Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/611/18
Провадження № 6/499/30/18
У Х В А Л А

Іменем України

"17" вересня 2018 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібровій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іванівка Одеської області заяву представника ДП «Хлібна база №77» про відстрочку виконання судового наказу, виданого за заявою ОСОБА_1 на стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

Представник ДП «Хлібна база №77» звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання судового наказу, яку мотивує тим, що 20.07.2018 року Іванівським районним судом Одеської області було видано судовий наказ у цивільній справі №499/611/18 про стягнення з підприємства на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі станом на 01.07.2018 року у розмірі 35440,85 грн. та суму сплаченого нею судового збору у розмірі 176,00 грн.

Заявник просить відстрочити виконання даного судового наказу до 30.10.2018 року, оскільки на даний час Державне агентство резерву України має значну дебіторську заборгованість перед ДП «Хлібна база №77» та вказує на те, що їх вина перед стягувачем у виникненні заборгованості відсутня.

У судове засідання учасники справи не з'явилися, надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, заявник на задоволенні заяви наполягав, стягувач заперечував проти її задоволенні. Суд вважає, що їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про відстрочення виконання судового рішення.

У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити у звязку з її безпідставністю та виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2018 року Іванівським районним судом Одеської області було видано судовий наказ у цивільній справі №499/611/18 про стягнення з ДП «Хлібна база №77» на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі станом на 01.07.2018 року у розмірі 35440,85 грн. та суму сплаченого нею судового збору у розмірі 176,00 грн., що підтверджується матеріалами справи №499/611/18.

Згідно з ст. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з вимогами ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, у своїй заяві заявник посилався на ту обставину, що заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 виникла у підприємства не з їх вини, оскільки у Державного агентства резерву України на даний час наявна значна заборгованість перед ДП «Хлібна база №77», що позбавляє їх можливості вчасно сплачувати заробітну плату.

Разом з тим, до заяви про відстрочення виконання судового наказу заявником не було надано жодних підтверджень відсутності коштів на рахунках для виплати заробітної плати, відсутність фінансування з Держрезерву України.

У звязку з недоведеністю відсутності вини з боку боржника щодо наявності заборгованості по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 та відсутністю інших обставин, які б могли слугувати причиною для відстрочки виконання судового рішення, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 435 ЦПК України, ст.ст.12,33 Закону України "Про виконавче провадження", суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ДП «Хлібна база №77» про відстрочку виконання судового наказу, виданого за заявою ОСОБА_1 на стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - відмовити.

Ухвала набирає законної сини з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч.1 ст.353 ЦПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

СуддяОСОБА_2