Справа № 182/41/18
Провадження № 2/0182/442/2018
19.09.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Тихомирова І.В.
за участю секретаря - Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нікополь у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи те, що відповідач протиправно, всупереч умов договору, не повертає позивачу кредит, позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 110/11-0573 від 11.10.2006 року на загальну суму 23 369, 08 доларів США, та судові витрати у розмірі 9 383,87 грн.
Ухвалою суду постановлено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для подання відповідачем відзиву на позов та роз'яснено учасникам справи можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.31).
Відповідач відзиву на позов або жодних заяв суду не подавав. Ухвала про відкриття провадження разом з матеріалами позову була направлена за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка співпадає з адресою, зазначеною у позові (а.с.2,36,43).
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
З урахуванням того, що судом були використані передбачені Законом способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, а також зважаючи на згоду належним чином уповноваженого представника позивача на заочний розгляд справи та відсутність відзиву на позов від відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що у даному випадку не будуть порушені процесуальні права відповідача, оскільки заочне судове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, у порядку ст. 284 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
З умовами Договору кредиту № 110/11-0573 від 11.10.2006 року та Додаткової угоди № 1 від 13.06.2009 відповідач був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи.
Позивач свої зобов'язання перед ОСОБА_1 виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит на обумовлену суму (а.с.14-15).
У суду не викликає сумніву той факт, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за Договором, оскільки не виконав його умови та не повернув банку отримані кошти.
Позивачем була направлена вимога про усунення порушень на адресу ОСОБА_1 вих. № 170/17 від 19.10.2017 року (а.с.16-17), однак вона залишилися без уваги.
Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.
Враховуючи те, що звернення ПАТ «Укрсоцбанк» про повернення коштів результатів не принесли, до теперішнього часу відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання перед Банком, суд вважає, що зазначена сума заборгованості повинна бути стягнена з ОСОБА_1 примусово.
Крім того, згідно з вимогами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений останнім при подані позовної заяви судовий збір у розмірі 9383 грн. 87 коп. (дев'ять тисяч триста вісімдесят три грн. 87 коп.).
Керуючись ст.ст. 526,527,530,533,1050,1054 ЦК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,263-265,280 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»- задовольнити.
-12 241 (дванадцять тисяч двісті сорок один) доларів США 19 центів (що в еквіваленті становить 317 587 (триста сімнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят сім) грн. 01 коп.) - кредитна заборгованість;
-11 127 (одинадцять тисяч сто двадцять сім) доларів США 89 центів, (що в еквіваленті становить 288 703 (двісті вісімдесят вісім тисяч сімсот три) грн. 41 коп.) - заборгованість по відсоткам.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 9383 (дев'ять тисяч триста вісімдесят три) грн. 87 коп.
Повний текст судового рішення складено 19.09.2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І. В. Тихомиров