Ухвала

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 541/2365/17-ц

провадження № 61-42672ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргуПолтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з інфляцією та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» (далі - ПОКП «Полтавафарм») надбавку за вислугу років за період з 01 лютого 2012 року до 31 липня 2017 року в розмірі 35 565 грн 89 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з інфляцією за період з 01 березня 2012 року до 31 липня 2017 року в розмірі 17 742 грн 69 коп., стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 липня 2017 року по день ухвалення рішення суду у розмірі 12 069 грн.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 лютого 2018 року у складі судді Сидоренка Ю. В., залишеним без змін постановою апеляційного суду Полтавської області від 18 липня 2018 року у складі колегії суддів: Кривчун Т. О., Кузнєцової О. Ю., Філоненко О. В., позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПОКП «Полтавафарм» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі - надбавку за вислугу років у сумі 35 565 грн 89 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з інфляцією в сумі 17 742 грн 69 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12 069 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПОКП «Полтавафрм», у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заявник зазначає, що справа є малозначною, але має для підприємства виняткове значення. Тому скарга подана до Верховного Суду на підставі підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Предметом позову у цій справі є стягнення коштів у розмірі 65 377 грн 58 коп., що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийняті у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Посилання касаційної скарги на виняткове значення для нього даної справи є безпідставними, оскільки заявником не наведено логічного обґрунтування таких тверджень.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з інфляцією та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель