АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6341/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Васильченка О.В., -

встановила:

03 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду зданим позовом.

Вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до жовтня 2005 року.

Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що 13 травня 2016 року нарахування і виплата аліментів на утримання дитини припинилось, у зв'язку із досягненням дитиною 18 років.

З 01 вересня 2016 року ОСОБА_3 навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України на денній формі навчання, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги.

Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення нею навчання.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи з 03 листопада 2016 року і до досягнення нею 23 років. Право на зазначене утримання припиняється у разі припинення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) батька щомісячно, до досягнення нею 23 років.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 та її представник проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов частково, та визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дочкою, яка продовжує навчання 23 років, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу.

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що з 22 листопада 1997 року по 06 жовтня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 навчається на контрактній основі, на денній формі навчання, у Національному університеті біоресурсів і природокористування України. Навчання закінчується 30 червня 2020 року.

Згідно договору № Філа-16584б від 16 серпня 2016 року вартість навчання ОСОБА_3 становить 61 680 грн 00 коп. за весь час навчання, 15 420 грн 00 коп. щорічно.

Відповідно до додаткової угоди № 106 до договору № Філа-16584б від 16 серпня 2016 року оплата навчання підвищилась, і складає 17 330 грн 00 коп. щорічно.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Київському міському центрі зайнятості, що підтверджується довідкою від 23 травня 2017 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що на час звернення із позовом вона працювала у ТОВ «Джі Ес Сі-Інформ» на посаді коректора, однак 30 грудня 2016 року була звільнення, у зв'язку із скороченням штату працівників, та з 01 березня 2017 року перебуває на обліку в центрі зайнятості. Донька навчається на контрактній основі, на денній формі навчання. Оскільки відповідач не бажає у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу, та враховуючи, що він платоспроможний, просила стягнути аліменти на утримання дочки, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано доказів своєї неплатоспроможності надавати допомогу на утримання дочки, яка продовжує навчання, чи перебування на його утриманні інших осіб тощо.

За змістом ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Утім при визначенні розміру аліментів, суд не в повній мірі взяв до уваги можливості відповідача надавати таке утримання.

Зокрема суд, не врахував матеріальне становище відповідача, та наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду в частині розміру аліментів слід змінити, зменшивши його з 1/4 до 1/6 частини.

Відповідно до роз'яснень, які містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання, присуджуються не до досягнення нею 23 років, а на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років.

Таким чином, рішення суду в частині періоду стягнення аліментів, також підлягає зміні, із визначенням періоду стягнення з 03 листопада 2016 року по 30 червня 2020 року ( час закінчення навчання ).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністьвисновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 квітня 2018 року підлягає зміні в частині розміру аліментів та періоду стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, яка продовжує навчання.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року змінити в частині розміру аліментів та періоду стягнення аліментів, зменшивши розмір з 1/4до 1/6 частини, визначивши період з 03 листопада 2016 року по 30 червня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 17 вересня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: Г.М. Кирилюк

І.М. Рейнарт