Провадження№ 2-о/522/485/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Чернявської Л.М.,

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, по якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцяміста Шостка Сумської області, Україна, громадянина України, померлого 05.04.2018 року у м. Макіївка, Донецької області.

При цьому посилається на те, що 05.04.2018 року помер ОСОБА_2 в м. Макіївка, Донецької області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно для отримання документів про смерть, які матимуть юридичну силу.

Заявник в судове засідання не зявилася, просила справу розглядати за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

З викладених обставин суд вважає за можливе розглянути заявлені ОСОБА_1 вимоги за відсутності учасників у справі на підставі наявних доказів, та в звязку з таким висновком вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Родинний звязок між заявницею та померлим підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 457410, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 166, вчинений відділом ЗАГС Горняцького району м. Макіївка, Донецької області.

Згідно лікарського свідоцтва № 106 від 06 квітня 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 05 квітня 2018 року в м. Макіївка, Донецької області, Україна.

Заявницею, як доказ в обґрунтування своїх вимог, надано до суду копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2, серії ДНР № 097835 від 06.04.2018 року.

Факт захоронення ОСОБА_2 підтверджується зображенням місця захоронення померлої особи.

При наведених обставинах суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Місто Макеєвка, Донецької області, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р.; відповідно до ч. 1 Рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» яке введено в дію Указом Президента України № 875/2014, будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворення обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 02 листопада 2014 року, які проводились в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані та призначені і діють усупереч Конституції та Законам України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до розяснень, наданих у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться розяснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ.

Заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України, її чоловік ОСОБА_2 також був громадянином України та перебував на тимчасово окупованій території України - в м. Макіївка, Донецької області, де помер 05.04.2018 року, про що було видано органом державної влади ДНР лікарське свідоцтво про смерть № 106, засвідченого печаткою «Донецької Народної Республіки».

Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» таке свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2. Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявника.

Лікарське свідоцтво суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити їх для зясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозвязку з іншими доказами та відомими суду обставинами.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть, видане державним органом України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.263-265, 315, 317, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна, громадянина України, померлого 05 квітня 2018 року у м. Макіївка, Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня постановлення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Чернявська

20.06.2018