Справа № 132/1046/18
Провадження № 2/132/470/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06.06.2018 року

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі судового засідання КУЛИК Т.С.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 132/1046/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Житловик» м. Калинівка про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2018р. до місцевого суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_4, в якому просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11 796,41грн., моральної шкоди 8 000грн., а також судовий збір на загальну суму 1409,60грн., та витрати понесені на курєрську доставку поштової кореспонденції 43,80грн.

В обґрунтування цих вимог зазначив, що є власником квартири № 10, розташованої в будинку № 24 по вулиці Машинобудівників в місті Калинівка Вінницької області. Поверхом вище, у цьому ж будинку, розташована квартира № 13, яка належить та в якій проживає відповідач ОСОБА_4 У вересні 2017 року його квартиру було затоплено, однак через не проживання в ній, факт залиття він виявив лише 21.09.2017р. Звернувшись до відповідача ОСОБА_4 з приводу відшкодування шкоди, отримав запевнення, що заподіяна шкода буде відшкодована найближчим часом, однак це зобовязання останньою не виконано. Згідно з актом обстеження від 22.09.2017р., складеного комісією КП «Житловик», встановлена причина затоплення, а саме воно спричинене одноразовим залиттям відповідачем його квартири. В результаті цього, у нього в квартирі було: залито стіни і стелю коридору; залито стіни і стелю ванної кімнати; залито стіни і стелю зали; залито стіни і стелю кухні. Через це, відбулась руйнація кладки керамічної плитки на підлозі та на стіні у ванній кімнаті та на кухні; здувся лінолеум у кухні та коридорі; пошкодились двері в ванну та на балкон, які після довгого перебування у воді деформувались; відмокли та обвалились віконні відкоси на кухні; розмокла та деформувалась підлога в залі. Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку вартості виконаних будівельних робіт та використаних матеріалів від 21.01.2018р., складеного СПД «ОСОБА_5Ш.», вартість проведення ремонту його квартири складає 11 796,41грн. Крім того, неправомірними діями відповідача, йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір даної шкоди становить 8 000грн. У звязку з чим, просить позов задовольнити.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 28.03.2018р. за вказаним позовом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та на підставі ухвали суду від 11.05.2018р. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучене Комунальне підприємство «Житловик» м. Калинівка.

Відповідач ОСОБА_4 у поданому 24.04.2018р. (вх. № 3506/18) відзиві на позов просила у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити з тих підстав, що позов є безпідставним, оскільки згідно Акту, складеного працівниками КП «Житловик», в результаті обстеження її квартири не виявлено недоліків у роботі сантехнічного обладнання. Посилання на те, що затікання води спричинене одноразовим затоплення з її квартири нічим не підтверджено, а є лише припущенням працівників комунального підприємства. Сам складений акт, не містить необхідних даних щодо переліку та кількості пошкоджених речей, їх стану, та форми відновлення. Наданий кошторис вартості відновленого ремонту, не містить всіх необхідних реквізитів, зокрема щодо організації, яка його склала, відсутні дані щодо його перевірки та затвердження. Позивачем не надано експертного висновку щодо причин затоплення та експертної оцінки розміру заподіяної шкоди, а отже позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Заперечуючи проти доводів викладених відповідачем у поданому відзиві на позов, позивач ОСОБА_1 у наданій відповіді зазначає, що причина затоплення зафіксована в Акті обстеження, де зазначено що залиття сталось з квартири відповідача. Даний документ містить конкретний перелік пошкоджених речей. На його підставі, складено кошторис організацією, що проводила часткове усунення наслідків затоплення, який підтверджує розмір заподіяної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Представник третьої особи ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги позивача.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 30.05.2000р., виданого на підставі розпорядження Виконкому Калинівської міської ради народних депутатів від 24.04.2000р. № 136, - є власником квартири № 10, розташованої у будинку № 24 по вулиці Машинобудівників в місті Калинівка Вінницької області. Право власності на це нерухоме майно за вказаною особою зареєстровано у передбаченому законом порядку у Вінницькому обєднаному бюро технічної інвентаризації 30.05.2000р. за реєстровим номером 35/275.

З паспорту громадянина України серії АА 266527, виданого 02.08.1996р. Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області, вбачається, що позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, де у період часу з 09.10.2002р. по даний час фактично проживає.

