Справа № 713/1133/18
Провадження №4-с/713/12/18
УХВАЛА

іменем України

10.09.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2, про закінчення виконавчого провадження, заінтересована особа: боржник ОСОБА_3, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на постанову старшого державного виконавця Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2, про закінчення виконавчого провадження, заінтересована особа: боржник ОСОБА_3

У скарзі вказував, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року по справі №713/1455/17 вирішено усунути перешкоди ОСОБА_1 щодо його участі у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено ОСОБА_1 такі способи участі у житті сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: зобов'язати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 надавати ОСОБА_1 можливість бачитися та спілкуватися з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме щотижня у вівторок з 16.00 год. до 19.00 год.; у четвер з 16.00 год. до 19.00 год. та у неділю з 11.00 год. до 14.00 год. у межах та поза межами місця проживання дитини.

На виконання вказаного рішення суду, 08.05.2018 року видано виконавчий лист №713/1455/17 який пред'явлено ним до примусового виконання, оскільки боржник ОСОБА_5 продовжувала чинити перешкоди у спілкуванні з сином.

Постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 24.05.2018 року відкрито виконавче провадження за № 56465694 по виконанню виконавчого листа №713/145/17.

У цей же день, 24.05.2018 року, державний виконавець здійснила виїзд по місцю фактичного проживання боржника і склала акт про те, що при виконанні виконавчого листа боржника зобов'язано усунути перешкоди йому щодо участі у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Копія виконавчого листа вручена боржнику.

Стверджував, що державний виконавець Басюк А.В. не звернула увагу на те, що боржник ОСОБА_5 не приховувала свого агресивного ставлення до нього, як батька дитини, який має право на спілкування з дитиною відповідно до рішення суду та виконавчого листа, і відкрито вчиняла дії, які демонструють її не бажання виконувати остаточне рішення суду. ОСОБА_5 заявила усім присутнім про те, що у неї, нібито, існує з ним усна домовленість про те, що дитину вона буде давати тільки у неї вдома та в її присутності. Він заперечував існування таких «усних домовленостей» і наполягав на тому, що рішення суду повинно виконуватися у спосіб та в порядку, який визначив суд. Після неодноразових наполягань і переконувань з боку державного виконавця боржник ОСОБА_5 пообіцяла виконувати рішення суду та виконавчий лист.

29.05.2018 року відбулася його зустріч з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: м. Чернівці, вул. Небесної сотні, 16-6/9. На цій зустрічі з дитиною державний виконавець Басюк А.В. була відсутня, хоча усно інформувала його, що планує здійснити виїзд на місце для контролю за виконанням рішення суду.

Коли забирав сина, то виявив на його обличчі синець. На запитання син відповів, що мама била. Вказані факти свідчать про неналежне виконання матір'ю ОСОБА_5, своїх обов'язків щодо виховання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Крім того, такі факти свідчать про наявність у діях ОСОБА_5 ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України. З цього приводу звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Постановою державного виконавця Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 07.06.2018 року закінчено виконавче провадження №56465694 по виконанню виконавчого листа №713/145/17, виданого Вижницьким районним судом 08.05.2018 року.

Вказану постанову вважає незаконною та протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Басюк А.В. не було здійснено належного ефективного контролю за виконанням рішення суду (виконавчого листа) з боку боржника. Вона обмежилася одним виїздом по місцю проживання боржника і зробила їй усне роз'яснення змісту виконавчого листа.

Вважає, що фактичного виконання в повному обсязі рішення Вижницького районного суду від 30.10.2017 року не відбувалося взагалі. Причини відсутності державного виконавця при його зустрічах з дитиною 29.05.2018 року та 03.06.2018 року не відомі. Виконавче провадження на ці дати не було закінчено, а тому державний виконавець зобов'язана була здійснити виїзд на місце і контролювати хід виконання боржником виконавчого листа для того, щоб забезпечити дотримання його прав, як батька.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Державним виконавцем не було прийнято жодних мір для виконання остаточного рішення суду, що суперечить вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.ст.6 і 8 Конвенції Про захист прав та основоположних свобод людини, яка покладає на державу обов'язки вживати всі необхідні заходи для належного виконання рішення суду, яке передбачає право одного із батьків зустрічатися із дитиною та спілкуватися з нею.

Протиправна і незаконна постанова державного виконавця Басюк А.В. продовжує уже сформовану тенденцію до порушення його права на повагу до сімейного та приватного життя, яке захищено статтею 8 Конвенції та створює триваючу у часі ситуацію, за якої він не має можливості зустрічатися з сином та займатися його духовним та фізичним розвитком.

Про порушення свого права на виконання остаточного рішення суду дізнався 12.06.2018 року, коли отримав від державного виконавця оскаржувану постанову. Із скаргою звернувся до суду 18.06.2018 року, а тому строк на її оскарження ним не пропущено.

Просив визнати незаконною і протиправною постанову державного виконавця Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 07.06.2018 року про закінчення виконавчого провадження за №56465694 по виконанню виконавчого листа №713/145/17, виданого Вижницьким районним судом Чернівецької області 08.05.2018 року.

Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, належно повідомлений про місце, день та годину слухання справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив, просив скаргу розглянути без його участі.

