АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-1697/08/01 Головуючий суддя І інстанції Шаренко С.Л.
Провадження № 22-ц/790/994/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-1698/08/01 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2008 року у складі судді Шаренко С.Л., -

встановив:

У лютому 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, мотивуючи який зазначив, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що після придбання квартири він реконструював даховий поверх під мансарду, влаштував сходи, внаслідок чого загальна площа квартири збільшилася до 171,5 кв.м., на реконструйовану квартиру виготовлено технічний паспорт і отримано висновок про її відповідність будівельним, протипожежним та санітарно-гігієнічним нормам, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 171,5 кв.м. з надбудованим мансардним поверхом і обладнаним балконом.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2008 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 171,5 кв.м. з надбудованим мансардним поверхом та обладнаним балконом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування скарги зазначила, що реконструкцію квартири здійснено позивачем самочинно, при цьому другий поверх квартири побудовано за рахунок приміщення горища, яке належить на праві власності усім мешканцям будинку.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 22 січня 2008 року ОСОБА_1 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1.

Загальна площа квартири відповідно до вказаного договору становила 68,4 кв.м.

Відповідно до технічного висновку ТОВ «Харківреконструкція» ОСОБА_1 здійснено реконструкція вказаного житлового приміщення з надбудовою мансардного поверху та влаштуванням балкону. Загальна площа квартири збільшена до 116,2 кв.м.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що реконструкцію здійснено позивачем з дотриманням будівельних норм та стандартів, а тому наявні передбачені статтею 331 ЦК України правові та фактичні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на самочинно реконструйоване нерухоме майно.

Проте погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК).

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.п. 9, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначався постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року N 1243.

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначених положень закону не врахував, та встановивши, що спірне нерухоме майно є самочинним будівництвом, оскільки здійснено без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, без отримання дозволу на будівництво, та за відсутності доказів відмови компетентного органу у прийнятті закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію, крім того, здійснено за рахунок приміщення загального користування, яке належить на праві власності усім власникам квартир будинку, дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем в судовому порядку права власності на самочинно реконструйовану квартиру.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2008 року скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 червня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова