Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1777/17 Головуючий у 1-й інст. Савицька Л. Й.
Категорія 25 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2018 року під головуванням судді Савицької Л.Й.

у цивільній справі №285/1777/17 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання недійсним пунктів додатку до угоди та встановлення права здійснювати оплату за автомобіль в межах його вартості на момент отримання,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. З урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати недійсними п.2.1 та п.2.2 ст.2 ІІ Розділу Додатку №2 до ОСОБА_4 №378808 від 30.04.2012 року, та встановити право здійснювати оплату за автомобіль в межах його вартості на момент отримання 17.09.2012 року у сумі 88806,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 30.04.2012 року між ним та ТОВ «Авто Просто» було укладено угоду, предметом якої було надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля марки ЗАЗ FORZA вартістю 82620 грн. за рахунок обєднаних періодичних платежів. При укладенні угоди продавець-консультант запевнила, що угода є цілком законною та вигідною для нього, як покупця. Однак вважає, що дана угода була укладена під впливом обману та із використанням з боку відповідача нечесної підприємницької діяльності. Окрім того, на переконання позивача, укладення угоди грубо порушує його права як споживача послуг, умови якої є несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Зазначав, що п.2.1 та п.2.2 ст.2 ІІ Розділу Додатку №2 угоди не відповідають вимогам ст.ст.18,19 Закону України "Про захист прав споживачів", а тому є недійсними.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про задоволення позову в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржуване рішення суперечить нормам матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Зазначає, що на момент спірної угоди відповідач не роз'яснив йому, що він не продає автомобілі, а надає лише послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Таким чином, допустивши нечесну підприємницьку практику, відповідач не повно виклав інформацію стосовно надання своїх послуг, а саме: поняття товару, умови та строки отримання бажаного автомобіля, внаслідок чого порушив вимоги ст.15 ЗУ "Про захист прав споживачів". Окрім того, з угоди вбачаються явно невигідні одній стороні, а саме йому, договірні умови, які протилежна сторона правочину сформулювала в односторонньому порядку, чим створила істотний дисбаланс між правами та обов'язками сторін на свою користь та не врахувала при цьому його інтересів. На думку апелянта, умови ОСОБА_4 №378808 є несправедливими та непрозорими, внаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обовязків на шкоду споживачеві.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2012 року між ТОВ «Авто Просто» в особі продавця-консультанта ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено ОСОБА_4 №378808, предметом якої є надання Учаснику фінансових послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля, шляхом підписання сторонами ОСОБА_4, Додатку №1 та Додатку №2, які є невід'ємними частинами угоди (а.с.36).

27.07.2012 року між сторонами: ТОВ «Авто Просто» та позивачем було підписано Додаток №3 до ОСОБА_4, за яким на виконання вимог ОСОБА_4 №378808 від 30.04.2012 року вони визначили, що загальна сума грошових зобов'язань учасника, станом на день підписання Додатку за ОСОБА_4, становить 134823 грн. Також на день підписання цього Додатку учасник (ОСОБА_3М.) сплатив 42441,51 грн. Розмір загальної заборгованості учасника, станом на день підписання цього Додатку складав 92382,37 грн. Строк дії договору був встановлений до 30.04.2022 року (а.с. 38).

17.08.2012 року ПАТ «Житомир-Авто», в особі Генерального директора ОСОБА_6В.(продавець) та ТОВ «Авто Просто» (платник), в особі ОСОБА_7, та фізична особа ОСОБА_3 (отримувач) уклали договір №214135-Y01428 про придбання автомобіля ЗАЗ-Forza Comfort, за яким платник вніс на рахунок продавця 88806 грн., а покупець отримав автомобіль (42-44).

05.09.2012 року з метою забезпечення виконання умов угоди між сторонами по справі було укладено договір застави вказаного вище автомобіля (а.с. 41).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення позову немає.

При цьому судом враховано, що відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України визначено свободу договору, а саме: відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочини, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин вважається правомірним не лише тоді, коли не визнаний судом недійсним, але й у тому випадку, коли його недійсність прямо не встановлена законом.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Частиною 3ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що несправедливими є умови договору про визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору.

Відповідно до положень, закріплених у ч.1,п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Разом з тим, постановляючи рішення суду про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність, передбачених ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" підстав, для визнання умов договору щодо поточної ціни автомобіля та щомісячних внесків, несправедливими, врахувавши правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року №6-40цс13.

Статтею 1 ОСОБА_4 передбачено, що предметом ОСОБА_4 є надання Учаснику програми адміністративних послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля.

Відповідно до ст.2 ОСОБА_4 ОСОБА_8 є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів Учасниками через систему придбання у групах.

Згідно умов ст.5 ОСОБА_4 сторони домовились, що позивач зобов`язався виконувати зобов`язання, передбачені угодою, в порядку та строки, визначені в ній, зокрема: щомісячно сплачувати повні внески та сплачувати внески зі страхування автомобіля після його отримання.

