Справа №720/637/18
Провадження № 2/720/436/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Новоселиця.

Новоселицький районний суд Чернівецької області, у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Мелещук К.О.,

сторін по справі:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Диновецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області,

-про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що господарство по вул.. Шевченка, 8 в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області станом на 1990 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого були, голова двору ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК Української PCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/2 частці в даному господарстві.

07 лютого 2008 року помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння по вул.. Шевченка, 8 в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав, а тому вступають в дію норми спадкування за законом.

Спадщину після смерті 07 лютого 2008 року ОСОБА_4 прийняла за законом його дружина ОСОБА_5 та як на день смерті була зареєстрована та проживала з померлим ОСОБА_4.

26 серпня 2009 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_3.

09 вересня 2017 року померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння по вул.. Шевченка, 8 в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області.

Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті 09 вересня 2017 року ОСОБА_5 була її донька ОСОБА_6, яка на день смерті матері була недієздатна та мала обовязкову частку в спадщині, однак від неї відмовилася.

Позивач своєчасно прийняла спадщину після смерті 09 вересня 2017 року, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Постановою нотаріуса позивачу ОСОБА_3 відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті 09 вересня 2017 року ОСОБА_5, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе.

Просить суд визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літер А, сарай літер Б, В, літня кухня літера Г, убиральня літер Д, колодязь № 1, огорожа №2-3, розташований по вул. Шевченка, 8 с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 09 вересня 2017 року ОСОБА_5.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву в повному обсязі з підстав зазначених в ній. Просить суд позов задовольнити.

Представник сільської ради в підготовчому судовому засіданні не зявився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у їх відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Суд вислухавши думку представника позивача враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі, про що складений актовий запис № 21, прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4.

Господарство по вул. Шевченка, 8 в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області станом на 1990 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого були, голова двору ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5, що підтверджується довідкою № 562 від 19.04.2018 року виданою Диновецької сільською радою новоселиць кого району.

Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності».

Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало двом членам двору на праві спільної власності у рівних частках. А тому власники даного дворогосподарства ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали рівні часки по 1/2.

Стаття 380 ЦК України зазначає, що жилий будинок є обєктом права приватної власності.

07 лютого 2008 року помер ОСОБА_4, про що складений актовий запис № 06 та про, що свідчить свідоцтво про смерть серії І-МИ № 104602.

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння по вул. Шевченка, 8 в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області.

При своєму житті ОСОБА_4 заповіту не склав, а тому згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України вступають в дію норми спадкування за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадщину фактично прийняла його дружина ОСОБА_5, оскільки була зареєстрована та проживала разом із померлим в одному господарстві на день його смерті, що підтверджується довідкою № 565 від 19.04.2018 року виданою Диновецькою сільською радою Новоселицького району.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За життя 26 серпня 2009 року ОСОБА_5 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 130 та посвідчений секретарем Диновецької сільської ради, яким все своє майно заповіла ОСОБА_3 .

09 вересня 2017 року померла ОСОБА_5, про що складений актовий запис № 41 та про, що свідчить свідоцтво про смерть серії І-МИ № 181656.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на домоволодіння по вул.. Шевченка, 8 в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області.

Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивач ОСОБА_3 своєчасно прийняла спадщину за заповітом після смерті 09 вересня 2017 року ОСОБА_5, оскільки 27 вересня 2017 року у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті 09 вересня 2017 року ОСОБА_5 була її донька ОСОБА_6, яка на день смерті матері була недієздатна та мала обовязкову частку в спадщині, однак від неї відмовилася, що підтверджується заявою від 26 січня 2018 року поданою до нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Постановою приватного нотаріуса Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_8 від 02 квітня 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул. Шевченка, 8 с. Динівці Новоселицького району, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивач ОСОБА_3 своєчасно прийняла спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі

Також представник позивача звернувся з усним клопотанням про повернення позивачу ОСОБА_3 50 % сплаченого судового збору.

Суд вирішуючи питання щодо судових витрат приймає до уваги, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до квитанції № 0.0..1 від 26.04.2018 року в сумі 1402 грн. 68 коп. (одна тисяча чотириста дві гривні шістдесят вісім копійок), які є обґрунтованими та пропорційними заявленому позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд враховуючи, що представник відповідача визнав заявлені позовні вимоги до початку розгляду справи по суті тобто у процесі підготовчого судового засідання що і стало підставою для винесення рішення по суті заявлених позовних вимог, тому на підставі викладеного суд вважає за необхідним, повернути з державного бюджету 1402 грн. 68 коп. (одна тисяча чотириста дві гривні шістдесят вісім копійок) сплаченого при поданні позову на користь ОСОБА_3.

Розпорядником коштів місцевого бюджету Новоселицького району є управління державного казначейства у Новоселицькому районі, яке уповноважене повертати сплачений сторонами судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 142, 176, 200, 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України і на підставі ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ухвалив:

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КР 489654 виданий Новоселицьким РВ УМВС України у Чернівецькій області 15 грудня 1999 року, ІПН: НОМЕР_1 право власності на житловий будинок літер А, сарай літер Б, В, літня кухня літера Г, убиральня літер Д, колодязь № 1, огорожа №2-3, розташований по вул. Шевченка, 8 с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 09 вересня 2017 року ОСОБА_5.

Повернути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КР 489654 виданий Новоселицьким РВ УМВС України у Чернівецькій області 15 грудня 1999 року, ІПН: НОМЕР_1 50% сплаченого судового збору відповідно до квитанції № 0.0..1 від 26.04.2018 року в сумі 1402 грн. 68 коп. (одна тисяча чотириста дві гривні шістдесят вісім копійок) з Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.