Відповідач ОСОБА_4 є власником квартири № 13, розташованої у будинку № 24 по вулиці Машинобудівників в місті Калинівка Вінницької області, де фактично проживає.

Будинок № 24, що розташований по вулиці Машинобудівників в місті Калинівка Вінницької області знаходиться на балансі в Комунальному підприємстві «Житловик» м. Калинівка.

Відповідно до наданого акту від 22.09.2017р., складеного та підписаного комісією у складі представників КП «Житловик» м. Калинівка: майстром ОСОБА_3, слюсарями-сантехніками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, власником квартири № 10 - ОСОБА_8, і затвердженого директором КП «Житловик» м. Калинівка ОСОБА_9, при огляді квартири № 10, розташованої у будинку № 24 по вулиці Машинобудівників в місті Калинівка Вінницької області, яка належить ОСОБА_1, було виявлено: на кухні 1) помокріння стиків плит перекриття; 2) наявність залишків води на лінолеум підлоги (часткове деформування); 3) обсипання кладки плитки внутрішнього верхнього віконного відкосу; у ванній кімнаті: 1) помокріння стиків плит перекриття; 2) руйнація кладки керамічної плитки на підлозі та на стіні; у кімнаті: 1) помок ріння стиків плит перекриття; 2) наявність значних залишків води на підлозі (помок ріння коврового покриття); у коридорі: 1) помокріння стиків плит перекриття; 2) наявність залишків води на лінолеумі підлоги (часткове деформування). Обстеження квартири № 13 (яка знаходиться над квартирою № 10) не виявлено недоліків у роботі сантехнічного обладнання (мережа водопостачання та водовідведення функціонує справно, протікання відсутні). Каналізаційний та водяний стояки функціонують у повному обсязі. Затікання води та помок ріння квартири № 10, спричинене одноразовим затопленням мешканцями квартири № 13 (систему індивідуального опалення цієї квартири обстежити не вдалося, так як ці труби сховані у підлозі).

Згідно довідки від 21.01.2018р., розрахунку та локального кошторису про вартість будівельних робіт та витрат по обєкту: АДРЕСА_1, за підписом та печаткою Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5, вартість таких робіт становить 11 796,41грн.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п.1 ч.2 цієї ж статті, збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 березня 1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п.2 розяснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

ОСОБА_10 зобовязаний утримувати майно, що йому належить (ст.322 ЦК України), зокрема забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт (ст. 151 ЖК України). Члени сімї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користується жилим приміщенням нарівні з власником квартири. Повнолітні члени сімї власника зобовязані брати участь у витратах по утриманню квартири і при домової території та проведенню ремонту (ст. 156 ЖК України).

Статтею 179 Житлового кодексу України та статтею 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» регламентовано, що користування квартирами та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року за № 572, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир зобовязані проводити за власні кошти ремонт квартири; використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Це ж передбачено і ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де серед іншого в п. 4 ч.2 визначено, що споживач зобовязаний власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; забезпечити своєчасну підготовку обєктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однорідних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Доказами відповідно до ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч.3, 4 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України).

Як на підставу своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на акт обстеження від 22.09.2017р., однак цей документ не може бути прийнятим судом як доказ, що посвідчує факт того, що саме протікання води відбулось з квартири відповідача ОСОБА_4, та що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Розглядаючи даний акт в якості доказу, судом в ході розгляду справи встановлено, що цей документ фактично був складений та підписаний працівниками комунального підприємства та позивачем лише 21.02.2018р. в приміщенні КП «Житловик» м. Калинівка, тобто після спливу майже шести місяців.

Так, в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що його 21.02.2018р. викликали до КП «Житловик» м. Калинівки для підписання акту обстеження, який він відмовився підписувати, оскільки на ньому не було жодного підпису.

Позивач ОСОБА_1 в суді заявив, що акт ним був підписаний в лютому 2018 року.

Представник третьої особи - ОСОБА_3 підтвердив, що наданий суду акт обстеження, датований 22.09.2017р., фактично був складений та підписаний 21.02.2018р., однак це відбулось лише через те, що акт складений безпосередньо під час огляду квартири позивача 22.09.2017р. мав технічні помилки, а тому був передрукований.

