Справа № 365/66/18
Номер провадження: 2/365/108/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2018 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона з відповідачем ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. З 2016 року дитина відвідує клас хореографії Згурівської музичної школи, що є розвитком здібностей дитини. У звязку з чим позивачкою здійснюєтья оплата вартості такого навчання в розмірі 240,00 гривень щомісячно. За навчальний рік позивачка витратила 240 грн. х 9 місяців = 2160,00 грн. Також позивачка купує відповідний одяг, взуття, аксесуари для тренувань, концертні костюми, з початку навчального 2017 року по даний час витрати склали 2199,00 грн. 12.01.2018 року дитина знаходилась на амбулаторному лікуванні в медичному центрі «Мій зір» МОЗ України. 19.01.2018 року дитина знаходилась на амбулаторному лікуванні у Згурівській амбулаторії загальної практики сімейної медицини. На лікування доньки з січня 2018 року позивачкою було витрачено 1000,00 грн., з яких 738,68 грн. підтверджується фіскальними чеками. Вважає, що відповідач має сплатити половину від понесених нею витрат на лікування та відвідування хореографічного класу.

Враховуючи викладене, позивачка ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки, в розмірі 2548,84 грн.

До закінчення підготовчого судового засідання позивачка ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача ще 1271,42 грн. додаткових витрат, повязаних з лікуванням дитини, а разом просила стягнути 3820,26 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги, з урахуванням їх збільшення, підтримала повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав. Вважає, що хореографічні здібності дитини нічим не підтверджені, а тому зайняття дитини в хореографічному класі є не розвитком здібностей дитини. Також зайняття хореографією не є рекомендованим дитині за медичним критерієм, а тому не є життєво необхідним. В частині витрат на лікування вважає, що позивачка на власний розсуд звернулась до приватної клініки, хоча могла отримати аналогічну безкоштовну консультацію і в державній чи комунальній медичній установі. Не всі з придбаних ліків за чеками співпадають з медичним призначенням, а тому не можуть вважатись витратами на лікування дитини. Звернув увагу суду на те, що відповідач ОСОБА_2 має на утриманні ще трьох дітей, а також ще одну спільну дочку з позивачкою, аліменти на утримання якої з нього теж присуджені. Дружина ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує незначну державну допомогу. Відповідач працює з неповною зайнятістю. Коштів родини відповідача не вистачає на належне забезпечення його родини. Враховуючи відсутність у відповідача фінансової можливості приймати участь у додаткових витратах на утримання дочки ОСОБА_5, просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей, дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно якої відповідач позбавлений батьківських прав, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що встановлено з копій свідоцтв про народження (а.с.15,91), копії рішення суду (а.с.70-74). З відповідача присуджені до стягнення аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, до досягнення дитиною повноліття (копії судових рішень а.с.16-20). Позивачка працює в Державній установі «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМН України» на посаді провідного економіста, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (довідка а.с.92). Малолітня ОСОБА_4 проживає з позивачкою, займається у ансамблі сучасного танцю, має хореографічні здібності, бере участь у концертній діяльності Згурівської дитячої музичної школи та була нагороджена дипломом за І місце районному конкурсі дитячої творчості «ОСОБА_3 музична» в номінації «Хореографія» (довідка про місце проживання та склад сімї - а.с.14, довідка навчального закладу а.с.21, копія диплому а.с.75). Позивачкою здійснено оплату вартості навчання в музичній школі (копії дублікатів квитанції на суму 480 грн. а.с.23,24), а також здійснено витрати на придбання відповідного одягу, взуття, танцювального костюму тощо (копії товарних чеків на загальну суму 2199,00 грн. а.с.31,32). Дитина знаходилась на амбулаторному лікуванні та позивачкою здійснювались витрати на придбання ліків та оплату послуг лікаря (виписки з медичної картки а.с.25-28,93,95, медична довідка а.с.29, копії фіскальних чеків а.с.30,94,96,97, копія рецепту на окуляри з товарним чеком про оплату їх вартості а.с.98). Відповідач працює в ТОВ «Грін Маєток» на посаді інженера на постійній основі з неповною зайнятістю (копія наказу а.с.55), має заборгованість із сплати аліментів на утримання дітей (копія довідки-розрахунку а.с.56), проживає з родиною у орендованому житлі (копія договору оренди квартири у приватної особи а.с.57), є батьком малолтніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, відповідач має пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей (копія посвідчення а.с.55).

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

В пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України Верховний Суд України 15.05.2006 N 3

«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертається увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК

участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Верховний Суд України розяснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини, дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. З відповідача присуджені аліменти на утримання дочки. У звязку із розвитком хореографічних здібностей дитини, а також за станом здоровя дитини, позивачкою були здійснені додаткові витрати на дочку. Враховуючи майновий та сімейний стан сторін, суд вважає, що позивачка та відповідач зобов'язані брати участь у додаткових витратах в рівній мірі, тобто порівну. Суд не приймає посилання представника відповідача на не підтвердження наявності у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, хореографічних здібностей, оскільки це спростовується, зокрема, характеристикою спеціалізованого навчального закладу. Повністю погоджуючись із сумою витрат на придбання танцювального одягу, взуття тощо 2199,00 грн., суд не вбачає за можливе стягнути половину вартості навчання хореографічному класі 2160,00 грн./2=1080,00 грн. Позивачкою до суду надано лише два дублікати квитанції про оплату навчання в загальній сумі 480,00 грн. З довідки, наданої навчальним закладом не видається можливим встановити період часу, з якого дитина навчається, а також оплачену вартість навчання, а тому до стягнення з відповідача підлягаю витрати за оплату хореографічного класу в розмірі 240 грн. В частині витрат на лікування дитини суд повністю погоджується з розміром, визначеним позивачкою. Відмінність назв деяких медичних препаратів лікарському призначенні та у чеках має місце через заміну приписаних ліків їх аналогами, що не спростовує сам факт використання вказаних медпрепаратів саме для лікування дитини. Щодо оплати вартості медичних оглядів та консультації окуліста в сумі 150,00 грн., суд вважає, що вказані витрати також мають нестися спільно батьками, оскільки обовязок користуватись послугами саме лікарів державних чи комунальних закладів у позивачки відсутній.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 2344,55 грн. В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити

Оскільки при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.180,185 СК України, ст.ст.2,19,28,49,141,255,263,265,273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2344 (дві тисячі триста сорок чотири) гривні 55 копійок.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В.ХИЖНИЙ