Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою у якій просить визнати виконавчий лист № 755/25370/13 виданий Дніпровським районним судом м. Києва 25.12.2013 року таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви мотивує тим, що 12.12.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу про видачу виконавчого листа про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором та договором поруки у розмірі 328 212,41 грн., витрат пов'язаних із вирішенням спору Третейським судом у розмірі 3 682,12 грн. та судового збору у розмірі 229,40 грн.

Заявник вказує, що із вказаним виконавчий листом він ознайомився лише 15.05.2018 року шляхом безпосереднього ознайомлення його представником із матеріалами виконавчого провадження.

Про розгляд справи третейським судом йому та ОСОБА_3 відомо не було, а копію рішення вони не отримували.

Також вказує, що рішення третейським судом було ухвалено вже після внесення доповнень до Закону України «Про третейські суди», які набрали чинності 12.03.2011 року, а оскільки він являється споживачем банківських послуг, то третейському суду така справа була не підвідомча, а тому відсутній обов'язок боржника по виконанню виконавчого листа.

В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явилися, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, що відповідно до положень ч. 3 ст. 432 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Від заявника ОСОБА_1 до суду надійшла заява в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, вказав, що вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року, постановленою у цивільній справі № 755/25370/13-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків № 205/13 від 21.06.2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено (а.с. 25).

На виконання ухвали суду 25.12.2013 року було видано виконавчий лист № 755/25370/13 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту та договором поруки у розмірі 328 212,41 грн., витрат пов'язаних з вирішенням спору третейським судом у розмірі 3 682,12 грн. та судового збору у розмірі 229,40 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що він являється споживачем послуг банку, а отже кредит являється споживчим, у зв'язку із чим третейський суд не мав повноважень розглядати виниклий між сторонами спір з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором, що також потягло за собою помилкову видачу виконавчого листа Дніпровським районним судом м. Києва.

Проте суд не може прийняти до уваги вказані мотиви з наступних підстав.

З обставин справи встановлених судом убачається, що оспорений виконавчий лист видано на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року, постановленої за результатами розгляду заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 червня 2013 року.

За положеннями ст. 208 ЦПК України у редакції чинній на час спірних правовідносин, судові рішення викладаються у таких формах: ухвали; рішення; постанови.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Із матеріалів справи убачається, що рішення третейського суду не скасовано та вищевказана ухвала Дніпровського районного суду м Києва від 12.12.2013 року, на підставі якої видано виконавчий лист, набрала законної сили, тому відсутні підстави вважати, що виконавчий лист було видано помилково.

У спростування вищевказаного заявником доводів не надано, у зв'язку із чим підстави для задоволення заяви на даний час відсутні.

За викладених вище обставин вимоги заяви не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 353, 432 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа № 755/25370/13-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 25.12.2013 року таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя