Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 463/955/15-ц

провадження № 61-31958св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач (відповідач у об'єднаній справі) - публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

представники: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач (позивач у об'єднаній справі) - ОСОБА_6,

представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2018 року у складі судді Приколоти Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі -

ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Банк Форум» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_6 до ПАТ «Банк Форум» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними об'єднано в одне провадження з позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2017 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 466,45 доларів США, що станом на 02 червня 2017 року становило 1 194 391, 82 грн, а також 233 162,12 грн пені.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, звернувся до апеляційного суду зі скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Личаківського районного суду м. Львова

від 15 листопада 2017 року залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Личаківського районного суду м. Львова

від 15 листопада 2017 року повторно залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків, зокрема, сплати судового збору в розмірі 23 554,30 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Личаківського районного суду м. Львова

від 15 березня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У травні 2018 року ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_8, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу у зв'язку з несплатою судового збору, оскільки на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції, посилався на те, що заявником не виконано вимоги ухвали суду щодо сплати судового збору, у зв'язку з чим було застосовано положення статті 357 ЦПК України.

Проте із таким висновком суду погодитися не можна.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що судом першої інстанції не правильно вирішено спір, як в частині визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними, так і в частині стягнення кредитної заборгованості.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому у статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати, що споживачі такої пільги не мають, оскільки зазначена пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову.

Спеціальним законом передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору з метою захисту своїх порушених прав (частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», стаття 1 ЦПК України 2004 року, стаття 2 ЦПК України).

Отже, системний аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що ОСОБА_6 як споживач, що звернувся до суду з позовом про захист своїх прав, звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в частині вирішення поданого ним позову про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними.

Разом з тим, залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 без руху та повертаючи з підстав несплати судового збору на вищевказані положення закону уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про покладення на ОСОБА_6 обов'язку зі сплати судового збору за оскарження позову про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними.

Крім того, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на час звернення заявника із апеляційною скаргою) у разі, якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Отже, ураховуючи категорію справи про стягнення боргу та вимоги, які були предметом розгляду, заявник, у відповідності до статті 22 Закону України «Про захист прав споживача», не звільнений від сплати судового збору в частині оскарження рішення суду першої інстанції щодо позовних вимог ПАТ «Банк Форум» про стягнення боргу, оскільки спір виник з договірних правовідносин, зокрема, стягнення заборгованості, за яким ОСОБА_6 є відповідачем у справі.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_9 без руху, апеляційний суд зазначив про те, що ОСОБА_9 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 23 554,30 грн, проте не врахував наступного.

З матеріалів справи убачається, що ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду першої інстанції з позовом про стягнення боргу - 25 лютого 2015 року.

Ціна позову - 45 466,45 доларів США, що еквівалентно 1 194 391,82 грн та 233 162,12 грн, а усього: 1 427 553,94 грн.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду першої інстанції) ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати та немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік»

№ 80-VIІІ від 28 грудня 2014 року розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня

2015 року складає 1 218 грн.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, при зверненні з позовом до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 14 275,54 грн (1 % ціни позову), а при зверненні до апеляційного суду за перегляд рішення суду першої інстанції в частині вирішення поданого ПАТ «Банк Форум» позову про стягнення коштів - 15 703,09 грн (110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Таким чином, апеляційний суд, визнаючи розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вищевикладених вимог закону не врахував, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про покладення обов'язку зі сплати судового збору у розмірі 23 554,30 грн на ОСОБА_6

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку із чим підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 389, 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2018 року скасувати, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило