Справа № 305/1108/17
Провадження по справі 2/305/76/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді - Тулик І.І.

за участі секретаря судового засідання - Шемота М.І.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Білоцерківська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про припинення права спільної власності, шляхом виплати грошової компенсації та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Білоцерківська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про поділ нерухомого майна житлового будинку, господарських будівель та споруд в натурі між власниками (виділення частки), визначення порядку користування нерухомим майном.

В ході розгляду справи позивачем змінено предмет і підставу позову, яким заявлено вимоги про припинення права спільної власності, шляхом виплати грошової компенсації та визнання права власності.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.10.2016 року позивач являється співвласником в 3/4 частині житлового будинку АДРЕСА_1. Співвласниками 1/4 частини зазначеного будинку являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/8 кожна. Відповідачі без поважних причин не надають позивачу можливості вільно та безперешкодно користуватися 3/4 частинами майна, яка їй належить та чинять їй перешкоди. Відповідно до висновку експерта №10 від 20.02.2018 року варіанти розподілу в натурі між співласниками будинку АДРЕСА_1 технічно неможливий. Відповідно до висновку про вартість об"єкта оцінки, вартість житлового будинку, який є предметом спору становить 257539 гривень. В той час відповідачу ОСОБА_4 належить на праві спільної часткової власності 1/8 частка житлового будинку АДРЕСА_1, відповідачу ОСОБА_3 належить 1/8 частка житлового будинку АДРЕСА_1. Позивач та відповідачі не є членами однієї сім"ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства, в той час як між сторонами залишились лише віддалені родинні зв"язки, які ніколи ними не підтримувались. Однією з необхідних умов припинення за рішенням суду право особи на частку у спільному майні є те, що частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Позивач володіє часткою в спільному з відповідачами житловому будинку, яка складає більш ніж 50 відсотків від вартості всього майна. Розмір частки кожного із відповідачів як співвласника житлового будинку, у відповідності до технічного паспорту на житловий будинок, не дає можливості навіть виділити в натурі приміщення (кімнату) для володіння та користування, оскільки становлять менший розмір ніж площа будь-якого із приміщень житлового будинку. Житловий будинок як річ за звичай є подільною річчю, однак враховуючи те, що в даному випадку частки співвласників житлового будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є незначними, тобто становлять менший розмір ніж площа будь-якого із приміщення житлового будинку, розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників з технічної точки зору не можливий, а тому житловий будинок як річ за наявності такого розміру часток співвласників є річчю неподільною, про що зазначено у висновку експерта №10. При неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої згоди судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Позивач неодноразово зверталася до відповідачів з пропозицією здійснити ремонт житлового будинку та надвірних споруд, оскільки в будинку не здійснювались ремонтні роботи досить давно і він знаходиться в аварійному стані, а також облаштувати прибудинкову територію та збудувати новий паркан, на що відповідачі відповідали категоричною відмовою з посиланням на те, що воно їм не потрібно, в них є інше житло, а права їх на цей будинок є незначними для того, щоб здійснювати вкладення в нього грошових коштів, оскільки проживати вони там не збираються. Вказані вище обставини свідчать про неможливість спільного володіння та користування майном, оскільки з боку відповідачів не вчиняються жодні дії спрямовані на утримання, ремонт, облаштування та догляду за будинком як його співвласників, а натомість позивач не має бажання в подальшому здійснювати всі наведені вище дії стосовно житлового будинку, права на які мають і відповідачі. У зв"язку з чим просила припинити право спільної власності ОСОБА_4 на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1, припинити право спільної власності ОСОБА_3 на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1, присудити на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 грошову компенсацію за налужну їм по 1/8 частки, кожній, житлового будинку АДРЕСА_1, у розмірі по 32193 гривень з депозитного рахунку Рахівського районного суду Закарпатської області, на який було внесено ОСОБА_2 грошову суму коштів, що становить ринкову вартість їх частки в майні, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку та 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1, стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2017 року було зупинено провадження в справі у зв"язку з призначенням будівельно-технічної експертизи. Провадження у справі поновлено 23 березня 2018 року, згідно ухвали суду.

Представник позивача, ОСОБА_2, ОСОБА_1 змінений позов підтримала, посилаючись на обставини. викладені в позові та просить такий задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в жодні судові засіданні не з"явилися. Причину неявки суд не повідомляли.

Представник третьої особи - Білоцерківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в судове засідання не з"явився. В матеріалах справи наявна заява, в якій сільський голова Ю.Ю. Берінде просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Позивачу ОСОБА_2 та відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області №305/733/15-ц від 19 жовтня 2016 року, зареєстрвоаного в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №73151937 від 17 листопада 2016 року, належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1. Де позивач є власником 3/4 частини, а відповідачі по 1/8 частині, кожна, цього житлового будинку.

Як встановлено з пояснень представника позивача питання щодо спільного використання спірного житлового будинку сторонами не визначено, при цьому позивач одноособово наводить лад будинку, будучи при цьому власником більшої частини будинку.

