693/958/17
2/693/56/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06.06.2018 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю: секретаря - Середюк О.А.,

представників позивача - ОСОБА_1,

-ОСОБА_2,

представника відповідачів - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Жильнельфа Вельє» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 та ТОВ «Агросервіс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до держаного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЧР № 040268, виданого 30.08.2002 р. Конельсько - Попівською сільською радою, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки № :02:001:0577, площею 2,1551 га, розташованої натериторії Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки № :02:001:0577 площею 2,1551 га. від 01.09.2012р., укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Жильнельфа Вельє», зареєстрованого у відділі Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області 18.10.2012 р. за № 02453, строк дії договору у відповідності до п. 3.1. становить 5 (пять) років до 01.09.2017р..

На виконання вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» ТОВ «Жильнельфа Вельє» направило 27.07.2017р. відповідачу повідомлення про намір скористатись переважним правом та проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. Вказане повідомлення та проект отримані відповідачем ОСОБА_4 29.07.2017 р..

Станом на момент звернення до суду за захистом свого переважного права жодної відповіді від відповідача на повідомлення підприємство не отримувало.

Також ТОВ «Жильнельфа Вельє» після закінчення договору, а саме після 01.09.2017р., належно виконувало свої обовязки за умовами договору та продовжувало користуватись земельною ділянкою, жодного листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору ТОВ «Жильнельфа Вельє» не отримувало.

Натомість, як випливає з інформаційної довідки № 99577103 від 06.10.2017 р., між ОСОБА_4 та ТОВ «Агросервіс» було укладено договір б/н від 02.09.2017р. оренди земельної ділянки № :02:001:0577 площею 2,1551 га., розташованої на території Конельсько-Попівської сільської, строк дії якого до 01.12.2024 р.. Номер запису про інше речове право № 22210949, дата державної реєстрації 02.09.2017р..

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі - частина 3 статті 203 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо підписаний його стороною, що встановлено частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним (п.2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, буде порушене, зокрема, в разі укладення договору оренди з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право.

Отже, з огляду на загальні засади цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України; статті 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України), необхідно дійти висновку про те, що в разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого статтею 33 Закону України «Про оренду землі», на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України.

Це узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 року (справа № 6-55цс15).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж на за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідністю) істотні умови договору і за відсутності заперечень приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності) з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, якою закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Така процедура встановлена чинним законодавством, отже для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів:

1)орендар належно виконує свої обовязки за договором;

2)орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

3)до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

4)орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Товариство «Жильнельфа Вельє» здійснило всі необхідні дії, передбачені частинами 1-5 Закону України «Про оренду землі».

Дана позиція узгоджується з Постановою ВСУ від 13.04.2016 року по справі № 6-2027цс15.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою статті 764 ЦКУ, в якій передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

ТОВ «Жильнельфа Вельє» належно виконувало свої обовязки за умовами договору та продовжує користуватись земельною ділянкою, після закінчення строку договору, жодного листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору ТОВ «Жильнельфа Вельє» не отримувало.

З вказаних вище підстав ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернулося до суду з даним позовом для захисту своїх прав, передбачених чинним законодавством України.

Представники позивача ТОВ «Жильнельфа Вельє» ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 01.02.2017р., та ОСОБА_2,який діє на підставі довіреності від 13.01.2017р., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, посилаючись на переважне право позивача в поновленні договорів оренди землі з ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_4 а судове засідання не зявився.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 та ТОВ «Агросервіс» ОСОБА_3, який діє на підставі довіреностей від 27.11.2017 р. та від 01.12.2017 р., позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ТОВ «Жильнельфа Вельє» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до держаного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЧР № 040268, виданого 30.08.2002р. Конельсько - Попівською сільською радою, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки № :02:001:0577 площею 2,1551 га, розташованої натериторії Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Статтею 93, ч.4 ст. 124 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкового платного володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Судом установлено, що 01 вересня 2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Жильнельфа Вельє»був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК, про що 18 жовтня 2012 року до Державного реєстру земель внесено запис за №02453.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

Статтею 12 ЦК України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно п. 3.1 договору оренди вказаний договір укладено на 5 років до 01.09.2017р..

У п.3.2 вищевказаного договору вказано, що після закінчення строку дії цього договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію цього договору на цих самих умовах на цей же строк.

Частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Керуючись правом, передбаченим ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п.3.2 договору оренди земельної ділянки від 01.09.2012 р., позивач ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернулося до відповідача ОСОБА_4 з листом-повідомленням про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки вищевказаний діючий договір оренди закінчується 01.09.2017р., та додав до даного листа проект додаткової угоди, в яку можуть бути внесені зміни за згодою сторін.

Однак, заперечень у поновленні договору оренди землі від ОСОБА_4 протягом місячного терміну після закінчення строку дії вказаного договору до ТОВ «Жильнельфа Вельє» не надходило.

У звязку з відсутністю відмови ОСОБА_4 у поновленні договору оренди землі та відсутністю заперечення стосовно умов запропонованої додаткової угоди, ТОВ «Жильнельфа Вельє» звернулося до Жашківського районного відділу Черкаської регіональної філії центру ДЗК з питанням щодо поновлення договору оренди землі від 01 вересня 2012 року, укладеного між ТОВ «Жильнельфа Вельє» та ОСОБА_4.

