ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року

м.Суми

Справа №592/921/18

Номер провадження 22-ц/788/935/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 02 квітня 2018 року у складі судді Алфьорова А.М., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в :

29 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2017 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття чи до зміни матеріального становища сторін. На даний час він отримує мінімальну заробітну плату, однак з урахуванням всіх утримань до виплати йому залишається 1500 грн., що менше ніж прожитковий мінімум. Вважає, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі встановленому попереднім рішенням суду, тому просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини сина ОСОБА_4 з 1/3 до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 02 квітня 2018 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2017 року у справі № 592/6532/17 та вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття та аліменти сплачувати його матері ОСОБА_2, починаючи стягувати з дня звернення з позовом до суду 29.01.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати частково та стягнути з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд вийшов за межі позовних вимог стягнувши з неї на користь держави витрати по сплаті судового збору. Крім того, не погоджуючись зі зменшенням аліментів, вказувала, що суд не врахував стан здоров'я дитини, наявність у неї на утриманні ще однієї дитини.

Позивач ОСОБА_4 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, копію якої отримав 14 травня 2018 року (а.с. 35).

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони з 20 травня 2016 року до 17 січня 2018 року перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 15.06.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття чи до зміни матеріального становища сторін.

Зменшуючи розмір аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Такі ж розяснення містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

З матеріалів справи вбачається, що аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку стягнуто з ОСОБА_1 на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2017 року.

Пред'являючи позов про зменшення розміру аліментів 29 січня 2018 року, всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України, ОСОБА_1 не надав доказів, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів у нього суттєво погіршився матеріальний стан чи змінився сімейний стан або погіршився стан здоров'я.

Доводи ОСОБА_1 в позовній заяві про те, що в грудні місяці він захворів і не мав коштів на лікування не можна вважати обґрунтованими, оскільки вони не підтверджується доказами. Наявність у позивача ще одного сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5), який є повнолітнім та наявність обовязку оплачувати комунальні послуги не є підставами, передбаченими ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів.

З довідки Сумського державного університету від 19 січня 2018 року № 0085 вбачається, що заробітна плата позивача у серпні 2017 року (час ухвалення рішення про стягнення аліментів) становила 3500,31 грн. і з вересня по грудень 2017 року її розмір збільшився, зокрема в грудні 2017 року позивачу нараховано 3950,00 грн. (а.с. 9)

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про наявність передбачених ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів є необґрунтованим.

В зв'язку з цим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Крім того, апеляційний суд встановив, що висновок місцевого суду щодо розподілу судових витрат не відповідає положенням ст. 141 ЦПК України, оскільки судовий збір не підлягав стягненню з ОСОБА_2, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ч. 13 ст. 7, ст. ст. 368, 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 02 квітня 2018 року скасувати та прийняти постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6