Справа № 133/831/18
Провадження № 22-ц/772/1301/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 рокуСправа № 133/831/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Медяного В.М., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участі: представника позивача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санагросід»

на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Санагросід», Державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку,

Ухвалу постановив суддя Проць В.А.

Ухвалу постановлено у м. Козятині Вінницької області

Повний текст ухвали складено 25 квітня 2018 року,

Встановив:

17 квітня 2018 року ТОВ «Сігнет-Центр» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4, ТОВ «Санагросід», Державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку.

24 квітня 2018 року позивач ТОВ «Сігнет-Центр» подав до суду заяву про забезпечення позову, якою просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дій ТОВ «Санагросід» та ОСОБА_4 на земельній ділянці площею 2,3644 га, кадастровий номер :06:001:0155, що знаходиться на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, зокрема, використовувати її за цільовим призначенням, проводити на ній посівні та інші роботи з використанням або без використання сільськогосподарської техніки.

Свою заяву позивач мотивував тим, що внаслідок порушень зі сторони ТОВ «Санагросід» та Державного реєстратора наявні два орендарі однієї земельної ділянки: ТОВ «Сігнет-Центр», яке є орендарем ще з 13 лютого 2015 року, та ТОВ «Санагросід», яке стало орендарем 6 лютого 2018 року, незважаючи на зареєстроване право оренди на цю ж земельну ділянку за позивачем, що стало підставою для звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди ТОВ «Санагросід» на спірну земельну ділянку.

Відповідач ТОВ «Санагросід» може почати посівну кампанію на спірній земельній ділянці, право оренди якої було отримано ним незаконним шляхом, що порушуватиме права позивача як належного орендаря за договором оренди, та унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки позивач не матиме можливості засіяти свій посівний матеріал та в подальшому зібрати свій врожай.

Для забезпечення інтересів всіх учасників справи позивачем запропоновано зустрічне забезпечення у вигляді внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду у розмірі, який визначить суд.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року заяву задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії ТОВ «Санагросід» та ОСОБА_4 на земельній ділянці, площею 2,3644 га, кадастровий номер :06:001:155, що знаходиться на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, зокрема, використовувати її за цільовим призначенням, проводити на ній посівні та інші роботи з використанням або без використання сільськогосподарської техніки.

Зобовязано ТОВ «Сігнет-Центр» здійснити зустрічне забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області грошових коштів в розмірі 5000 грн. протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Санагросід» просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ТОВ «Сігнет-Центр» про забезпечення позову відмовити.

Зазначив, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості, що передбачені ст. 263 ЦПК України, а тому підлягає до скасування.

Представник позивача, який надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити і залишити без змін ухвалу суду.

Всі відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися. Письмового відзиву на апеляційну скаргу інші відповідачі, крім апелянта, не надали.

Відповідно до пункту 3 абзацу 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Отже справа розглядається Апеляційним судом Вінницької області, який діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши копії матеріалів цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії ТОВ «Санагросід» та ОСОБА_4 на спірній земельній ділянці, суд першої інстанції послався на те, що у разі невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнитись поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Застосувавши зустрічне забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 5000 грн., суд першої інстанції послався на те, що в результаті забезпечення позову можуть бути спричинені збитки ТОВ «Санагросід», яке теж є орендарем спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії (п. 2).

За правилами ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення) (ч. 1). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову (ч. 2). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову (ч. 3).

Згідно розяснень у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України у п. 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як свідчать матеріали справи ТОВ «Сігнет-Центр» звернулось до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку.

В заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити відповідачам ТОВ «Санагросід» та ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії на земельній ділянці площею 2,3644 га, яка є предметом оспорюваного договору оренди землі, зокрема, використовувати її за цільовим призначенням, проводити на ній посівні та інші роботи з використанням або без використання сільськогосподарської техніки, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду, адже позивач не матиме можливості засіяти земельну ділянку та в подальшому зібрати свій урожай, якщо ТОВ «Санагросід» почне посівну компанію на земельній ділянці.

Забезпечуючи позов суд першої інстанції не врахував, що обраний позивачем вид забезпечення позову призведе до фактичного вирішення спору по суті; що земельна ділянка площею 2,3644 га, кадастровий номер :06:001:0155 не є предметом даного спору, а предметом спору є дійсність договору оренди цієї земельної ділянки. Судом першої інстанції не зясовано, яким чином обробіток земельної ділянки відповідачами ТОВ «Санагросід» та ОСОБА_4 може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про визнання договору оренди землі недійсним.

Задоволення заяви про забезпечення позову в обраний позивачем спосіб по своїй суті є вирішенням заявлених позовних вимог, що відповідно до ст. 150 ЦПК України є недопустимим.

Застосовуючи зустрічне забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду коштів в сумі 5000 грн., суд першої інстанції не врахував положення ч. 5 ст. 154 ЦПК України, згідно якої заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову. В оскаржуваній ухвалі суд не зазначив мотивів, з яких він дійшов висновку про необхідність внесення коштів саме в сумі 5000 грн. та чи буде така сума співмірною із застосованими заходами забезпечення позову.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наведених обставин апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, у звязку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає до задоволення, а ухвала суду підлягає до скасування

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санагросід» задовольнити

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Санагросід», Державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_6
ОСОБА_7

Повний текст судового рішення складено 13 червня 2018 року

Згідно з оригіналом

Суддя М.В. Матківська