Справа № 456/1150/18
Провадження № 2/456/910/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що підлягає стягненню на підставі виконавчого листа №2-2804/07, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 07.11.2007 року та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на утримання сина в розмірі 5975, 00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області, яке набрало законної сили 22.10.2007 року, вирішено стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частин всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час у відповідача відсутня заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини. Однак зазначила, що Законом України № 2031- VIII від 17.05.2017 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України і зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином мінімальний розмір аліментів на підставі рішення суду на даний час є меншим за законодавчо встановлений мінімум розміру аліментів. Окрім цього позивач зазначила, що протягом останніх років дитина навчається у спортивно оздоровчому клубі «СЕНЕ», де опановує прийоми бойового мистецтва з карате. Участь у змаганнях, а також поїздки для участі у змаганнях потребують значних матеріальних витрат, зокрема загальна сума витрат на оплату поїздок на змагання в період з 01.02.2017 року по 09.12.2017 року становила 11 200, 00 грн. Також, практично щомісяця за навчання дитини у цьому клубі сплачується близько 200, 00 грн., а всі витрати повязані із поїздками на змагання дитини позивач несла сама. У звязку з навчанням сина ОСОБА_3 в спортивно оздоровчому клубі «СЕНЕ» позивач просить стягнути з відповідача додаткові кошти на оплату навчання та поїздки на змагання в розмірі 5975, 00 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та доповнила, що рішення суду підлягає зміні в частині встановленого розміру аліментів. Окрім цього зазначила, що відповідач протягом останніх трьох років є працевлаштованим у ТзОВ «Надрагідробурмаш» та має можливість сплачувати аліменти в розмірі ? частини від його заробітної плати. Крім цього, просить стягнути половину додаткових витрат, які вона понесла у звязку з участю сина в спортивних змаганнях.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задоволити позов.

Відповідач в судовому засіданні погодився з позовними вимогами щодо сплати аліментів в розмірі ? частини від його заробітної плати. Однак щодо стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 5975, 00 грн. заперечив та зазначив, що працює помічником бурильника ТзОВ ««Надрагідробурмаш» та отримує мінімальну заробітню плату в розмірі 3700, 00 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

З копії свідоцтва про народження виданого 29.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області серії 1-СГ № 072133 вбачається, що у сторін 15.09.2006 року народився син ОСОБА_3 /а.с. 5/.

З копії виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.10.2007 року по справі № 2-2804/07 вбачається, що з ОСОБА_2 стягують на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частин всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2007 року і до досягнення ним повноліття. /а.с. 6/.

Відповідно до копії інформації про виконавче провадження від 27.01.2016 року відкрито виконавче провадження з 12.12.2014 року згідно виконавчого листа від 07.11.2007 № 2-2804/07 /а.с. 7/.

З копії довідки про доходи від 10.03.2016 року №166, виданої директором ТзОВ «Надрагідробурмаш» вбачається, що ОСОБА_2 за період з 01.01.2015 року по 31.01.2016 року отримав дохід в сумі 21188, 15 грн. / а.с. 8/.

З копії довідки про доходи від 10.04.2017 року №130, виданої директором ТзОВ «Надрагідробурмаш» вбачається, що ОСОБА_2 за період з 01.02.2016 року по 31.03.2017 року отримав дохід в сумі 34195, 27 грн. / а.с. 9/.

З копії довідки про доходи від 12.02.2018 року №141, виданої директором ТзОВ «Надрагідробурмаш» вбачається, що ОСОБА_2 за період з 01.04.2017 року по 31.01.2018 року отримав дохід в сумі 33265, 58 грн. / а.с. 9/.

Відповідно до копії довідки спортивно оздоровчого клубу «СЕНЕ» від 01.02.2018 року загальна сума витрат на оплату поїздок на змагання ОСОБА_5 в період з 01.02.2017 року по 09.12.2017 року становила 11200, 00 грн. /а.с. 10/.

З копії квитанції № 208 від 19.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 на користь спортивно оздоровчого клубу «СЕНЕ» сплачено 250, 00 грн. /а.с. 11/.

З копії квитанції № 5 від 05.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 на користь спортивно оздоровчого клубу «СЕНЕ» сплачено 500, 00 грн. /а.с. 12/.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) ) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно правового висновку ВСУ у справі № 6-1489 цс 17 визначено, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Суд встановив, що з часу присудження аліментів, які були визначені в розмірі 1/6 частин всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Окрім цього, на підставі Закону України № 2031- VIII від 17.05.2017 року до ч. 2 ст. 182 СК України внесені зміни і зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим, вищевказаний розмір аліментів на утримання дітей не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір значно менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, рівність обовязків матері та батька дитини щодо матеріального забезпечення дітей, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню з 1/6 частин всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ? частину заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 5975, 00 грн., то слід вказати, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач працює помічником бурильника ТзОВ ««Надрагідробурмаш» та отримує мінімальну заробітню плату в розмірі 3700, 00 грн. З копії довідки спортивно оздоровчого клубу «СЕНЕ» від 01.02.2018 року вбачається, що загальна сума витрат на оплату поїздок на змагання ОСОБА_5 в період з 01.02.2017 року по 09.12.2017 року становила 11200, 00 грн. З урахуванням викладеного та враховуючи правову позицію ВСУ у справі № 6-1489 цс 17, суд дійшов висновку, що матеріальне становище відповідача та повідомлені ним обставини, свідчать про неможливість відшкодування ним позивачу половини вартості понесених нею додаткових витрат, спрямованих на фізичний та духовний розвиток сина в розмірі 5975, 00 грн. Оскільки у позивача значно більша заробітна плата, про яку вона повідомила в судовому засіданні, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 в розмірі 2800, 00 грн. (1/4 від сплаченої позивачем вартості поїздок). Суд не бере до уваги доводи відповідача про відмову від сплати до додаткових витрат, та вважає, що останній зобовязаний частково компенсувати позивачу витрати, які вона понесла.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те що обовязок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; витрати позивача на дитину, на які вона покликалася, суд вважає, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ? частину заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. У звязку з наведеним суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 в розмірі 2800, 00 грн.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 704, 80 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Не підлягають стягненню з відповідача витрати на правову допомогу, оскільки в судовому засіданні позивач та її представник від стягнення таких витрат відмовилися.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 13, 76, 77, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер 37349225 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 50 (пятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер 37349225 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 2800 /дві тисячі вісімсот/ грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя ОСОБА_6