Номер провадження № 2/243/2052/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
ОСОБА_4 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Позивач ОСОБА_1 судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності (а.с.79). Враховуючи, що позивач повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
3. В судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 11.06.2018 року (а.с.27), не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності (а.с.80). Враховуючи, що представник позиваач повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
4. Відповідач АТ КБ ПриватБанк в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 68). Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності.
5. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.78). Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності.
6. Представник третьої особи Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.71). Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
8. Ухвалою від по справі проведено підготовче засідання та справу призначено до розгляду (а.с.74).
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
9. Як встановлено у судовому засіданні, 20 вересня 2006 року ОСОБА_1 оформив в ПАТ КБ «Приватбанк» платіжну картку «Кредитка «Універсальна», кредитний ліміт на цю картку становив 990, 00 грн. з терміном дії картки 36 місяців(а.с.50).
10. Згідно копії розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.09.2006 року , укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 в наслідок неналежного виконання умов кредитного договору, станом на 31.08.2017 року утворилася заборгованість у сумі 57 586 грн. 72 коп. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 058 грн. 39 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 45 209 грн. 91 коп.; заборгованості з пені у розмірі 3 100 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам у розмірі 3 218 грн. 42 коп. (а.с.51-58).
11. ПАТ КБ «Приватбанк» направляло на адресу ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором б/н від 20.09.2006 року (а.с.59), якою вимагало протягом пяти календарних днів з дати відправлення письмової вимоги в повному обсязі повернути заборгованість у розмірі 57 586 грн. 72 коп., що підтверджується копіями поштової квітнанції та списком поштових відправлень. (а.с.60).
13. 27.01.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Словянського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.14-15).
14. Постановою державного виконавця Словянського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_6 від 19.02.2018 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк суми заборгованості у розмірі 59 386 грн. 72 коп. (а.с.17-18).
15. Постановою державного виконавця Словянського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_7 № 20-3956 від 26.04.2018 року, проведено утримання пропорційно з доходу ОСОБА_1 в розмірі 20% з часу одержання постанови у розмірі 59 386 грн. 72 коп. (а.с.16).
16. Згідно з зареєстрованою 14 червня 2018 року новою редакцією Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в зв'язку з зміною типу акціонерного товариства, ОСОБА_2 змінив своє офіційне найменування з публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» на акціонерне товариство ОСОБА_2 «Приватбанк», скорочено офіційне найменування банку - АТ КБ «ПриватБанк».
V. Оцінка Суду.
17. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
18. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
19. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
21. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
22. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
23. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
24. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
25. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
26. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
27. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
28. У відповідності з ч. 2 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості у безспірному порядку додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
29. В порушення наведеної норми приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.09.2006 року, укладеного відповідачем та ОСОБА_1, станом на 31.08.2017 року, що не є документом, який встановлює безспірність заборгованості.
30. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником.
31. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
32. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
33. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
34. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
35. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
36. У звязку з викладеним, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
37. В той же час, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
38. Аналогічна правова позиція вискладена в Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17.
При цьому, аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «ОСОБА_8 проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та ОСОБА_9 (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.
38. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обовязок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
39. Також, в обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», зазначені в заяві про вчинення виконавчого напису, неправомірні та є спірними.
Зокрема, суд погоджується з доводами ОСОБА_1, в тому числі в частині розміру нарахованих пені та штрафу за порушення умов та правил надання банківських послуг, який зазначений у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість.
40. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
41. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
42. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
43. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).
44. Відповідно до ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
45. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
46. Згідно паспорту громадянина України серії ВС № 641333 виданий 13.12.2006 року Словянським МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 є громадянином України та з 14.05.1995 року зареєстрований та постійно проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. 10-11).
Місто Словянськ Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженийрозпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, дію якого призупинено розпорядженням від 5 листопада 2014 року № 1079-р, а також визнано таким, що втратило чинність, розпорядженням від 2 грудня 2015 року № 1275-р.
47. Таким чином, нарахування ОСОБА_1, який є громадянином України та з 14.05.1995 року зареєстрований та постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, пені та штрафів на час проведення антитерористичної операції, починаючи з 14 квітня 2014 року, забороняється, а тому вимоги про стягнення заборгованості за пенею у сумі 3 100 грн. 00 коп. та заборгованості по штрафам (фіксована частина ) у розмірі 500 грн. 00 коп. та заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2 718 грн. 42 коп. не є безспірним.
48. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка була висловлена Верховним Судом України в постанові від 13.03.2017 року у справі за № 6-2879цс16.
49. Суд вважає, що доводи ОСОБА_1 щодо наявності спору, а саме неправильного розрахунку розміру неустойки: пені та штрафу за порушення умов та правил надання банківських послуг, який був поданий ПАТ КБ «ПриватБанк» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, є важливими і такими, що можуть прямо вплинути на результат розгляду справи. Крім того, виконавчий напис було вчинено на підставі анкети-заяви позивача від 20.09.2006 року, однак сама по собі анкета-заява не є договором про надання банківських послуг. За зазначеними в ній умовами договором про надання банківських послуг є заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами, а тому суд приймає доводи позивача та приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
50. Позивач компенсації за понесені ним витрати не вимагає.
На підставі викладеного та керуючись статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10-13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_10