У судове засідання державний виконавець Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 не зявилася, належним чином повідомлена про місце, день та годину слухання справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи надіслала до суду відзив на скаргу ОСОБА_1 у якій зазначила, що скарга є необ'єктивною та необґрунтованою. Її задоволення порушуватиме норми матеріального та процесуального законодавства, нівелюватиме принцип законності та об'єктивності виконання судових рішень.

30.10.2017 року Вижницьким районним судом видано виконавчий лист №713/1455/17.

23.05.2018 року до Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області від ОСОБА_1 надійшла заява про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до п.5 р.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень державним виконавцем 24.05.2018 року було відкрито виконавче провадження №56465694.

Зазначила, що державний виконавець не наділений обов'язком чи повноваженням здійснювати контроль за поведінкою матері дитини ОСОБА_5, а також не наділений правом чи обов'язком впливати на неприязні відносини, що склалися між батьками, а саме між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, впливати на притягнення особи до відповідальності.

Усунення перешкод у побаченні з дитиною по виконанні підпадає під ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження».

24.05.2018 року державний виконавець вийшла за адресою, за якою проживає боржник та у присутності боржника, стягувача та матері заявника повідомила, що побачення з дитиною повинні відбуватися виключно у час, визначений у виконавчому документі. За результатами державним виконавцем складено Акт.

Вона не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1, оскільки надані в скарзі пояснення необ'єктивні та необґрунтовані. Заявник жодним чином не доказав ті факти, на які посилається в своїй скарзі.

Просила в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити та розглянути дане провадження без участі представника Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області.

Боржник ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, належно повідомлена про місце, день та годину слухання справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, відзив на скаргу державного виконавця та додані до нього матеріали виконавчого провадження №56465694, вважає, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року по цивільній справі №713/1455/17 (провадження №2/713/616/17) задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про усунення перешкод щодо участі батька у вихованні дитини, який проживає окремо від неї.

Вирішено усунути перешкоди ОСОБА_1 щодо його участі у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема: Визначивши ОСОБА_1 такі способи участі у житті сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: зобов'язати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 надавати ОСОБА_1 можливість бачитися та спілкуватися з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме щотижня у вівторок з 16.00 год. до 19.00 год.; у четвер з 16.00 год. до 19.00 год. та у неділю з 11.00 год. до 14.00 год. у межах та поза межами місця проживання дитини.

08.05.2018 року Вижницьким районним судом видано виконавчий лист по цивільній справі №713/1455/17 про усунення перешкод ОСОБА_1 щодо його участі у вихованні сина.

На підставі даного виконавчого листа та заяви стягувача ОСОБА_1 від 22.05.2018 року (надійшла до відділу ДВС 23.05.2018 року вх. №7294) постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 24.05.2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №713/145/17, виданого 08.05.2018 року Вижницьким районним судом, що підтверджується її копією.

24.05.2018 року старший державний виконавець Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 склала акт державного виконавця про те, що у присутності ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 нею зобовязано боржника усунути перешкоди ОСОБА_1 щодо його участі у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Копія виконавчого листа вручена ОСОБА_5

Постановою державного виконавця Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 07.06.2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №713/145/17 від 08.05.2018 року, виданого Вижницьким районним судом про усунення перешкод ОСОБА_1 щодо його участі у вихованні сина закінчено у звязку з повним фактичним виконанням.

Копію постанови 07.06.2018 року за вих. №5694 надіслано сторонам виконавчого провадження та до Вижницького районного суду.

Вважаючи зазначену постанову державного виконавця неправомірною стягувач ОСОБА_1 звернувся в суд з даною скаргою.

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Частиною 1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суд вважає, що скарга на дії державного виконавця подана в межах строку звернення до суду за захистом порушеного права, передбаченого ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Пунктом 1 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802 (в редакції станом на час винесення оскаржуваної постанови (07.06.2018 року) передбачено, що виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

Частиною першою ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час винесення оскаржуваної постанови 07.06.2018 року) було передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.4 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час винесення оскаржуваної постанови 07.06.2018 року) виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час винесення оскаржуваної постанови 07.06.2018 року) передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З досліджених у судовому засіданні доказів Судом установлено, що старшим державним виконавцем Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 під час примусового виконання виконавчого листа Вижницького районного суду Чернівецької області №713/145/17 від 08.05.2018 року та винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження повністю дотримано вимоги ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», а отже її дії є законними.

Жодних неправомірних дій старшого державного виконавця Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2, вчинених під час виконання виконавчого листа Вижницького районного суду по виконавчому провадженні №56465694 Судом не встановлено і доказів на підтвердження викладених у скарзі обставин стягувачем ОСОБА_1 суду не надано.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За встановлених обставин Суд дійшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Посилання ОСОБА_1 у скарзі на неналежне виконання ОСОБА_5 своїх батьківських обовязків та вчинення нею злочину по відношенню до своєї дитини не стосуються предмета доказування по даній скарзі, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на боржника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Враховуючи викладене з ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, керуючись ст.ст.81, 258, 260-261, 447-453 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2, про закінчення виконавчого провадження, заінтересована особа: боржник ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Складання повного тексту ухвали відкладено на строк пять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Вижницький районний суд до Апеляційного суду Чернівецької області.

Суддя: І. В. Пилип'юк