Справа № 314/1499/17
Провадження № 2/314/84/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

19.09.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Капітонова Є.М.,

секретар судового засідання Якубовська Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» доОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12321,35 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.11.2010 між сторонами було укладено кредитний договір № Б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна».

26.01.2015 Відповідачу переоформлено кредитну картку на кредитну картку «Gold» та надано кредит на загальну суму 5000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, виконати інші зобов'язання згідно умов договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 02.01.2017 утворилась заборгованість в розмірі 12321,35 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, запереченнях.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступні обставини:

30.11.2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № Б/н (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 5000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, виконати інші зобов'язання згідно умов договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 12321,35 грн., що складається з:

2917,55 гривень заборгованість за кредитом;

3918,58 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом;

4422,30 гривень заборгованість за пенею,

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг:

500,00 гривень штраф (фіксована частина);

562,92 гривень штраф (процентна частина);

та підтверджується розрахунком заборгованості станом на 02.01.2017.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується таким.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час згідно з п. 8.6 Умов та правил банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена ВСУ у постановах від 21.10.2015 №6-2003цс15, від 11.10.2017 №347/1910/15-ц.

У звязку із зазначеним суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу.

Відповідачем подано заяву про застосування позовної давності.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті).

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Така позиція викладена в Постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 14-10цс18.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що позивачем строк позовної давності не пропущено, оскільки за кредитним договором відповідачем отримано кредитну картку №515116 строк дії якої останній день місяця 11.2017. Позивач звернувся за захистом цивільного права до суду 18.04.2017, тобто в межах строку позовної давності.

Відповідачем контррозрахунку заборгованості за кредитним договором до суду не надано.

Оскільки судом встановлено, що відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує в результаті чого утворилась заборгованість, розрахунок заборгованості здійснено відповідно до умов договору, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, адреса проживання: 70025, Запорізька область, Вільнянський район, с. Широке (Уральське), вул. Крупської, буд. 51, паспорт СЮ № 073252, виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області від 22.01.2008 року) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) заборгованість за кредитним договором № Б/н від 30.11.2010 в розмірі 11258 (одинадцять тисяч двісті пятдесят вісім) гривень 43 коп., що складається з: 2917,55 гривень заборгованість за кредитом; 3918,58 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 4422,30 гривень заборгованість за пенею.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, адреса проживання: 70025, Запорізька область, Вільнянський район, с. Широке (Уральське), вул. Крупської, буд. 51, паспорт СЮ № 073252, виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області від 22.01.2008 року) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Вільнянський районний суд Запорізької області.

День складення повного судового рішення 19.09.2018.

Суддя: Євген Миколайович Капітонов

19.09.2018