Справа № 495/7134/17
№ провадження 4-с/495/10/2018
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському скаргу ПАТ «КБ «Приватбанк» до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця (щодо не передачі до зведеного виконавчого провадження),

В С Т А Н О В И В :

15.09.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 щодо не передачі до зведеного виконавчого провадження.

Так, заявник просить суд:

- визнати дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеськійобласті ОСОБА_2 в частині не перевірки ЄДРВП на наявність інших виконавчих проваджень, за якими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є боржником, при відкритті виконавчого провадження № 54486390, - незаконною;

- визнати дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в частині не направлення виконавчого провадження №54486390 до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для приєднання до ЗВП 11355726 незаконними;

- зобовязати Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області направити виконавче провадження № 54486390 до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для приєднання до ЗВП 11355726.

- визнати дії Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області в частині здійснення заходів примусового виконання рішення передбачених ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» без здійснення заходів направлених на приєднання виконавчого провадження 54486390 до ЗВП 11355726 незаконними.

Відповідно до розпорядження №679 від 23.11.2017 року призначено повторний автоматичний розподіл справи №495/7134/17 у звязку із рішенням зборів суддів про перерозподіл справ судді Анісімової Н.Д. у звязку із обранням їй міри запобіжного заходу, в результаті якого дана справа була розподілена судді Шевчук Ю.В. (а.с.44).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.11.2017 року відкрито провадження по справі № 495/7134/17 за скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця (щодо не передачі до зведеного виконавчого провадження). Справу призначено до розгляду (а.с.46-47).

У судові засідання представник заявника не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що скаргу підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити.

Представник Білгород-Дністровського МВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просить суд залишити скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» без розгляду у звязку із тим, що на момент розгляду скарги відсутній предмет оскарження, оскільки виконавче провадження вже передано до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ, на підтвердження чого надав суду копію відповідної постанови про передачу виконавчого провадження.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не зявилися без поважних причин, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Згідно з роз'ясненням пункту 4 постанови пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши скаргу, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до розділу VII діючого ЦПК України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень.

За положеннями ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічне положення міститься у ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області на виконанні перебуває виконавче провадження №54486390 з виконання виконавчого документу, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області в межах цивільної справи №495/6169/16-ц про зобовязання ПАТ «КБ «ПриватБанк» усунути перешкоду в користуванні банківським рахунком №782772 ОСОБА_3 шляхом його розблокування та надання вільного доступу до грошових коштів, належних ОСОБА_3 (а.с.7-8).

16.08.2017 року до ПАТ «КБ «ПриватБанк» надійшли копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2017 року № 54486390.

19.08.2017 року, представником ПАТ «КБ «ПриватБанк» було надіслано поштою заяву державному виконавцю про дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження» та передачу виконавчого провадження №54486390 до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для подальшого його приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726 щодо боржника ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» так як воно було утворено значно раніше ніж у Київському відділі (а.с.9-11).

За твердженням заявника, станом на 04.09.2017 року жодної відповіді на заяву про дотримання вимог закону ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» не було отримано, а також жодних дій Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, щодо передачі виконавчого провадження №54486390 до зведеного виконавчого провадження №11355726 яке знаходиться у Соборному ВДВС м. Дніпро, не було вчинено.

Заявник вважає, що проведення примусових дій виконання судового рішення в межах зазначеного виконавчого провадження є незаконними та такими, що свідчать про неосвіченість працівників відділу або про умисність незаконних дій у відношенні ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК».

З постанови виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, при примусовому виконанні виконавчого провадження №54486390 не перевірявся ЄДРВП, та жодні дії з зазначеного питання стосовно того що в Соборному (до реорганізації Жовтневому) відділі державної виконавчої служби міста Дніпро ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 11355726 щодо боржника ПАТ «КБ «ПриватБанк» не здійснено (а.с.16).

Заявник стверджує, що незаконно здійснюючи заходи примусового виконання судового рішення за межами зведеного виконавчого провадження Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області порушує права інших стягувачів, які звернулися за виконанням до виконавчої служби та обєднані у зведене виконавче провадження та перебувають на виконанні у Соборному (колишній Жовтневий після реорганізації) відділі державної виконавчої служби міста Дніпро ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.Тобто, Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області намагається здійснити стягнення на користь ОСОБА_3, поза чергою та порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що в Соборному відділі державної виконавчої служби міста Дніпро ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №11355726 щодо боржника ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.13-15)

У відповідності до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Так, відповідно до Постанови державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеськійобласті ОСОБА_2 від 13.10.2017 року (ВП №54486390) на виконання вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», так як згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник ПАТ «КБ «ПриватБанк» за зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 Д, виконавчий лист № 495/6169/16-ц, виданий 23.05.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про зобовязання ПАТ «КБ «ПриватБанк» усунути перешкоду в користуванні банківським рахунком №782772 ОСОБА_3 шляхом його розблокування та надання вільного доступу до грошових коштів, належних ОСОБА_3, передано Печерському районному відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві (56-57).

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши оскаржувані дії та бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця (щодо не передачі до зведеного виконавчого провадження), суд приходить до переконання, що вимоги чинного законодавства державним виконавцем були додержані, так як на момент розгляду справи державним виконавцем була винесена постанова про передачу виконавчого провадження.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet у. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до положень ст.ст. 448-451 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 року, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи скаржника.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наведені у скарзі факти не знайшли свого підтвердження в суді, так як на момент розгляду справи відсутній предмет оскарження, у зв'язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 18, 34, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258, 260, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ПАТ «КБ «Приватбанк» до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця (щодо не передачі до зведеного виконавчого провадження) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя :