Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Соловйова О.Л.,
при секретарі Лопатнюк К.О.,
представника позивача - адвоката ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,
третьої особи - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, суд
В С Т А Н О В И В:
18.12.2017, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 2000грн., на утримання непрацездатного батька. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонер, має статус «Дити війни» є інвалідом І-ї групи, непрацездатний, через важке захворювання, потребує сторонньої допомоги як особа, яка перенесла інсульт, не рухається, витрачає щоденно кошти на ліки, особисту гігієну, реабілітаційні процедури тощо, окрім пенсії інших доходів не має, а тому потребує допомоги з боку працездатного повнолітнього сина.
Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, висловлюючи сумнів щодо волевиявлення позивача на стягнення з нього аліментів, просив суд для зясування справжньої волі позивача зобовязати його обовязковою явкою до суду.
Ухвалою суду від 14.02.2018, з метою забезпечення представництва інтересів позивача, який є інвалідом І групи, доручено Маріупольському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката позивачу ОСОБА_4
В судовому засіданні, представник позивача адвокат ОСОБА_1В, діюча на підставі довіреності та доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 26.02.2018, підтвердила власне волевиявлення позивача на стягнення аліментів з повнолітнього працездатного сина ОСОБА_2, який визначений відповідачем по справі. Зазначила, що особисто відвідала позивача за місцем його мешкання, пересвідчилась у тому, що за станом здоровя позивач постійно знаходиться у ліжку, позбавлений можливості самостійно пересуватись, погано пише. Однак, через потребу у сторонній допомозі, висловлює бажання щодо стягнення з повнолітнього сина грошових коштів на утримання та догляд батька, який втратив працездатність. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з тих же підстав, які зазначені у позові.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, позов не визнав, просив відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю вимог. Так, посилаючись на належне соціальне забезпечення вказав, що позивач отримує пенсію за інвалідністю яка дорівнює 2500грн, має іншу дитину повнолітню, працездатну доньку ОСОБА_3, яка також повинна нести витрати на утримання непрацездатного батька. Останній розпорядився власністю, передавши права на нерухоме майно, близькому оточенню доньки, у звязку з чим остання повинна одноособово нести витрати по догляду за позивачем. Окрім того, поставив під сумнів доцільність та цільове використання аліментів з боку інших родичів позивача, оскільки за відсутності піклувальника, за станом здоровя, останній не зможе самостійно ними розпоряджатись.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, що вступила в процес на стороні позивача, ОСОБА_3 суду показала, що є донькою позивача від першого шлюбу. Дізнавшись про стан здоровя батька, та відсутність сторонньої допомоги з боку його родини, поклала на себе обовязок з догляду за позивачем. Самостійно несе витрати на придбання ліків та засобів гігієни. Запрошує доглядальницю, послуги якої сплачує з власних коштів. Вимоги позивача вважає обґрунтованими, оскільки повнолітній та працездатний син - відповідач по справі, самоусунувся від обовязку з догляду за хворим батьком.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п.9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Допитана в судовому засіданні медичний працівник реанімаційного відділення МЛ №2 м.Маріуполя ОСОБА_5 суду показала, що після виписки позивача зі стаціонарного відділення, внаслідок перенесеного інсульту, останній позбавлений можливості пересуватись, потребує сторонньої допомоги. Залучення доглядальниці є необхідним заходом, оскільки стан здоровя позивача не дозволяє залишати його наодинці тривалий час.
Допита в якості свідка ОСОБА_6 суду показала, що позивач є її колишнім чоловіком, з яким у 1986 році розлучились. Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_3, яка залучена до участі у справі, в якості третьої особи. Дізнавшись про госпіталізацію позивача у 2015 році з інсультом, донька надає допомогу, оскільки інша дружина та син від нього відмовились. Незважаючи на спільне проживання в одній квартирі, допомоги йому не надають. Витрати на утримання хворого складаються зі сплати послуг доглядальниці, харчування, засобів гігієни та ліків.
Свідок ОСОБА_7 показала що, вона є колишньої дружиною позивача, від шлюбу з ким мають сина - позивача по справі. Суду підтвердила, що за місцем мешкання позивача приходила адвокат, яка є представником позивача в процесі. Задавала питання з приводу наявності бажання звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, але за станом здоровя останній відповісти нічого не міг. Вказуючи на власну досвідченість про стан здоровя позивача заперечує можливість останнього самостійно робити підписи, в тому числі у позовній заяві. Свідок показала, що розлучена з позивачем, тому жодної допомоги не надає, хоча продовжує мешкати з ним в одній квартирі. Підтвердила здійснення догляду з боку доньки позивача від попереднього шлюбу - ОСОБА_3
Суд, вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, допитавши свідків, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що сторони повязані близькими родинними звязками, позивач є рідним батьком відповідача, що не заперечується сторонами.
Позивач ОСОБА_4 є інвалідом І-ї групи «А» загального захворювання довічно, потребує сторонньої допомоги, інвалідність встановлена з 04 вересня 2015 року після перенесеного інсульту, є пенсіонером за віком (а.с.9-10), має поганий стан здоровя (а.с. 8), іншого доходу, окрім пенсії не має.
Повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги (ч.1 ст. 202 СК України).
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання непрацездатного батька, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, його стан здоровя, потреби, та відповідача, яка працездатний, отримує грошове забезпечення перебуваючи на військовій службі за контрактом, інших утриманців не має. Одночасно, судом враховано те, що вона є не єдиною дитиною позивача та особою, яка зобовязана утримувати непрацездатного батька, й має достатні можливості сплачувати аліменти на його утримання в розмірі 1000 грн.
Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб непрацездатного батька, обовязку участі у його утриманні інших осіб, які зобовязані приймати участь у його утриманні, стягненню підлягають аліменти у вказаному розмірі. Ця сума задовольнить потреби позивача, при цьому розмір, який він просить, суд вважає завищеним, розрахованим без урахування осіб, які зобовязані приймати участь у його утриманні.
Так, окрім відповідача, який є сином позивача, останній має ще одну повнолітню працездатну дитину - дочку ОСОБА_3, народжену від шлюбу з ОСОБА_6, яка також має надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.
При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги отримання фактичної допомоги від доньки позивача ОСОБА_3, у звязку чим до неї не пред'явлено позову про стягнення аліментів.
На підставі викладеного, ст.ст. 202-206 СК України, керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання непрацездатного батька, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 18 грудня 2017 року.
В решті позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 - відмовити.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1 на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. - судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення буде виготовлений - 17.09.2018 року.

Суддя О. Соловйов