Справа № 6-367/10 Провадження № 22-ц/795/1113/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Боброва І. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої-судді ОСОБА_2,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем Зіньковець О.О.,

учасники справи:

заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

заінтересовані особи:

ПАТ «Альфа-Банк»,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 липня 2018 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження,

місце ухвалення рішення судом першої інстанції місто Чернігів,

дата складання повного тексту ухвали суду першої інстанції 26 липня 2018 року,

У С Т А Н О В И В :

15.05.2018 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось із заявою (надіславши її поштою), в якій просило замінити стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі № 6-367/10.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № SME0015192 від 03.07.2008.

26.09.2016 між заявником та стягувачем укладено Договір факторингу № 20160ЗАБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № SME0015192 від 03.07.2008 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Тому, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в заяві до суду просило про заміну сторони виконавчого провадження на підставі положень ст. 512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та з врахуванням правової позиції, висловленої в постанові ВСУ від 20.11.2013 у справі № 6-122цс13.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 липня 2018 року заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволена. Замінено стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі № 6-367/10.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду і прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на грубе порушення судом норм процесуального права; неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Так, апелянт зазначає, що заявником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні не додано документів, які необхідні для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: копії рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» та копії рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SME0015192; належним чином завіреної копії виконавчого листа Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12.03.2010 № 6-367/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором; копії постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаних рішень; довідка виконавчої служби про стан виконання вищезазначених рішень.

Крім того до участі у розгляді справи не було залучено відповідний відділ державної виконавчої служби.

Також апелянт звертає увагу суду на долучені до справи «документи», які вона вважає, у розумінні ст.95 ЦПК України, не можуть бути використані, як письмові докази, оскільки копії доданих до заяви документів не є засвідченими належним чином.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на надання всіх необхідних документів, на підставі яких судом першої інстанції постановлена законна та обґрунтована ухвала.

Іншими учасниками справи відзиви на апеляційну скаргу не подавалися.

Заслухавши суддюдоповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Таким положенням оскаржувана ухвала відповідає повністю.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що 26 вересня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, за умовами якого клієнт відступає фактору права вимоги за кредитами, в тому числі і щодо боржників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», що також узгоджується з правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 у справі № 6-122цс13, яка в силу ст. 417 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України.

Суд апеляційної інстанції повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 24.11.2009 задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SME0015192; стягнуто з відповідачів солідарно на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 312302,10 грн, судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 800 грн, стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» пеню у розмірі по 13847,05 грн з кожної.

На підставі ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова 12.03.2010 видано виконавчі листи за № 6-367/10 на виконання рішення третейського суду від 24.11.2009 по цивільній справі № 2645-4/09 (а.с. 1, 8, 9, 10).

26.09.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №2016-3АБ/ДГ, за умовами якого клієнт відступає фактору права вимоги за кредитами, в тому числі і щодо боржника ОСОБА_3 (а.с. 7), солідарними боржниками з якою є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно з витягом з реєстру боржників 1-1 від 26 вересня 2016 року ОСОБА_3 за договором від 04.02.2008 має загальну суму заборгованості 814418,98 грн (а.с. 60).

Отже, за умовами укладеного договору факторингу ТОВ «Довіра та гарантія» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором у ОСОБА_3 Саме враховуючи умови зазначеного договору, ТОВ «Довіра та Гарантія» звернулось до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні.

Незалучення до участі у справі "відповідного відділу державної виконавчої служби", що на думку апелянта є підставою для скасування судового рішення, на правильність ухвали від 26.07.2018 не впливає.

Доводи ОСОБА_4 про відсутність в матеріалах справи ряду документів, в тому числі копії рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», копії рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SME0015192, копії виконавчого листа Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12.03.2010 № 6-367/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором не є підставою для скасування законного судового рішення, оскільки апелянт не заперечує ухвалення зазначених вище рішень та стягнення з неї суми боргу в солідарному порядку. За відсутності у справі цих документів, боржник мала право надати ці документи до заперечення проти заяви від 26.07.2018 та чисельних заяв на адресу суду.

Копії виконавчих листів від 12.03.2010 знаходяться на а.с.8-10 і на їх невідповідність рішенню від 24.11.2009 апелянт не посилається.

Твердження апелянта щодо ненадання заявником документів на підтвердження наявності відкритого виконавчого провадження також не може слугувати підставою для скасування судового рішення з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 1077, 1078 ЦК України, предметом договору факторингу є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Передача кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містить і ч. 1 ст. 442 ЦПК України.

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК країни та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження і до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України. Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, яка раніше не брала участі у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Виходячи з наведених норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Викладене узгоджується з правовою позицією ВСУ, викладеною у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», отже доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги, що копії доданих до заяви документів не засвідчені належним чином, а тому не можуть бути використані як письмові докази, не можуть бути підставою для скасування вірного по суті судового рішення, оскільки вимогою товариства було саме заміна сторони виконавчого провадження. Невідповідність цих документів оригіналам апелянтом не доведена. Під час розгляду справи ОСОБА_4 клопотання про витребування чи надання відповідних доказів не заявляла.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 липня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складений 19.09.2018

Головуючий:Судді: