У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2018 Справа №607/15019/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Братасюка В.М.,

за участю секретаря Созанської Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

23.11.2017року ПАТ КБ «Приватбанк» подано цивільний позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Одночасно подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В ході розгляду справи в судовому засіданні 23.04.2018року головуючим суддею визнано явку представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» обовязковою.

07.05.2018року позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» надіслано відповідь на відзив.

Справа призначалася до розгляду на 31.05.2018року, 01.06.2018року, 03.07.2018року, 06.09.2018року, проте представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» будучи належним чином повідомлений судом про час і місце судового розгляду в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки.

Кореспонденція, скерована на адресу позивача отримана представником позивача, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.1. ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, подання.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. При цьому, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалися розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони. (Рішення ЄСПЛ у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 р., п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 р.).

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Вказана практика ЄСПЛ знайшла своє відображення також і у частині 1 статті 44 ЦПК України, якою встановлено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відтак, позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати свої процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані.

Натомість, представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» у жодне судове засідання не зявлявся.

Внаслідок таких дій, суд позбавлений змоги належним чином розглянути справу по суті у визначений законодавством України процесуальний строк.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки.

За таких обставин, враховуючи, те, що представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» жодного разу в судові засідання не зявився, кореспонденція направлена на адресу позивача вручена представнику позивача, проте в судові засідання представник позивача не зявляється, не повідомивши суд про причини неявки, суд приходить до висновку, що вказані дії спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи та незацікавленості у розгляді справи та розцінює як зловживання процесуальними правами, тому з урахуванням обставин справи, суд вважає, позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає залишенню без розгляду,

Керуючись ст.44, ст.257 ЦПК України ,-

у х в а л и в :

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяОСОБА_3