РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шепеля К.А.

за участі секретаря судового засідання Бондар С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

у с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з цим позовом і вказала, що в них відповідачем є спільна повнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 з 1 вересня 2017 року навчається на денній формі навчання на юридичному факультеті Київського національного університету ім. Тараса Шевченка. Позивач зазначила, що донька отримує стипендю в сумі 1300 грн щомісячно. Витрати на утримання доньки є значно більшими, ніж отримувана нею стипендія, зокрема, позивач винаймає їй кімнату в гуртожитку, вартість проживання в якій складає 1200 грн щомісячно. ОСОБА_1 цього, донька потребує коштів на харчування, одяг, проїзд до місця навчання та канцелярські товари. Також зазначила, що донька потребує оперативного втручання, оскільки хворіє. Відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги доньці не надає, хоча має можливість, оскільки є здоровим і працездатним. Позивачу важко самостійно утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, оскільки сама вона не працює, живе за рахунок власного господарства. У зв'язку з цим, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 1500 грн щомісячно до закінчення донькою навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років - в залежності від того, яка з цих обставин настане першою.

Ухвалою судді від 13 серпня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання, однак вважає, що сума, яку просить стягувати з нього позивач є занадто великою. Відповідач не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки він не має постійного місця роботи та стабільного заробітку. Тому просив суд, виходячи із встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі 1000 грн щомісячно.

Третя особа до суду жодних клопотань, заяв чи заперечень не надсилала.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає. А тому просить стягнути із відповідача аліменти та вважає, що відповідач має можливість і повинен сплачувати їй аліменти на утримання повнолітньої доньки в твердій грошовій сумі 1500 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до закінчення донькою навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років - в залежності від того, яка з цих обставин настане першою.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Згідно з довідкою №328-17 Київського національного університету імені ОСОБА_4, ОСОБА_3 є студенткою першого курсу освітнього рівня "Бакалавр" денної форми навчання юридичного факультету з 1 вересня 2017 року і закінчує навчання 30 червня 2021 року (а.с.8).

Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманипх податків за період з 4 кварталу 2017 року по 1 квартал 2018 року позивач не отримала ніяких доходів (а.с.9).

Згідно з копією постанови судді Жмеринського районного суду від 20 лютого 2003 року з відповідача стягувалися аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 12 неоподатковуваного мінімуму доходу щомісячно, починаючи з 11 лютого 2003 року до її повноліття (а.с.10).

Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 (гуртожиток) в м. Київ з 15 вересня 2017 року (а.с.11).

Згідно з довідкою про доходи студентів стипендія, яку отримує ОСОБА_3 становить 1300 грн щомісячно (а.с.14).

Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_3 потребує операції, зокрема, їй приначена була операція на 13 липня 2018 року (а.с.15).

Згідно з копією відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманипх податків за період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2018 року відповідач не отримав ніяких доходів (а.с.34).

Відповідно до копії трудової книжки відповідача, останній офіційно не працевлаштований (а.с.35-37).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України. В даному випадку підлягаються застосуванню положення статей 198, 199, 200, а також частини першої статті 191.

Так, відповідно до статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

ОСОБА_1 цього, відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не приймає до уваги посилання сторін на частину другу статті 182 СК України як на підставу своїх вимог та заперечень в частині мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки положення цієї норми не застосовуються до правовідносин щодо обов'язку утримання повнолітніх непрацездатних дітей.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку суд враховує, що відповідач визнав факт наявності в нього обов'язку утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання відповідно до статті 199 СК України. Суд вважає недоведеними витрати позивача на утримання повнолітньої доньки в сумі 1500 грн, оскільки до позовної заяви не було додано жодного доказу, який би підтверджував наявність таких.

Вирішуючи справу по суті, суд враховує, що ідповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була висловлена під час розгляду справи №622/373/16-ц на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому суд не може врахувати при обчисленні розміру аліментів в даному випадку потребу дочки сторін у лікуванні.

В свою чергу відповідач є працездатний, про стан свого здоров'я відомостей не надав, офіційно непрацевлаштований, інших утриманців не має.

Таким чином, з огляду на принципи розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково в сумі 1000 грн щомісячно. При цьому суд зазначає, що обов'язок по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, покладається законом як на батька, так і на матір. З огляду на те, що позивач не змогла довести наявність будь-яких інших витрат на утримання повнолітньої доньки, окрім плати за проживання в гуртожитку, а сама ОСОБА_3 отримує стипендію в сумі 1300 грн щомісячно, то вказана сума буде достатньою для забезпечення права ОСОБА_3 на утримання на час її навчання у вищому навчальному закладі.

Відповідно до частини першої та частини шостої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов задоволено на 2/3, то з відповідача на користь держави слід стягнути 470 грн в рахунок витрат по сплаті судового збору. Решту 234,80 грн слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 12, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 182, 198, 199, 200 СК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, який проживає за адресою: 23310, Вінницька область, Тиврівський район, м. Гнівань, вул. Соборна, 73/8, непрацюючого, на користь, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, громадянки України, яка проживає за адресою: 23141, Вінницька область, Жмеринський район, с. Могилівка, вул. Березнева, 9, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 6 липня 2018 року до завершення навчання на юридичному факультеті Київського національного університету імені ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, який проживає за адресою: 23310, Вінницька область, Тиврівський район, м. Гнівань, вул. Соборна, 73/8, непрацюючого, на користь держави 470 (чотириста сімдесят) гривень судового збору.

Судові витрати по сплаті судового збору на суму 234 (двісті тридцять чотири) гривні 80 копійок компенсувати за рахунок держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 вересня 2018 року.

Головуючий К.Шепель