Дана обставина спростовується поясненнями допитаних у якості свідків працівників КП «Житловик» м. Калинівки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначили, що підписували акт обстеження квартири позивача лише один раз. Після надання можливості оглянути наявний в матеріалах акт обстеження та перевірити справжність на ньому своїх підписів, заявили що підписували саме його.

Отже в судовому засіданні встановлено, що акт обстеження наданий позивачем у якості доказу, має недостовірні дані щодо дати його складання та підписання. Крім того, він не містить всіх необхідних вихідних даних, зокрема ним не встановлено коли саме відбулось залиття, в результаті якої чітко визначеної та встановленої причини. Також, не деталізовані та конкретно не визначені наслідки залиття (що саме залито, який обєм залиття та на якій площі, що ушкоджено та його обсяг).

Через не деталізований виклад наслідків залиття в акті, на даний час не можливо встановити конкретний перелік пошкодженого.

Пояснення представника третьої особи представника КП «Житловик» м. Калинівки ОСОБА_3 про те, що ним не було деталізовано наслідки залиття через сподівання на добровільне відшкодування шкоди відповідачем, судом не приймаються, оскільки посадова особа при виконання своїх службових обовязків повинна була діяти у спосіб передбачений чинним законодавством, чого зроблено не було.

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, квартира відповідача ОСОБА_4 працівниками КП «Житловик» м. Калинівки була оглянута 22.09.2017р., та в ході її обстеження не було виявлено жодних недоліків в роботі сантехнічного обладнання, мережа водопостачання та водовідведення функціонували справно, протікань не було.

При цьому, в складеному акті, зазначається, що затікання води та помокріння квартири № 10, спричинене одноразовим затопленням мешканцями квартири № 13 (систему індивідуального опалення цієї квартири обстежити не вдалось, так як ці труби сховані у підлозі).

До цього висновку працівники КП «Житловик» м. Калинівки ОСОБА_3, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 прийшли лише з тієї обставини, що квартира відповідача ОСОБА_4 знаходиться поверхом вище та розташована над квартирою позивача ОСОБА_1, то залиття на їх думку, могло бути лише з цієї квартири, про що зазначити в судовому засіданні.

Дані твердження суд відхиляє, оскільки вони зроблені в результаті припущення, не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами, крім того спростовуються самими ж поясненнями цих осіб.

Як зазначив свідок ОСОБА_7 в суді, в момент огляду квартири відповідача, в ній було тепло, оскільки працювала система індивідуального опалення, що підтвердив і свідок ОСОБА_6, при цьому в квартирі позивача протікань води зі стелі вже не спостерігалось.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже зроблене в акті припущення, про несправність системи індивідуального опалення в квартирі відповідача не знайшла свого підтвердження, оскільки за наявності її несправності, протікання води в квартиру позивача продовжувалось би, натомість його не спостерігалось.

Суд розцінює зазначений в акті висновок щодо залиття квартири позивача ОСОБА_1, спричинене одноразовим затопленням мешканцями квартири № 13, що належить відповідачу ОСОБА_4, не спроможним, з огляду на встановлені судом обставини та факти.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Реалізуючи дану норму закону, судом неодноразово розяснювалось позивачу його право на заявлення клопотання щодо призначення будівельно-технічної експертизи на предмет визначення причин залиття його квартири та визначення розміру заподіяної шкоди, однак будучи повідомленим про наслідки незаявлення відповідного клопотання, позивач ОСОБА_1 категорично від призначення такої експертизи відмовився, через що суд вимушений розглянути справу на підставі наданих сторонами доказів.

Як встановлено зі слів свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6, та ОСОБА_7, а також викопіювання з Інвентарної справи на будинок № 24 по вулиці Машинобудівників в місті Калинівка Вінницької області, між 4-им і 5-им поверхом зазначеного будинку проходить каналізаційний і водяний стояк, які знаходяться в технічній ніші, яка замурована цегляною кладкою стіни.

Відповідно до акту від 22.09.2017р., складеного тими ж працівниками КП «Житловик» м. Калинівка ОСОБА_3, ОСОБА_6, та ОСОБА_7, дана ніша була розібрана та в результаті обстеження каналізаційного і водяного стояка не виявлено жодних недоліків у їх функціонуванні, будь-які протікання, розгерметизація відсутні, поверхня стінок технічної ніші є сухою.

