Провадження № 2/760/4920/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

позивача- ОСОБА_2

відповідача- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що сім"я розпалась і примирення неможливе.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала. Посилалася на те, що вони з позивачем були прекрасною сім»єю, турбувалися про дітей, які люблять батька.

Після перебування в зоні АТО позивач змінив своє відношення до неї, дітей та своїх обов»язків у сім»ї. Після повернення він став зловживати спиртним, має ряд захворювань, періодично перебуває на лікуванні і вона боїться залишати його одного.

Вважає, що звернення позивача до суду викликано саме його перебуванням у зоні бойових дій, серйозних причин для розірвання шлюбу немає, а тому просить надати максимальний строк для примирення з метою збереження сім»ї.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне надати сторонам строк на примирення, виходячи з наступного.

Сторони перебувають у шлюбі з 2005 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Розлад у сім»ї триває короткий проміжок часу.

Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що позивач проживає окремо з моменту звернення до суду, деякий час навідувався додому і лише останні півтора місяця не відвідує сім»ю.

Позивач у судовому засіданні буд-яких серйозних причин, які б свідчили про те, що сім»я сторін розпалася, не навів, як і не навів причин звернення до суду в позові, окрім загальних фраз щодо психологічної несумісності та непорозумінь, які виникають у кожній сім»ї.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Із цією метою суди повинні повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111СКУкраїни вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Виходячи з викладеного, аналізуючи підстави для розірвання шлюбу, викладені в позові, пояснення сторін щодо підстав та причин звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що можливість збереження сім"ї сторін не втрачена, а тому їм має бути наданий строк на примирення.

Керуючись ст.111 Сімейного кодексу України,ст.191ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу надати строк на примирення 6 місяців.

Відкласти розгляд справи на 18 березня 2019 року на 10.00.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Шереметьєва