Справа № 369/4044/17 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/2370/18 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 43 18.09.2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд Київської області у складі судді судової палати в цивільних справах Журби С.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, служби у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської райдержадміністрації про виселення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року відкрито провадження у справі. Відповідач подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, яка всупереч вимог Закону України «Про судовий збір» не була оплачена судовим збором та подана з пропуском встановленого законом строку.

У зв'язку з цим ухвалою суду від 10 травня 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху, визнано зазначені апелянтом підстави пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними та відмовлено у задоволенні його клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.Апелянту зазначено про необхідність подати клопотання із обґрунтуванням поважності причини пропуску процесуального строку та надати докази сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху тричі направлялась апелянту за адресою, вказаною в апеляційній скарзі, однак поштові конверти повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання». При цьому, згідно листа Укрпошти від 04 вересня 2018 року надіслані судом рекомендованими листами копії ухвали від 10 травня 2018 року в період з 22 травня 2018 року по 28 серпня 2018 року доставлялись за зазначеною апелянтом адресою, однак не були вручені через те, що двері працівнику пошти не відчиняли, а за отриманням листів відповідно до залишених повідомлень ніхто не звертався.

Відповідно до положень ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином вказана ухвала апеляційного суду вважається врученою.

Як вбачається з матеріалів справи, за весь період перебування справи в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 жодним чином не цікавився станом своєї апеляційної скарги, свої процесуальні обов'язки належно не реалізовував, вимог ухвали від 10 травня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху не виконав.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосереднього, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Вищевказане свідчить, що тривала відсутність інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Згідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга надійшла поза межами строку на апеляційне оскарження, апелянт не навів причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які можливо визнати поважними, та неоплачена судовим збором, суд відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 358 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, служби у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської райдержадміністрації, про виселення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя

Апеляційного суду

Київської області С.О. Журба