Натомість відповідачі участі в утриманні спільного будинку не беруть, участі в його ремонті не хочуть брати, мотивуючи незначною часткою в майні, та наявність іншого місця проживання. Позивачу ОСОБА_2 не комфортно перебувати в одному будинку з відповідачами, з приводу спільного користування у них виникають суперечки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не погоджуються на викуп їх по 1/8 частині спірного житлового будинку, що і стало фактично підставою для звернення до суду з позовом.

Як слідує зі звіту про оцінку незалежної оцінки житлового будинку, загальною площею 136,92 кв.м., з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та висновку експерта за результатами проведення судово-будівельно-технічної експертизи № 10 від 20 лютого 2018 року, що була призначена за клопотанням позивача, дійсна ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1, складає 257539 гривень, та технічно не можливий варіант розподілу в натурі даного житлового будинку, так як площа власників 1/8 будинку становить 17,107 кв.м., з них житлової 5,92 кв.м., надвірні споруди 13,225 кв.м., що не підялгає визначенню згідно ДБН окремої ізольованої квартири.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз положень ст. 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Положення ст. 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач - співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів по справі.

Питання чи є частка незначною, підлягає вирішенню судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, також має робитись у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном.

Згідно з ч. 2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Невиконання позивачем цієї умови є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року (набуло статусу остаточного 21 березня 2011 року) в справі «Андрій Руденко проти України» № 35041/05 установлено порушення національними судами ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, а саме: суди за вимогою інших співвласників позбавили особу права власності на належну їй частку квартири з порушенням правил щодо попереднього внесення суми відшкодування такої частки на депозит суду, не врахувавши, що встановлено ст. 365 ЦК України вимога про попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості частки у спільному майні в разі припинення права власності за вимогою інших співвласників є однією з основних умов ухвалення рішення про позбавлення особи майна без її згоди.

Така умова дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми для відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов'язань перед іншою стороною.

В матеріалах справи міститься наданий Звіт оцінки житлового будинку АДРЕСА_1, розмір вартості якого в цілій частині 257539 гривень, з якої сума вартості 1/8 частини спірного житлового будинку складає 32193 гривні. Також в матеріалах справи міститься надані позивачем банківські квитанції № 65 та №66 від 23 квітня 2018 року, згідно яких ОСОБА_2 внесла на депозитний рахунок Рахівського районного суду Закарпатської області відповідно до ст. 365 ЦК України 64386 гривень.

Суд вважає, що вирішення спору між співвласниками будинку щодо розпорядження чи користування майном шляхом присудження грошової компенсації за частку у спільній власності не можна розглядати як неправомірне позбавлення права власності, якщо цю частку неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

З матеріалів справи достовірно убачається, що спільне володіння і користування сторонами спірним майном є неможливим; будинок з урахуванням часток сторін є неподільним; частка відповідачів порівняно із позивачем є незначною; припинення права власності ОСОБА_7 на 1/8 частину спірного домоволодіння та припинення права власності ОСОБА_4 на 1/8 частину спірного домоволодіння не завдасть їм істотної шкоди як співвласникам; позивач використовує цей будинок у власних потребах. ОСОБА_2 внесла на депозит суду суму вартості по 1/8 частини спірного будинку, тому суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для припинення права спільної власності ОСОБА_7 на 1/8 частину будинку й ОСОБА_4 на 1/8 частину будинку та стягнення на користь відповідачів грошових коштів внесених позивачем на депозитний рахунок Рахівського районного суду Закарпатської області.

У такому випадку право власності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на частку в спірному будинку, після набрання рішенням законної сили, переходить до позивача ОСОБА_2.

Більше того, відповідачами в свою чергу, маючи процесуальні права та обов"язки не довели суду, що припинення їх права власності на частку у спільному житловому будинку по АДРЕСА_1) завдало істотної шкоди їм, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, позбавивши їх єдиного житла, а також порушило права інших членів сім"ї.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для припинення права ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на частку у спільному майні, а саме: на 1/8 частку будинку, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та на 1/8 частку будинку, яка належить на праві власності ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1 та стягнення на користь відповідачів грошових коштів внесених позивачем на депозитний рахунок суду.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, з відповідачів слід стягнути в користь позивача документально підтверджені судові витрати, що складаються з витрат на оплату судового збору в сумі 640 гривень та витрат на проведення експертизи в сумі 800 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 263, 265, ст.268, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Змінений позов задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_2, на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки АДРЕСА_2, на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1

Присудити на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за належну їй 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1, в сумі 32193 гривень, з депозитного рахунку Рахівського районного суду Закарпатської області, на який було внесено ОСОБА_2 грошову суму коштів, що становить ринкову вартість частки ОСОБА_4.

Присудити на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за належну їй 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1, в сумі 32193 гривень, з депозитного рахунку Рахівського районного суду Закарпатської області, на який було внесено ОСОБА_2 грошову суму коштів, що становить ринкову вартість частки ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_4, право власності на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_4 та на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_5, 720 гривень судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_5, 720 гривень судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Тулик І.І.