Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 686/6549/16-ц

провадження № 61-21959св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Добряк», ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 02 березня 2017 року в складі судді Спірідонова Т. В.,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Добряк» (далі - ТОВ «Добряк»), ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 07 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Добряк» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за відсотками за кредитним договором від 12 жовтня 2007 року № 010/08-11/9082 у розмірі 1 124 986,16 грн за період з 29 жовтня 2012 року по 14 березня 2016 року: у тому числі солідарно з ОСОБА_5 за період з

22 жовтня 2015 року по 22 березня 2016 року у розмірі 151 916,06 грн, з урахуванням сум, стягнутих солідарно з ТОВ «Добряк» та ОСОБА_6; у тому числі солідарно з ОСОБА_6 за період з 22 жовтня 2015 року по 22 березня

2016 року у розмірі 151 916,06 грн, з урахуванням сум, стягнутих солідарно з

ТОВ «Добряк» та ОСОБА_5

Стягнуто солідарно з ТОВ «Добряк», ОСОБА_5 на користь

АТ «Райффайзен Банк Аваль» пеню за несвоєчасне повернення тіла кредиту в розмірі 545 166,10 грн; пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 584 712,06 грн за період з 22 березня 2015 року по 14 березня 2016 року,

5 400,00 грн - штраф, з урахуванням сум, стягнутих солідарно з ТОВ «Добряк» та ОСОБА_6

Стягнуто солідарно з ТОВ «Добряк», ОСОБА_6 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» пеню за несвоєчасне повернення тіла кредиту у розмірі 545 166,10 грн; пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 584 712,06 грн за період з 22 березня 2015 року по 14 березня 2016 року, 5 400,00 грн - штраф, з урахуванням сум, стягнутих солідарно з ТОВ «Добряк» та ОСОБА_5

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із указаним рішенням ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 02 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2016 року залишено без руху у зв'язку із тим, що апеляційна скарга не відповідала вимогам статей 121, 297 ЦПК України 2004 року, а саме: не сплачено судовий збір та надано строк для усунення указаного недоліку апеляційної скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про відстрочку сплати судового збору. Продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: сплати судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 02 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Визнаючи неподаною та повертаючи скаргу, апеляційний суд виходив із того, що оскільки у встановлений судом строк та станом на 02 березня 2017 року

ОСОБА_6 вимоги ухвали Апеляційного суду Хмельницької області

від 02 листопада 2016 року не виконав, апеляційна скарга у відповідності до вимог статей 121, 297 ЦПК України 2004 року повертається заявнику. При цьому роз'яснено, що у разі усунення недоліків, останній не позбавляється права повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

28 березня 2017 року ОСОБА_6 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу для відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом належним чином не оцінено надані докази до клопотання про відстрочку у сплаті судового збору та безпідставно відмовлено у задоволенні такого клопотання. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції обмежив його у доступі до правосуддя.

У статті 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України ця справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 статті 297 ЦПК України, статті 295 ЦПК України, статті 121 ЦПК України (у редакції чинній на час подання апеляційної скарги) у їх сукупному зв'язку суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє особу, яка подала апеляційну скаргу і надає їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо особа відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 ЦПК України 2004 року, сплатить суму судового збору, апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», частиною першою статті 82 ЦПК України 2004 року передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не більше ніж як до ухвалення судового рішення у справі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України 2004 року повинна навести і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку.

Надавши належну оцінку зазначеним ОСОБА_6 у заяві про відстрочку сплати судового збору обставинам, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що самі по собі посилання на такий майновий стан не є підставою для відстрочення сплати судового збору, а належних і допустимих доказів на підтвердження того, що майновий стан ОСОБА_6 перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку, заявник суду не надав.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав, установлених статтями 121, 297 ЦПК України

2004 року для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги, оскільки заявник не виконав належним чином вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, не сплатив судовий збір.

Доводи касаційної скарги щодо порушення прав заявника на доступ до правосуддя є необґрунтованими, оскільки в силу положень статей 121, 297 ЦПК України 2004 року повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з такою скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Твердження ОСОБА_6 про порушення Конвенції та практики Європейського суду з прав людини і суттєве обмеження права на доступ до суду в розумінні статті 6 цієї Конвенції за таких обставин є необґрунтованими.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою («Воловік проти України» №15123/03, параграф 53,55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись статтями 389, 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_6залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В.М. Коротун

В. І. Крат

В. П. Курило