14 червня 2018 року м. Кремінна
Справа № 414/654/18
Провадження № 2/414/237/2018
Кремінський районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді: Ковальова В.М.
за участю секретаря: Водолазської Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Кремінської районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди та супроводу батька,-
ОСОБА_1 27 березня 2018 року звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. У 2014 році відповідач надавав згоду на приватну поїздку дітей до Російської Федерації та Республіки Білорусь з 10 липня до 10 жовтня 2014 року і після цього стосунків з дітьми не підтримує, матеріальної допомоги не надає, його місцезнаходження їй невідомо. Вона має намір вивезти дітей до родичів на відпочинок та оздоровлення до Російської Федерації та Республіки Білорусь, але не може знайти батька дітей та отримати від нього дозвіл на виїзд, у зв'язку з чим просить надати дозвіл на виїзд дітей за межі України без згоди та супроводу батька строком на 2 роки.
Позивач у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с. 18, 24, 30), письмових заперечень та доказів по справі суду не надав, тому суд вирішив справу розглянути за його відсутністю заочно.
Представник третьої особи Іваник А.М. у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за відсутністю служби у справах дітей.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789 -ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частиною 3 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно до п. 2 ч. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» №3857-XІІ від 21 січня 1994 року зі змінами, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного контролю громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного контролю громадянами України» передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, а також без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків зокрема, за умови пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне.
Сторони від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11) та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12), які проживають з позивачем як особи, переміщені з тимчасово окупованої території в м. Тернівка Дніпропетровської області (а.с. 8-10). Зі слів ОСОБА_1, місцезнаходження відповідача їй невідомо та отримати від нього дозвіл на виїзд дітей вона не має можливості.
Разом з тим відповідач 09 липня 2014 року надавав позивачу згоду на виїзд дітей, рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 20 липня 2016 року дозвіл на виїзд дітей вже надавався (а.с. 13).
Мати бажає вивезти дітей за межі України для їх відпочинку та оздоровлення не тільки в літній період, місцезнаходження відповідача невідоме, тому з метою захисту прав та інтересів дітей та відповідача по спілкуванню та вихованню дітей, суд вважає за необхідне надати дозвіл на виїзд дітей за межі України без згоди та супроводу батька, строком на два роки.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 282-284 ЦПК України, ст.3 Конвенції про права дитини, 3 ст. 313 ЦК України, п. 2 ч. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 4 Правил перетинання державного контролю громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного контролю громадянами України» суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Кремінської районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди та супроводу батька задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_1/ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Кіровськ Луганської області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована як тимчасово переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1/ на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, на непідконтрольну українській владі територію через лінію розмежування, розташовані на лінії зіткнення, а також за межі України до Російської Федерації та Республіки Беларусь, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, строком на 2 (два) роки з дня ухвалення рішення, тобто по 14 червня 2020 року включно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.М. Ковальов