Справа № 242/1926/18
Провадження № 2/242/935/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання втративши право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому зазначив, що він є власником житлового будинку, розташованого в м.Авдіївка, вул.Леваневського, 16а, на підставі договору купівлі-продажу. У будинку також зареєстровані, але не мешкають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які обіцяли знятися з реєстрації після продажу будинку, але не зробили цього до теперішнього часу. Зазначене перешкоджає отримувати субсидію, також, йому доводиться сплачувати комунальні послуги за відповідачів.

Просив визнати втратившими право користування жилим приміщенням в будинку 16-а по вул.Леваневського м.Авдіївка Донецької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця Карелії, м.Пудож.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.05.2018 року відкрито провадження по справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами.

У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачі відзив не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу від 02.03.2017 р. ОСОБА_4, яка діє від імені ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Леваневського, 16-а (а.с.4-5).

Власником будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Леваневського, 16-а, є ОСОБА_1 (а.с.8).

Як вбачається з копії домової книги, у будинку за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Леваневського, 16-а, також зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9-13).

Зазначене також підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради та інформацією Відділу реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_5 міської ради (а.с.14,21,22).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.

Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачі не мешкають за адресою реєстрації понад встановлений законом термін, як-то акт про не проживання чи будь-який інший доказ, що підтверджує не проживання відповідачів за зазначеною адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 317, 319,391 ЦК України, ст..ст.71, 72 ЖК України, ст.ст.258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, вул.леваневського, 16 а, до ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, вул.леваневського, 16 а, ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, вул.леваневського, 16 а, про визнання втративши право користування жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя