Справа № 638/7571/18 Провадження № 2/638/3651/18
20 вересня 2018 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення щомісячної алресної допомоги,
Позивач звернувся до суду із позовоною заявою, якою просив суд стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце перебування (фактично проживає): АДРЕСА_2) надміру нарахованих грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення анти терористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 2644 грн. 87 коп. (Дві тисячі шістсот сорок чотири гривні 87 копійок) на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, а також стягнути судові витрати.
В обгрутування заявлених вимог позивачем вказано про те, що 28.10.2014 року ОСОБА_1 (як уповноважена особа) звернулася з відповідною заявою до управління про призначення їй щомісячної адресної допомоги, в заяві на призначення вона вказала членів сім'ї- свого чоловіка ОСОБА_2 Відповідачка вказала, що вони з чоловіком ОСОБА_2 перебувають в трудових відносинах з роботодавцем на тимчасово окупованій території України.
Відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи що перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.
Відповідно до заяви, відповідачу ОСОБА_1 та членам її сім'ї була призначена щомісячна адресна допомога на період з 28.10.2014 року по 27.12.2014 року у розмірі 884 грн., 28.12.2014 року по 27.02.2015 року у розмірі 442 грн.
Удруге ОСОБА_3 (як уповноважена особа) звернулася з заявою про призначення (подовження) їй та її чоловіку ОСОБА_2 даного виду допомоги 16.06.2015р. У заяві відповідач вказала, що її чоловік ОСОБА_4 працює у ТОВ НДПІ «СХІДБУДПРОЕКТ», а вона не працює. До заяви додала оригінал довідки з місця роботи про працевлаштування ОСОБА_2 з 18.05.2015 року.
Відповідно до заяви, ОСОБА_3 була призначена щомісячна адресна допомога на членів її сім'ї, а саме- на чоловіка, на період з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року у розмірі 442 грн.
24.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління з заявою про перерахунок виплати соціальної адресної допомоги у зв'язку з офіційним працевлаштуванням з 18.09.2015 року. До заяви додала оригінал довідки з місця роботи ТОВ НДПІ «СХІДБУДПРОЕКТ».
17.12.2015 року (по закінченню періоду призначення виплат) ОСОБА_3 звернулася до Управління з заявою про продовження виплати на членів її сім'ї.
Розпорядженням начальника Управління в продовження виплат переміщеним особам на проживання за заявами від 16.06.2015р., 24.09.2015р., 17.12.2015 р. відмовлено, оскільки грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до пункту 3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Тобто, допомога ОСОБА_2 на періоди з 16.06.2015 року по року була призначена управлінням помилково, без урахування пункту 3 Порядку.
При проведенні перевірки правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, виявлено, що Управлінням помилково призначена адресна допомога уповноваженому власнику сім'ї ОСОБА_1 на членів її сім'ї- ОСОБА_4 на період з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року, як працюючій особі, так як йому була припинена допомога у відповідності до п. 7 Порядку 27.02.2015 року, а тому на наступний період грошова допомога не призначається, тобто, грошова допомога за заявою уповноваженої особи від 16.06.2015 року призначена ОСОБА_2 неправомірно.
Таким чином, ОСОБА_2 не мав права на щомісячну адресну допомогу на період з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року, так як він працевлаштувався після припинення виплати допомоги.
Після виявлення помилки, Управлінням 25.12.2015 року винесене рішення про відмову в виплаті допомоги за заявою від 16.06.2015р. та була підрахована сума надмір отриманої допомоги, яка склала 2644 грн. 87 коп. за період з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року.
ОСОБА_1, як особі уповноваженій на отримання допомоги, 22.02.2016. 27.04.2016,18.07.2016 та 28.12.2016р. направлені повідомлення про необхідність повернення надмір отриманої допомоги. Лист зі зворотнім повідомленням повернувся до управління з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу.
У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
ОСОБА_1 до цього часу не повернула надмір отриману допомогу.
Направлена на адресу відповідача копія ухвали про відкриття провадження та додані до неї документи відповдіачем не отримана, конверт повернуто до суду за закінченням терміну зберігання, у зв'язку із чим відповідач вважається таким, що отримав названу ухвалу.
