Справа № 357/3230/18 Головуючий у І інстанції Кошель Б. І.
Провадження № 22-ц/780/2298/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 9 13.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Мережко М.В., Олійника В.І.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 03 квітня 2018 року про відмову у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась заявою до суду першої інстанції, мотивуючи її тим, що вона зверталася з заявою до Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про повторну видачу свідоцтва про народження, але їй було відмовлено.

У своїй заяві вказує, що у висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану зазначено, що в актовому записі про народження № 5 від 27 січня 1967 року складеному 27 січня 1967 року виконавчим комітетом Кривецької сільської ради Ставищенського району Київської області зазначена дата народження «26 грудня 1966 року». Заявник вважає відмову Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області не законною, оскільки вона народилась 01 січня 1967 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 03 квітня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, апелянт ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявниця посилається на те, що висновки суду першої інстанції є хибними та такими, що порушують права заявника, оскільки судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та зазначає, що суд першої інстанції помилково вважає, що факт народження заявника вже був зареєстрований органом державної реєстрації актів цивільного стану, а тому цей факт не підлягає повторному встановленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення суд першої інстанції виходив з того, що факт народження заявниці ОСОБА_3 вже був зареєстрований органом державної реєстрації актів цивільного стану, а тому цей факт не підлягає повторному встановленню на підставі положень п7.ч.1 ст.315 ЦПК України.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до ч. 1, п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

Крім того, порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстровані Міністерством юстиції України 14.01.2011 №55/18793.

Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та самої заяви факт народження заявниці ОСОБА_3 вже був зареєстрований органом державної реєстрації актів цивільного стану, а тому цей факт не підлягає повторному встановленню на підставі положень п7.ч.1 ст.315 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в даному випадку наявна повна відповідність дати народження заявника, що зазначені в документі, та дана заява не може розглядатись в порядку окремого провадження, а тому не може бути підставою для вирішення питання про внесення виправлень, усунення помилок у вказаному правовстановлюючому документі, що не стосуються прізвища, ім'я, по батькові, місця і часу народження особи.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального права, та підстави для її скасування відсутні.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постановлену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування постановленої ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 7, 375, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 03 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді