Справа № 570/2152/17
провадження № 2-сз/570/5/18
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне вул.П.Могили 24/ заяву позивача про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Білокриницька сільська рада Рівненського району Рівненської області про визнання неправомірними дії Управління Держгеокадастру у Рівненській області,

в с т а н о в и в:

покликаючись на закриття провадження у справі Апеляційним судом Рівненської області, позивач у поданій до Рівненського районного суду Рівненської області 16 квітня 2018 року заяві просить повернути судовий збір за подачу позовної заяви.

Учасників цивільного процесу відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду питання, але до суду вони не з'явилися. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду даного питання у їх відсутність, оскільки їх явка не є обов»язковою. За таких умов, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд даного питання у їх відсутність без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Встановлено, що відповідно до резолютивної частини постанови Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2018 року по даній цивільній справі вказано - "судові витрати по справі, які пов'язані із сплатою судового збору за подання позову та апеляційної скарги, віднести на рахунок позивача".

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 02 травня 2018 року задоволене клопотання позивача від 06 квітня 2018 року про повернення судового збору і ухвалено повернути йому кошти, сплачені як судовий збір за подачу апеляційної скарги у загальній сумі 1 409 60 коп. Питання повернення судового збору за подання позову не вирішувалося.

Суд вважає, що до даних правовідносин необхідно застосувати такі норми права.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України.

Відповідний порядок передбачено Законом України "Про судовий збір", де у п.5 ч.1 ст.7 вказано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При цьому судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Аналізуючі дані обставини, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &?о;…&?с; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &? ;…&?,;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися і застосовуватися, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду.

За таких умов, саме Апеляційний суд Рівненської області уповноважений вирішувати дане питання, оскільки саме він закрив провадження у справі та вирішив питання судових витрат. Дана відмова не перешкоджає заявнику звернутися до належного суду із заявою про роз"яснення рішення, якщо йому не зрозумий порядок його виконання, зокрема про віднесення на рахунок позивача ОСОБА_1 судових витрат по справі, які пов"язані зі сплатою судового збору за подання позову.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст.353 цього Кодексу. Оскільки винесена ухвала не входить до вказаного переліку, тому оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути внесені до апеляційної скарги на рішення суду. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 вищевказаної Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження ухвали є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.142 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні заяви позивача про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Білокриницька сільська рада Рівненського району Рівненської області про визнання неправомірними дії Управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути внесені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Кушнір Н.В.