Провадження № 2-о/761/273/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Піхур О.В.,

за участю :

секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року заявники звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з даною заявою. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 01.08.2009 року було зареєстровано шлюб за актовим записом №1178. Від шлюбу заявники мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, вони мають протилежні погляди на життя, а тому спільне проживання виявилось неможливим і фактично припинилися між сторонами шлюбні відносини, і спільне господарство заявники не ведуть з серпня 2017 року. Заявники досягли письмової угоди щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Примирення між сторонами неможливе.

Тому, заявники просили суд розірвати шлюб, зареєстрований 01.08.2009 року.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Заявники в судове засідання не з'явились про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. До суду заявники надіслали клопотання про розгляд справи без участі сторін від 09.08.2018 року.

Суд повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 року і від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

11.06.2018 року між заявниками було укладено договір про здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини.

Судом встановлено, що на момент звернення до суду сторони не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини між заявниками припинені та спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній, дитина проживає разом із заявницею ОСОБА_2

Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей (ч. 1 ст. 109 СК України)

Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом було встановлено, що заявниця ОСОБА_2 бажає залишити собі прізвище «Стефанюк».

Керуючись ст. ст. 77-83, 89, 95, 259, 263-265, 268, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України; ст. 109 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 01.08.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1178 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 18.09.2018 року.

Суддя