Справа № 463/6411/17
Провадження № 2/463/937/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача Кравчук Л.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення -

в с т а н о в и в:

Позивач Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зобов'язання останнього повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 18,9 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.04.2002р. між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нерухоме майно - приміщення загальною площею 18,9 кв.м., що знаходяться АДРЕСА_1, про що сторони підписали акт приймання передачі від 19.04.2002р. Договір укладався на строк до 19.04.2005р. та в подальшому був пролонгований до 19.04.2017р. Відповідно до чинного законодавства, договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Позивач направив на адресу відповідача відповідне повідомлення від 27.04.2017р. про припинення договірних відносин та вказав на обов'язок відповідача протягом 15 днів повернути орендоване приміщення. Незважаючи на це, відповідач об'єкт оренди не повернув та продовжує незаконно користуватись таким, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.01.2018р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

12.03.2018р. відповідач скерував до суду відзив на позовну заяву, долучивши докази направлення такого відзиву позивачу. З обґрунтованістю позову не погоджується, оскільки не отримував повідомлення про припинення договірних відносин та вважав, що даний договір є продовженим, на виконання умов якого 28.11.2017р. уклав черговий щорічний договір добровільного страхування майна та крім цього, вносив орендну плату.

Позивач 17.04.2018р. надав суду відповідь на відзив, долучивши докази направлення цієї відповіді відповідачу. Вказує, що повідомлення про припинення договірних відносин направлялось на адресу позивача 03.05.2017р. та було отримано ним 05.05.2017р., що стверджується даними відстеження пересилання поштових відправлень «Укрпошта». Крім того, умовами договору та закону передбачено обов'язок орендодавця повідомити орендаря про припинення договірних відносин, а не довести факт отримання повідомлення останнім. За таких обставин договір оренди вважає таким, що припинив свою дію з 19.04.2017р.

Відповідач 24.04.2017р. надав суду письмові заперечення, в яких підтримав попередньо висловлену позицію про неотримання повідомлення про припинення договірних відносин та крім цього зазначив, що згідно даних про відстеження поштового відправлення, такі закінчуються надходженням цього поштового відправлення до відділення зв'язку.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24.04.2018р. закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача Кравчук Л.В., повноваження якої підтверджуються належною довіреністю від 10.01.2018р. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просить позов задовольнити.

Відповідач, а також його представник - адвокат ОСОБА_3, повноваження якого підтверджуються дорученням для надання безоплатної правової допомоги та довіреністю від 01.03.2018р., проти обґрунтованості позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях. Підтвердили, що повідомлення про припинення договірних відносин відповідачем не отримувалось, тоді як позивач не довів, що 03.05.2017р. на адресу відповідача в дійсності направлялось таке повідомлення. Зокрема, відсутній опис вкладення у лист, який направлявся на адресу відповідача. Відповідач натомість пояснив, що на його адресу позивачем неодноразово направлялись квитанції про внесення орендної плати, внаслідок чого 05.05.2017р. ним могла бути отримана саме така квитанція, а не повідомлення про припинення договірних відносин. Просять в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, 19.04.2002р. між позивачем та відповідачем на строк до 19.04.2005р. укладено договір оренди нерухомого майна (а.с.4-5), згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нерухоме майно - приміщення загальною площею 18,9 кв.м., що знаходяться АДРЕСА_1, про що сторони підписали акт приймання передачі від 19.04.2002р. (а.с.6).

Строк дії договору продовжено до 19.04.2017р., що сторонами не оспорюється та відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктами 9.3, 9.4 договору оренди передбачено, що об'єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням - балансоутримувачем) зі складанням акта здачі-приймання протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних у пункті 9.1. цього договору (закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання).

Згідно зі статтею 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься у частині другій статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Під час розгляду цивільної справи № 461/8742/15 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду сформулював правовий висновок, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказує на неотримання ним повідомлення про припинення договірних відносин від 27.04.2017р. (а.с.7). Позивач натомість як на доказ направлення такого повідомлення надав суду належним чином засвідчену копію списку згрупованих рекомендованих відправлень (а.с.8) та витяг з веб-сайту «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення (а.с.46), згідно якого поштове відправлення отримано адресатом особисто 05.05.2017р.

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості встановити вміст поштового відправлення.

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

З огляду на викладене, належним доказом направлення повідомлення про припинення договірних відносин може вважатись виключно опис вкладення до поштового відправлення.

Оскільки таких документів позивачем не надано, суд знаходить позов недоведеним, зокрема в частині дотримання порядку припинення договірних правовідносин та у зв'язку з цим, в задоволенні позову відмовляє.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,223,263-265,268 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 509, 626, 627, 759, 785 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень площею 18,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354,355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 31.05.2018 року.

Суддя: Леньо С. І.