Розмір складових повного внеску зазначено в Додатку №1 до ОСОБА_4, зокрема: Чистий внесок складає 0,8333% від ціни автомобіля, внесок в оплату послуг 0,5% від ціни автомобіля, страховий платіж 0,065% від ціни автомобіля.

Учасник зобов'язаний сплатити таку кількість внесків, яка є достатньою для сплати повної ціни автомобіля 100% його вартості, та плату за послуги відповідно до умов підписаної ОСОБА_4, а саме, за вказаною ОСОБА_4 необхідно сплатити 120 внесків.

Розмір кожного окремого щомісячного внеску та загальна сума до сплати вказується в рахунку, який «Авто Просто» щомісяця надсилає учаснику за адресою вказаною в ОСОБА_4.

Всі внески сплачуються учасником Системи на користь «Авто Просто» як адміністратора системи АвтоТак.

Загальна кількість внесків названа в ОСОБА_4 як «Графік внесків».

Пунктом 2.1. ст. 2 ІІ Розділу Додатку №2 до ОСОБА_4 № 378808 передбачено, що поточна ціна Автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених ОСОБА_4, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ОСОБА_8 постачальником.

Згідно з пунктом 2.2. ст. 2 ІІ Розділу Додатку №2 до ОСОБА_4 поточна ціна Автомобіля, зазначена в Додатку №1 до ОСОБА_4, - це остання поточна ціна Автомобіля, повідомлена ОСОБА_8 постачальником на день укладення договору.

Передбачені ОСОБА_4 умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в ОСОБА_4 "Чисті внески" або "Внесок в оплату товару".

Відповідно до розд. 1 Визначення термінів додатку №2 до ОСОБА_4 "Цілий Чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати Автомобіля. Половинний Чистий внесок це половина Цілого чистого внеску".

Згідно з п.2.6 ст.2 додатку №2 до ОСОБА_4 Чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль.

Таким чином, в ОСОБА_4 чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені Чисті внески перерахунку (у звязку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє імя споживач зобовязаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати 100% від ціни автомобіля.

Отже, ОСОБА_4 передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної ОСОБА_4, а не за можливість одержання права на купівлю товару.

Згідно зі ст.7 ОСОБА_4, остання набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань передбачених ОСОБА_4.

Зі змісту угоди вбачається, що позивач поставив свій підпис поряд із текстом наступного змісту: Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ОСОБА_8, уважно прочитав та зрозумів ОСОБА_4 та всі Додатки до неї, що засвідчує своїм підписом (а.с.36).

Даний факт є свідченням обізнаності позивача як відносно предмета угоди, так і щодо його прав та обов?язків за угодою.

Також доказом прийняття позивачем всіх умов договору свідчить Таблиця виплат за ОСОБА_4 ТОВ «АвтоТак» та ОСОБА_3, з якої вбачається, що протягом 2012-2017 років ОСОБА_3 щомісячно сплачувались внески, передбачені ОСОБА_4 (а.с.40).

Відповідно до розрахунку платежів за ОСОБА_4 №378808 та квитанції №30 вбачається, що останній платіж позивачем було здійснено 28.04.2017 року в сумі 1500 грн. (а.с.106, 115-117).

В даному випадку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що умови укладеного сторонами договору щодо встановлення поточної ціни до розрахунку щомісячних внесків не порушують принцип добросовісності, оскільки ціна автомобіля може як збільшуватись, так і зменшуватись та безпосередньо залежить від економічної ситуації в державі та курсу долара США до гривні, а відповідно формування вартості автомобіля перебуває поза межами контролю сторін. Крім того, позивачем не доведено наявність всіх ознак, які свідчать про несправедливість умов оспореного договору, а саме не доведено, що умовами договору порушується принцип добросовісності, вони призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін і завдають шкоди споживачеві.

Аналізуючи норму ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для класифікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві".

За таких обставин, судом першої інстанції було правильно встановлено, що в діяльності ТОВ «Авто Просто» не вбачається порушень ст.ст. 18,19 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів".

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові №6-40цс13 від 11 вересня 2013 року.

Разом з тим, посилання апелянта на те, що умови спірної ОСОБА_4 надали можливість відповідачу збільшувати ціну без надання йому права розірвати ОСОБА_4 у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення ОСОБА_4 є безпідставною, враховуючи наступне.

Додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обов`язків за угодою виступає п.13.8 ст.13 Додатку №2 до ОСОБА_4, відповідно до якого: «Якщо учасник виявить бажання розірвати угоду та відмовитись від подальшої участі в системі АвтоТак протягом 7 календарних днів від дати підписання угоди, такому учаснику повертається вся сума коштів, внесена ним на рахунок ОСОБА_8. Тобто, підписавши угоду учасник має 7 днів на додаткове детальнем ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення учасник має повідомити ОСОБА_8 шляхом подання заяви до центрального офісу.

Однак, як встановлено судом, позивач із заявою про розірвання угоди в семиденний термін до ТОВ «Авто Просто» не звертався, а його підпис на угоді та додатках до неї є тільки доказом того, що ОСОБА_3 були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст ОСОБА_4 і Додатків до неї, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Рішення постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 14.06.2018 року.