Справа № 591/2874/17
Провадження № 2/591/204/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми, за участю представника позивача ОСОБА_1, цивільну справу № 591/2874/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
07 червня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_3 (РНОКПП відсутній, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 за договором міни від 05.07.2000 року . Разом з нею за вказаною адресою зареєстрований син ОСОБА_3, який не проживає за спірною адресою більше двох років, не сплачує комунальні послуги. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача у будинку порушує право власності позивача та утворює перешкоди у користуванні власністю, що виражається у сплаті зайвих комунальних платежів. Посилаючись на ст. 405 ЦК України, позивач просить позов задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, просить вимоги задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.
Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 згідно договору міни від 05 липня 2000 року (а.с.5).
За вказаною адресою зареєстрований також і відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 15.06.2017 року (а.с.8).
Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Із пояснень представника позивача, пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6Д справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше 2 років .
Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідач у будинку не проживає, витрат по утриманню житла не несе, а позивач несе зайві комунальні витрати.
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованою, і відповідач визнається судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою АДРЕСА_1
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 (РНОКПП відсутній, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 14.06.2018 року.

Суддя О.В.Грищенко