт.Рокитне, вул.Київська,12/1» від 29 листопада 2005 року № 264 та його скасування відмовлено (т.1 а.с.105-106).

Прибудова прийнята державною приймальною комісією, що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів садибної забудови від 22 червня 2006 року, який 4.07.2006 року розпорядженням голови Рокитнівської райдержадміністрації №185 затверджений та 4.07.2006 року зареєстрований в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Рокитнівської райдержадміністрації за №56 (т.1 а.с.10).

Відповідно до ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про планування та забудову територій» будівництвом слід вважати здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об'єктів градобудівництва, розширення та технічного переоснащення.

У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об'єкта, здійснених і одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди не можуть бути предметом поділу.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 посилалася на те, що нею проведено добудову до належної їй частини житлового будинку, який прийнято в експлуатацію, проте здійснити державну реєстрацію належної їй ідеальної частки вона не може, оскільки прийняття в експлуатацію реконструйованого майна призвело до невідповідності розміру часток співвласників, зазначених у правовстановлюючих документах. Це стало підставою для відмови у державній реєстрації прав за нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Разом із тим частиною четвертою ст. 357 ЦК України передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Таким чином, збільшення частки співвласника у праві спільної часткової власності можливе лише за сукупності певних умов, а саме в тому разі, якщо один із співвласників зробив поліпшення майна власним коштом, такі поліпшення не можна відокремити, й вони зроблені за згодою всіх співвласників.

При цьому, з огляду на положення ч. 4 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, який із додержанням установленого законом порядку та за власний кошт зробив добудову (прибудову) до будинку, але без згоди інших співвласників цього будинку, не має права на зміну розміру часток.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю.

Таким чином, оскільки добудова до частини будинку проведена ОСОБА_3 у 2005-2006 роках без згоди інших співвласників цього будинку та на момент предявлення даного позову квартири №2 та №4 виділені в окремі обєкти права власності та їх власники вибули зі складу учасників спільної часткової власності житлового будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне, позовні вимоги про зміну розміру часток права спільної часткової власності на цей будинок є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про порядок володіння і користування зазначеними вище частинами будинку між ОСОБА_3 і ОСОБА_7 як співвласниками спільної часткової власності не укладався. Співвласники ОСОБА_3 та ОСОБА_7 володіють не часткою майна в натурі (квартирами №1 та №3), а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Право власності на 25,9/100 частки житлового будинку по вул.Київська,12, смт. Рокитне зареєстроване за позивачкою та не оспорюється сторонами, при цьому, з позовними вимогами про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_3 до суду не зверталася. Крім цього, позивачка не надала жодного доказу технічної можливості поділу об'єкта, та не надала технічного висновку щодо можливості виділу частки спільного майна в натурі.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, в редакції на час постановлення рішення, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 саме у викладеній нею редакції відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про пропуск позивачем строку позовної давності, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, заперечуючи проти позову в суді першої інстанції та, оскаржуючи постановлене рішення в справі, ОСОБА_5 не врахувала, що положення про правові наслідки спливу строку позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого субєктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж при розгляді справи буде встановлено, що у позивача немає субєктивного права або законного інтересу, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалося чи не оспорювалося, суд відмовляє в позові не через пропущення строку позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Оскільки вимоги про зміну розміру часток права спільної часткової власності є безпідставні, то наслідки пропуску ОСОБА_3 строку позовної давності не можуть бути застосовані, а так як співвласник спільної часткової власності може у будь-який час виділити свою частку, тому строки позовної давності щодо таких вимог не є пропущеними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.1 та ч.13 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 понесені витрати по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги у сумі 365,7грн. Витрати позивачки понесені по оплаті судового збору у сумі 243,8грн., за надання правової допомоги у сумі 1 тис.грн. та за проведення експертизи у сумі 3500 грн. віднести за рахунок ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст.ст.319,356,357,358,364 ЦК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26 березня 2018 року скасувати.

ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності та зміну розміру часток права спільної часткової власності на житловий будинок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер не відомий) на користь ОСОБА_5(зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер не відомий) понесені витрати по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 365(триста шістдесят пять)грн.70коп.

Витрати позивачки понесені по оплаті судового збору в сумі 243,8грн., за надання правової допомоги у сумі 1 000 грн. та за проведення експертизи у сумі 3500 грн. віднести за рахунок ОСОБА_3.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 22 червня 2018року.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_1

ОСОБА_2