Даний акт має сумнівних характер, оскільки самі працівники КП «Житловик» м. Калинівка ОСОБА_3, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 путаються в показах щодо дати проведення такого обстеження та дати складання цього акту. Останній не затверджений директором цього підприємства ОСОБА_9, а отже є недійсним. На його підтвердження не надано відповідних актів виконаних робіт. Окрім того, підписанти даного акту є працівниками КП «Житлови» м. Калинівки, а отже зацікавлені в уникненні відповідальності підприємства у випадку його вини через несправність систем водопостачання та водовідведення внаслідок незадовільного технічного їх обслуговування.

Таким чином, не можна повністю відкинути наявність незадовільного стану транзитних труб у перекритті між квартирами сторін (між стелею та підлогою) та можливість її пориву чи протікання.

Отже, наданий позивачем акт обстеження від 22.09.2017р. не є належним доказом того факту, що саме з квартири відповідача відбулось протікання води в результаті несправності системи індивідуального опалення, оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, не підтверджені належними та допустимими доказами, та спростовані допитаними свідками. Крім того, зазначений акт оформлений з грубим порушенням діючих норм законодавства.

Свідок ОСОБА_10 не була в квартирі відповідача, а отже не є очевидцем того, що саме з квартири відповідача відбулось протікання води.

Свідок ОСОБА_11 є дружиною позивача, а тому її пояснення не є обєктивними, оскільки вона зацікавлена в розгляді цієї справи.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди позивач ОСОБА_1 посилається на довідку від 21.01.2018р., розрахунок та локальний кошторис про вартість будівельних робіт та витрат, за підписом та печаткою Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5, який також судом не може бути прийнятий в якості доказу, виходячи з наступного:

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка СПД-ФО ОСОБА_5 зазначив, що особисто дані документи не складав, цим займалася стороння людина, з якою на сьогоднішній день відсутні договірні відносини щодо виконання проектно-кошторисних робіт. Чому на документах стоїть його підпис та печатка, чітко пояснити не зміг, зазначивши що ці документи не є офіційними, за його словами це «чернетка», в якій викладені попередні розрахунки по визначенні вартості будівельних робіт, які в майбутньому можуть бути відмінні від зазначених. На даний час, ремонтні роботи в квартирі позивача припинені, через несплату останнім їх вартості.

Цю обставину, а саме фактичну відсутність понесених витрат на оплату вартості виконаних ремонтних робіт, підтвердив ОСОБА_1, який зазначив, що за виконані роботи не розрахувався, акт їх прийняття між замовником та виконавцем не складався та їм не підписувався, жодного документа про їх оплату не має.

Виходячи з цього, на момент винесення цього рішення, позивачем не пронесено жодних витрат на відновлення майна, пошкодженого в результаті залиття квартири.

До наданих позивачем доказів, а саме довідки від 21.01.2018р., розрахунку та локального кошторису про вартість будівельних робіт та витрат, суд відноситься критично, оскільки як встановлено в судовому засіданні, вони особою, яка їх підписала та скріпила печаткою, не складались, а у суду відсутні дані, чи мала стороння особа, яка їх склала право доступу до програмного комплексу АВК-5 (3.2.2), чи це програмне забезпечення сертифіковане, чи пройшла вказана особа навчання щодо його використання та чи має вона відповідну ліцензію (сертифікат). Крім цього, не зрозуміло на підставі яких документів, цей розрахунок проводився, адже в ньому відсутнє посилання на вихідні данні. За вказаних обставин, не можливо перевірити коректність та достовірність зроблених розрахунків.

Таким чином, надані позивачем довідка від 21.01.2018р., розрахунок та локальний кошторис про вартість будівельних робіт та витрат, не є належним доказом, який визначає розмір заподіяної шкоди.

За частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, на яку до речі посилається позивач в своїй позовній заяві, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно пункту 9 цієї ж Постанови, розмір відшкодування такої шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, духовних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачем ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів, які свідчать, що саме з квартири відповідача ОСОБА_4 відбулось протікання водопровідної води, та що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166-1167 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 81, 82, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Житловик» м. Калинівка про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Калинівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: