Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої - судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі - Метьолкіній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградненської сільської ради Донецької області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Волноваський районний відділ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, Лебединська сільська рада Волноваського району Донецької області про визнання державного акту недійсним та його скасування, визнання права власності на земельну ділянку та встановлення фактичного місця розташування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до Виноградненської сільської ради Донецької області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Волноваський районний відділ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Лебединська сільська рада Волноваського району Донецької області про визнання державного акту недійсним та його скасування, визнання права власності на земельну ділянку та встановлення фактичного місця розташування земельної ділянки.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 17.07.2018р. було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 та залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру в Донецькій області.

Вимоги ОСОБА_1 мотивуються тим, що він є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1200 га, цільове призначення - обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1135. На вищевказаній земельній ділянці ОСОБА_1 будо збудовано житловий будинок та введено його в експлуатацію. Право власності ОСОБА_1 зареєстровано на житловий будинок загальною площею 297,4 кв.м, житловою площею 94,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Земельна ділянка та житловий будинок фактично мають однакове місцезнаходження, однак, є зареєстрованими за різними юридичними адресами. Причини вказаної ситуації виникли у зв'язку із уточненням меж між Виноградненьською та Лебединською сільськими радами. На день видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, земельна ділянка ОСОБА_1 була розташована на землях Виноградненьської сільської ради. На теперішній час, земельна ділянка ОСОБА_1 відноситься до території Лебединської сільської ради, що підтверджується довідками. Оскільки територіальна невизначеність між двома вищевказаними сільськими радами позбавляють ОСОБА_1 в повному обсягу здійснювати права власника, позивач просить суд встановити, що земельна ділянка площею 0,1200 га, цільове призначення - обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю

та на право постійного користування землею - місце розташування якої у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 17 листопада 2004 року зазначене як: АДРЕСА_1 - фактично розташована за адресою: АДРЕСА_1. Також просить суд - визнати право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 а також визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 17 листопада 2004 року зазначене як: АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_1

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_4, ОСОБА_2 не з'явилися, подали письмову заяву про проведення судового розгляду в їх відсутність, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсягу.

В судове засідання представник відповідача Виноградненьської сільської ради не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та прийняття рішення на розсуд суду.

В судове засідання представники третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Волноваський районний відділ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, будучи належним чином сповіщеними про день, час і місце розгляду справи, до зали суду не з»явились, заяв про розгляд справи у відсутність їх представників, чи про причини їх неявки - не було подано.

В судове засідання представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Лебединська сільська рада - не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, висловивши згоду з позовними вимогами.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1200 га вбачається, що його власником є ОСОБА_1.(а.с.11).

Згідно п.1 ч.1 ст.140 ЗК України, добровільна відмова власника від права на земельну ділянку є підставою для припинення права власності на неї.

Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Пунктом другим постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що судам (підсудні) справи за заявами, зокрема про визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Таким чином належним способом захисту прав і законних інтересів позивача є визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, а не його скасування.

Позивач ОСОБА_1 вважає існуючий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1200 га - таким, що порушує його права щодо володіння, користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою, навівши належні докази цього факту - довідки Виноградненьської сільської ради та Лебединської сільської ради щодо наявності територіальної невизначеності (а.с.18-20) - у зв'язку і чим, його позовні вимоги у частині визнання недійсним державного акту - підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку та встановлення фактичного місця розташування земельної ділянки не підлягають задоволенню у зв'язку із необґрунтованістю та наявністю іншого процесуального порядку вирішення цих питань, що врегульовано вимогами наведеного нижче законодавства.

Статтею 125, ч.1 ст.126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, прав колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі Державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою складається у двох примірниках, підписується органом, який прийняв рішення про передачу (надання) земельної ділянки у власність (постійне користування), та відповідним державним органом земельних ресурсів.

Пунктом 3.2 зазначеної Інструкції, державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не ставилось.

Керуючись ст.ст.140,155,158 ЗК України, ст.ст.13, 263 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1200 га, цільове призначення - обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1135, що видані на ім'я ОСОБА_1

Відмовити у задоволенні інших позовних вимог за необґрунтованістю.

На рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В. Писанець