АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3193/18А Справа № 181/1129/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2009 року з позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. У позивача змінились обставини, за якими він не може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу на користь ОСОБА_3, оскільки у 2017 році на підприємстві він отримав травму, внаслідок чого втратив 20% професійної працездатності, що змушує його переходити на роботу з меншим навантаженням та меншим заробітком, а також сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу на користь ОСОБА_4 Просить зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2009 року, з 1/4 частки всіх видів доходу до 1/6 частки для утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.1).

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2009 року, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, в особі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.48-51).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.а.с.57-62,69-74).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги позовних вимог в повному обсязі (а.с.64-66).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги - залишити без задоволення.

Судом 1 інстанції встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області №2-4521/09 від 26 жовтня 2009 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2009 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25 грудня 2026 року.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області №2/235/621/13 від 27 березня 2013 року підтверджується, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 лютого 2013 року, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки серії АБ №0046793, виданої міжрайонною травматичною МСЕК м.Покровська Донецької області 01 червня 2017 року про невизнання інвалідом,

ОСОБА_2 01 червня 2017 року пройшов первинний огляд, за результатом якого ступінь втрати професійної працездатності склав 20% з 01 червня 2017 року до 01 липня 2018 року. Потреба в медичній та соціальній допомозі: медикаментозне, оперативне лікування. Підстава: акт огляду МСЕК №902. Рішення МСЕК інвалідом не визнано, працевлаштування за лінією ЛМС. Рекомендовано лікування «Д» спостереження травмованого.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того, що в позивача з моменту винесення рішення суду від 26 жовтня 2009 року змінився сімейний та матеріальний стан народилася донька ОСОБА_5, 25 серпня 2011 року, на яку, згідно рішення суду від 27 березня 2013 року, стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини, а також погіршився стан здоровя втрачено 20% працездатності, але, в той самий час, позивачем не надано доказів того, що він сплачує аліменти на утримання другої доньки, яка проживає разом з ним та з третьою особою по справі, період втрати 20% працездатності встановлено не безстроково, а тому суд виходячи з розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про необхідність зменшити розмір аліментів до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказані висновки суду 1 інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Так, за змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 лютого 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Разом з тим, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Положенням ч.1 ст.182 СК України передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки серії АБ №0046793, виданої міжрайонною травматичною МСЕК м. Покровська Донецької області 01 червня 2017 року про невизнання інвалідом, ОСОБА_2 01 червня 2017 року пройшов первинний огляд, за результатом якого ступінь втрати професійної працездатності склав 20% з 01 червня 2017 року до 01 липня 2018 року. Потреба в медичній та соціальній допомозі: медикаментозне, оперативне лікування. Підстава: акт огляду МСЕК №902. Рішення МСЕК інвалідом не визнано, працевлаштування за лінією ЛМС. Рекомендовано лікування «Д» спостереження травмованого.

Крім того, у позивача народилася ще одна донька ОСОБА_5, 25 серпня 2011 року, на яку, згідно рішення суду від 27 березня 2013 року, стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду 1 інстанції є обґрунтованим, постановленим на підставі встановлених вищезазначених обставин по справі, відповідає нормам матеріального права, а саме ст. 192 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, щодо того, що суд 1 інстанції безпідставно не зменшив розмір аліментів до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), оскільки були всі наявні на те підстави, а саме: отримання травми, часткова втрата працездатності, потреба у постійному лікуванні та сплата аліментів на іншу неповнолітню дитину, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з того, що суд 1 інстанції при винесенні рішення про зменшення розміру аліментів до 1/5 частини всіх доходів (заробітку) врахував зазначені обставини і надав оцінку наданим по справі доказам.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, щодо того, що суд 1 інстанції безпідставно задовольнив частково позові вимоги позивача, посилаючись на те, що позивач рішенням МСЕК інвалідом не визнано, ступінь втрати його професійної працездатності склав 20% з 01 червня 2017 року до 01 липня 2018 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на час розгляду справи в суді 1 інстанції існували встановлені судом обставини для зменшення розміру аліментів, а саме: втрата професійної працездатності позивача на 20%, необхідність у лікуванні у зв'язку з погіршенням стану здоров'я.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що апелянти не позбавлені права після зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України, звернутися з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до незгоди з рішенням суду та особистого тлумачення норм права. Судом першої інстанції у повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: