ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3103/17
Провадження № 2/210/303/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" вересня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Тузничої А.Р.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дочки-судентки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дочки-студентки. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 18.05.2016 року доньці виповнилось 18 років та вона продовжує навчатися в Вищому державному закладі України «Українська медична стоматологічна академія» на денному, платному відділенні та потребує коштів на утримання. Вказує, що позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до 3 років. Спільна дитина навчається денній формі, постійно мешкає у місті Полтава, відповідач відмовляється надавати кошти на утримання дитини сплата комунальних послуг в орендованому житлі, придбання канцтоварів, продуктів харчування, особистих речей, необхідної навчальної літератури. Матеріальну допомогу на навчання надає дідусь повнолітньої доньки позивача ОСОБА_7. Тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею 23 років на термін навчання до 30.06.2021 року; стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на оплату навчання дитини ОСОБА_8, яка продовжує навчання в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_8 23 років, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Згідно з Довідкою №1250 від 03.07.2017 року, виданою ВДНЗ України «Українська медична стоматологічна академія» ОСОБА_6 є студенткою даного навчального закладу. Навчається на денній формі. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2021 року (а.с. 18).

У відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Судом встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання, хоча має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо стягнення аліментів, посилаючись, зокрема, на те, що з відповідача вже стягуються аліменти за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.05.2018 року.

Так, на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.05.2018 року з ОСОБА_5 стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_10, доньки ОСОБА_11 до досягнення дітьми повноліття; з ОСОБА_5 стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно на користь ОСОБА_9 на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_11 трирічного віку (а.с. 68).

Разом з цим, при визначенні розміру аліментів, керуючись принципами розумності і справедливості, суд враховує те, що відповідач є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, що продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує такої допомоги, врахувавши, що з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ОСОБА_11, а також на утримання дружини ОСОБА_9, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_8 у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є обєктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов'язку обох батьків їх утримувати, а також відповідає матеріальному становищу сторін у справі.

З правових позицій, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Частиною 2 ст. 185 СК України передбачено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що за змістом ст.185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування-виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесенні у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Виходячи з викладеного вище, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою.

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання в розмірі 1/2 витрат на навчання згідно договору про надання освітніх послуг.

Однак, будь-яких доказів, у порядку, визначеному ст.80 ЦПК України, та приведеному в вище вказаній постанові Пленуму Верховного Суду України, потреби саме в такому розмірі додаткових витрат, позивач при зверненні до суду і представник останньої в судовому засіданні не надали, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 182, 198- 200 СК України, ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дочки-судентки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: м. Кривий Ріг, вул. Приозерна, 21/69, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації: м. Кривий Ріг, вул. Костенко, 6/11, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, тобто з 26.07.2017 року, і до закінчення нею навчання, а саме до 30.06.2021 року, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допусти негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: м. Кривий Ріг, вул. Приозерна, 21/69, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 вересня 2018 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко