Справа № 676/2032/18
Номер провадження 2/676/1463/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Камянець-Подільський

Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Ксьондз Р.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянець-Подільському цивільну справу № 676/2032/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні про виплату заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні про виплату заборгованості по заробітній платі. В суді зменшивши позовні вимоги зазначає, що відповідно до § 8 наказу головного лікаря Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні від 01.04.2018 р. № 27-к перебувала у відрядженні на курсах вдосконалення в м. Хмельницький з 25.04.2017 р. по 27.05.2017 р. з терміном 33 календарних дня. Належні документи, що підтверджують її перебування у відрядженні з відмітками подала до керівництва центральної районної лікарні для оплати, але кошти, витрачені нею на відрядження, їй не компенсували, мотивуючи відсутністю видатків в кошторисі. Наказом № 1-к від 02.01.2018 р. позивач була звільнена з роботи в зв'язку з скороченням чисельності та штату працівників. Вважає, що при звільненні з нею не був проведений повний розрахунок по заробітній платі, просить стягнути з Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні на її користь 2250 грн. 74 коп. за відрядження.

В суді позивач та її представник позов підтримали, просять задовольнити.

Представник Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні в суді позов визнала, не заперечила проти його задоволення, пояснила, що в кошторис на 2017 рік витрати за відрядження не були включені, оскільки центральна районна лікарня є державною установою, тому витрати поза кошторисом не фінансуються і не виплачуються.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що ОСОБА_1 працювала фельдшером-лаборантом с. Рихта на 0,5 ставки.

Наказом № 1-к від 02.01.2018 р. ОСОБА_1 звільнена з роботи з посади фельдшера-лаборанта з 02.01.2018 р. в зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників за ст. 40 п.1 КзППУ.

Наказом № 27-ак від 01.04.2017 року ОСОБА_1 була відряджена на курси вдосконалення в м. Хмельницький згідно календарного плану підвищення кваліфікації молодших медичних спеціалістів по базовому медичному коледжі на 2017 рік з 25.04.2017 р. по 27.05.2017 р. на 30 календарних днів.

Перебування позивача на курсах вдосконалення підтверджується посвідченням про відрядження, в якому зроблені відмітки про прибуття на навчання 25.04.2017 р. та вибуття 27.05.2017 р., квиток на проїзд автобусом з м. Кам'янця-Подільського до м. Хмельницького 25.04.2017 р. та квиток на проїзд автобусом з м. Хмельницького до м. Кам'янця-Подільського 27.05.2017 р., квитанція про оплату за проживання в гуртожитку медичного коледжу.

Зазначені документи позивач подала для оплати в бухгалтерію Кам'янець-Подільської Центральної районної лікарні. Відповідач відмовив в оплаті зазначених витрат мотивуючи тим, що кошторисом видатків на 2017 р. видатки на відрядження не передбачені в зв'язку з існуючим дефіцитом медичної субвенції., що підтверджується листом № 01-08/62 від 23.01.2018 р.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 121 КЗпПУ працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку із службовим відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму житлового приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

В пункті 4 розділу П Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 59 від 13 березня 1998 року, зазначено, що за кожний день (включаючи день вибуття та день прибуття) перебування працівника у відрядженні в межах України, враховуючи вихідні, святкові й неробочі дні та час перебування в дорозі (разом з вимушеними зупинками), йому виплачуються добові в межах сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98. Визначення кількості днів відрядження для виплати добових проводиться з урахуванням дня вибуття у відрядження й дня прибуття до місця постійної роботи, що зараховуються як два дні.

Постановою Кабінету Міністрів України № 98 від 02 лютого 2011 року «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів», встановлено, що державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються:1) витрати:на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті);на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях; добові виплачуються в розмірі 60 грн.

Як вбачається з наявних у справі документів, згідно авансового звіту позивачу підлягають до відшкодування за відрядження витрати в розмірі 2250,74 грн. в тому числі добові за 30 календарних днів 1800 грн., витрати за проїзд 58,37 грн. х 2, проживання в гуртожитку 334 грн.

Враховуючи, що при нарахуванні добових роботодавцем було враховано всі дні відрядження, а також витрати за проїзд та проживання за місцем навчання, сума відшкодування відповідачем не заперечується., суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статті 117 цього Кодексу

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 116, 121 КЗпПУ, Постанови Кабінету Міністрів України № 98 від 02 лютого 2011 року «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів», ст. 260, 265, 141 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні про виплату заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні (місце знаходження: вул. Матросова, 30, м. Кам'янець-Подільський, , МФО 815013) на користь ОСОБА_1 (проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП НОМЕР_1) 2250,74 грн. невиплачених коштів за відрядження.

Стягнути з Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні (місце знаходження: вул. Матросова, 30, м. Кам'янець-Подільський, , МФО 815013) на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення. На рішення суду може бути поданна апеляційна скарга в апеляційному порядку на протязі 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 травня 2018 року