Враховуючи викладене, суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до стст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи,поданим відповіднодо цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 10.11.2014 ОСОБА_1, звернулась до управління, із заявою про взяття її на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та їй була видана довідка за № НОМЕР_2.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені у частині 1 цього Закону, на момент їх виникнення.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщеним осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Відповідно до пункту 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (надалі-Порядок) для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою.
28.10.2014 року ОСОБА_1 (як уповноважена особа) звернулася з відповідною заявою до управління про призначення їй щомісячної адресної допомоги, в заяві на призначення вона вказала членів сім'ї- свого чоловіка ОСОБА_2 Відповідачка вказала, що вони з чоловіком ОСОБА_2 перебувають в трудових відносинах з роботодавцем на тимчасово окупованій території України.
Відповідно до заяви, відповідачу ОСОБА_1 та членам її сім'ї була призначена щомісячна адресна допомога на період з 28.10.2014 року по 27.12.2014 року у розмірі 884 грн., 28.12.2014 року по 27.02.2015 року у розмірі 442 грн.
Удруге ОСОБА_1 (як уповноважена особа) звернулася з заявою про призначення (подовження) їй та її чоловіку ОСОБА_2 даного виду допомоги 16.06.2015р. У заяві відповідач вказала, що її чоловік ОСОБА_2 працює у ТОВ НДПІ «СХІДБУДПРОЕКТ», а вона не працює. До заяви додала оригінал довідки з місця роботи про працевлаштування ОСОБА_2 з 18.05.2015 року.
Відповідно до заяви, ОСОБА_1 була призначена щомісячна адресна допомога на членів її сім'ї, а саме- на чоловіка, на період з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року у розмірі 442 грн.
24.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління з заявою про перерахунок виплати соціальної адресної допомоги у зв'язку з офіційним працевлаштуванням з 18.09.2015 року. До заяви додала оригінал довідки з місця роботи ТОВ НДПІ «СХІДБУДПРОЕКТ».
17.12.2015 року (по закінченню періоду призначення виплат) ОСОБА_3 звернулася до Управління з заявою про продовження виплати на членів її сім'ї.
Розпорядженням начальника Управління в продовження виплат переміщеним особам на проживання за заявами від 16.06.2015р., 24.09.2015р., 17.12.2015 р. відмовлено, оскільки грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до пункту 3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Тобто, допомога ОСОБА_2 на періоди з 16.06.2015 року по року була призначена управлінням помилково, без урахування пункту 3 Порядку.
Відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи що перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.
При проведенні перевірки правильності призначення та виплати щомісячної адресної
допомоги внутрішньо переміщеним особам, виявлено, що Управлінням помилково призначена адресна допомога уповноваженому власнику сім'ї ОСОБА_5 на членів її сім'ї- ОСОБА_4 на період з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року, як працюючій особі, так як йому була припинена допомога у відповідності до п. 7 Порядку 27.02.2015 року, а тому на наступний період грошова допомога не призначається, тобто, грошова допомога за заявою уповноваженої особи від 16.06.2015 року призначена ОСОБА_2 неправомірно.
Таким чином, ОСОБА_2 не мав права на щомісячну адресну допомогу на період з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року, так як він працевлаштувався після припинення виплати допомоги.
Після виявлення помилки, Управлінням 25.12.2015 року винесене рішення про відмову в виплаті допомоги за заявою від 16.06.2015р. та була підрахована сума надмір отриманої допомоги, яка склала 2644 грн. 87 коп. за період з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року.
ОСОБА_1, направлений лист про необхідність повернення надмір отриманої адресної допомоги, однак у добровільному порядку відповідач отриману вимогу виконала.
Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Відповідач до цього часу не повернула надмір отриману допомогу.
Відповідачем відзив на позовну заяву не подано, доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надала, тому суд вважає обставини, викладені в позовній заяві, доведеними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 4,5, 12,13, 76-81,141, 236, 263,264,264 , 280-282 ЦПК України, ст.1166 ЦК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», «Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №505 із змінами та доповненнями, суд
Позовні вимоги за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради до ОСОБА_6 про стягнення надмірно надміру нарахованих грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя О.В. Шишкін