Проте, при зверненні до Жашківського районного відділу Черкаської регіональної філії центру ДЗК стало відомо, що в порушення діючого законодавства України та положень договору оренди землі від 01.09.2012р., зокрема п.3.2 цього договору, що укладений між ТОВ «Жильнельфа Вельє» та ОСОБА_4 , останнім на ту ж саму земельну ділянку кадастровий номер :02:0001:0577 площею 2,1551 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташовану в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, 02 вересня 2017 року укладено договір оренди землі б/н з іншим орендарем - ТОВ «Агросервіс», строк дії якого до 01.12.2024р., що підтверджується інформаційною довідкою про державну реєстрацію іншого речового права № 995771403 від 06.10.2017 р. та копією самого договору оренди землі.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в ході судового розгляду заперечував стосовно того, що відповідач ОСОБА_4 не повідомив про його відмову у поновленні вищевказаного договору оренди з ТОВ «Жильнельфа Вельє», надавши копію його листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, яке датоване 25 липня 2017 року та 15.09.2017 року. Однак, при цьому не надав письмових підтверджень того, що позивачем ТОВ «Жильнельфа Вельє» було отримано цього листа-повідомлення.

Представники ТОВ «Жильнельфа Вельє» не погодилися із вищевказаним запереченням представника відповідачів, посилаючись на те, що ТОВ «Жильнельфа Вельє» лист-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк відправило по пошті відповідачу ОСОБА_4 27.07.2017р., який він отримав 29.07.2017р., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно частин 1 та 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про порушення відповідачем ОСОБА_4 переважного права позивача ТОВ «Жильнельфа Вельє» на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки твердження представника відповідачів стосовно повідомлення про відмову у поновленні договору, повідомлення про наявність пропозицій від інших орендарів укласти договір оренди землі на більш вигідних умовах, та твердження про те, що в результаті цього позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди землі, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою статті 764 ЦКУ, в якій передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Твердження представника відповідачів стосовного того, що спірна земельна ділянка ще до укладення договору оренди, на основі домовленості з позивачем, використовувалася ТОВ «Агросервіс», та те, що воно вирощувало на ній кукурудзу, є лише припущенням, оскільки нічим не підтверджується, а тому не може бути прийняте як доказ.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази і зясувавши позиції учасників процесу, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне визнати недійсним договір оренди землі б/н, укладений 02 вересня 2017 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Агросервіс», а договір оренди землі, укладений 01 вересня 2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Жильнельфа Вельє»,визнати поновленим.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено способами захисту цивільних прав та інтересів.

Заінтересована особа не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів у порядку, передбаченому чинним законодавством, щодо припинення прав оренди земельної ділянки, або скасування державної реєстрації.

З огляду на викладене, позовна вимога про скасування державної реєстрації зазначеного договору оренди є передчасною, оскільки на даний час відсутнє порушення такого права позивача. Таким чином, в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в сумі 4800 грн. 00 коп., що підтверджується квитанціями 0.0.895923120.1 від 20.11.2017р. та квитанцією 0.0.906748419.1 від 01.12.2017 року.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір у сумі 3200 грн. 00 коп. при зверненні до суду підлягає стягненню солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ТОВ «Агросервіс» на користь позивача ТОВ «Жильнельфа Вельє».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 33 ч.1-6 Закону України «Про оренду землі», ст. 9 ч.2 п.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 93,124 ч.4 Земельного кодексу України, ст.ст. 15, 16, 626 ч.1, 638 ч. 1, 764, 777, 792 ч.2 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 76 ч.ч.1,2, 77, 78, 81 ч.6, 141 ч.2 п.3, 258, 263, 265, 272-273, 354 Цивільного процесуального України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Жильнельфа Вельє» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № :02:001:0577, укладений 02 вересня 2017 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Агросервіс» строком дії до 01.12.2024 р., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1551 га, яка знаходиться в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району, та зареєстрований 02.09.2017 р. державним реєстратором Комунального підприємства «РЕЄСТР ПЛЮС» Черкаської області ОСОБА_5 за номером запису про інше речове право: 22210949.

Договір оренди землі від 01 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Жильнельфа Вельє» строком до 01 вересня 2017 року та зареєстрований у відділі Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області від 18 жовтня 2012 року за №02453, предметом якого є земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1551 га, кадастровий номер :02:001:0577, розташована на території Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району, - визнати поновленим до 01 вересня 2024 року на тих самих умовах, які передбачені договором.

В частині задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного 02 вересня 2017 року № б/н між ОСОБА_4 та ТОВ «Агросервіс» строком дії до 01.12.2024 р., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1551 га, кадастровий номер № № :02:001:0577, яка знаходиться в адміністративних межах Конельсько-Попівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, (НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1), та з товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс» (юридична адреса: 19200, Черкаська область, м. Жашків, вул. Перемоги, 2а, , р/р 4 в АТ «ОСОБА_6 Аваль» м. Київ, МФО 354507,МФО 380805), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Жильнельфа Вельє» (юридична адреса: 19254, Черкаська область, Жашківський район, с. Конельська Попівка, вул. Перемоги, 70, , свідоцтво А01 № 091505, р/р НОМЕР_3 в ПАТ АБ «Укргазбанк» м. Київ, МФО 320478), судовий збір в сумі 3200 (три тисячі двісті ) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення у порядку, передбаченому ст.ст. 351, 352, 354, 355, п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15 червня 2018 року.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик