Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-п-2035/2006 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 2 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №2-п-2035/2006 за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будинку спільною сумісною власністю та його поділ,за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 серпня 2018 року, постановлену під головуванням судді Волкової Н.Я. в м. Коростень,

в с т а н о в и в :

23 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання. На обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначала, що після отримання виконавчого листа вона не могла вчасно подати його на виконання, оскільки постійно перебувала на лікуванні.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 серпня 2018 року у поновленні строку для предявлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будинку спільною сумісною власністю, його розподіл відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та поновити її строк для предявлення до виконання виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_2 2829 грн 50 коп. компенсації. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що після отримання виконавчого листа одразу не змогла його подати на виконання, оскільки перебувала на лікарняному, з 2008 року по 2011 рік перенесла два інсульта та проходила довгий курс реабілітації. У 2014 році отримала другу групу інвалідності із ураженням опорно-рухового апарату, вказані хвороби і стали причиною пропуску строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будинку спільною сумісною власністю, його розподіл.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2006 року позов ОСОБА_1 було задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 16.08.2007 рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2006 року в частині розподілу будинку скасовано та ухвалено нове рішення, яким розділено спірний житловий будинок між сторонами та стягнуто на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 2829 грн 50 коп. компенсації.

На виконання заяви ОСОБА_1 від 21.08.2007, Апеляційний суд Житомирської області 22.08.2007 направив на її адресу копію зазначеного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За змістом ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції Закону України від 14.03.2007), виконавчі листи та інші судові документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 2007 року знала про рішення Апеляційного суду Житомирської області від 16.08.2007, яким розділено спірний житловий будинок між нею і ОСОБА_2 та стягнуто з останнього на її користь 2829 грн 50 коп. компенсації.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснила, що боржник ОСОБА_2 помер понад два роки тому, за його життя вона не вважала за потрібне подавати виконавчий лист на виконання, а в даний час бажає стягнути присуджену суму з його спадкоємця.

Суд першої інстанції правильно вважав, що подані заявником медичні документи за 2012-2018 роки свідчать про те, що вона періодично проходила курси лікування і стан її здоровя не був перешкодою вчасно отримати та звернути до виконання виконавчий лист, в тому числі і за життя боржника.

Верховний Суд України у Постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-711цс15 зазначив, що суд має право поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

Заявником не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у її задоволенні, оскільки заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Суд не має права поновити строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки суд правильно застосував до даних правовідносин норми процесуального права, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

З врахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи вищезазначене, підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді