Справа № 493/626/18
Провадження № 2-о/493/60/18
14 червня 2018 року
Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді БОДАШКО Л.І.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Балтський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,
Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року включно та станом на 13 листопада 1991 року включно, стверджуючи, що він народився 6 вересня 1953 року в с. Любомирка Чечельницького району Вінницької області, з часу народження він проживав разом з батьками у вище вказаному селі.
В 1975 році в с. Берізки Чечельницького району Вінницької області заявник уклав шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та взяв її прізвище «Постернак», від шлюбу з дружиною вони мають спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Після розірвання в 1978 році шлюбу з ОСОБА_3 заявник почав проживати в цивільному шлюбі з ОСОБА_5, від шлюбних відносин у них народилися сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7, заявник проживав разом із співмешканкою по 1993 рік по вул. Ворошилова (після перейменування ОСОБА_8), 263 в с. Любомирка Чечельницького району Вінницької області.
За вище вказаний період заявник не виїжджав за межі України та не змінював адреси свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3.
В 1993 році заявник переїхав на проживання до ІНФОРМАЦІЯ_4, де проживав ІНФОРМАЦІЯ_5 до 2010 року.
В 2010 році заявник переїхав на проживання до ІНФОРМАЦІЯ_6, де проживає і по цей час.
Заявником свого часу не було отримано паспорт громадянина України, він вважає себе громадянином України, так як народився в Україні, постійно проживав на її території, нікуди не виїжджав, в тому числі і на момент проголошення Незалежності України 24 серпня 1991 року, та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року.
З метою отримання паспорту громадянина України заявник звернувся до Балтського районного сектору Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, але там отримав відмову, оскільки не встановлена його приналежність до громадянства будь-якої держави.
Вказані вище обставини позбавили заявника права отримати громадянство України, паспорт громадянина України, з приводу чого ОСОБА_2 змушений звернутися до суду, його представник адвокат ОСОБА_9 надав суду заяву, в якій заявлені вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі.
Представник заінтересованої особи до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просить відмовити заявнику у задоволенні заявлених вимог, оскільки Балтський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області є неналежною заінтересованою особою, залучити Чечельницький РВ РАЦС ГТУЮ в Вінницькій області, як заінтересовану особу, здійснити розгляд справи за участю вище вказаного відділу РАЦС.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне вимоги заявника задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
У судовому засіданні встановлено, що заявник народився 6 вересня 1953 року в с. Любомирка Чечельницького району Вінницької області, його прізвище на час народження було «Живолупов», свідоцтво про народження серії ІІ-АМ № 414390, видане Любомирською сільською радою Чечельницького району Вінницької області, де проживав разом з батьками, в 1975 році в с. Берізки Чечельницького району Вінницької області заявник уклав шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та взяв її прізвище «Постернак», від шлюбу з дружиною вони мають спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання в 1978 році шлюбу з ОСОБА_3 заявник почав проживати в цивільному шлюбі з ОСОБА_5, від шлюбних відносин у них народилися сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7, заявник проживав разом із співмешканкою по 1993 рік по вул. Ворошилова (після перейменування ОСОБА_8), 263 в с. Любомирка Чечельницького району Вінницької області. За вище вказаний період заявник не виїжджав за межі України та не змінював адреси свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3.
В 1993 році заявник переїхав на проживання до ІНФОРМАЦІЯ_4, де проживав ІНФОРМАЦІЯ_5 до 2010 року.
В 2010 році заявник переїхав на проживання до ІНФОРМАЦІЯ_6, де проживає і по цей час.
Вказані вище обставини підтверджуються ксерокопіями паспорта, свідоцтва про народження, довідки Державного департаменту України з питань виконання покарань про відбуття покарання, відмовою Балтського районного сектору Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області у оформленні паспорта громадянина України, довідкою КЗ «Любомирський навчально-виховний комплекс І-ІІ ступенів «Загальноосвітній навчальний заклад-дошкільний навчальний заклад» Чечельницької районної ради Вінницької області» № 23 від 19.02.2018 року, довідками Балтської міської ради Одеської області № 299 від 27.03 2018 року та № 164 від 02.04.2018 року про реєстрацію та місце проживання ОСОБА_2, випискою з погосподарської книги № 12 Любомирської сільської ради за 1991-1995 роки, копією запису акта про укладення шлюбу № 3 від 8 лютого 1976 року, наданого Тростянецьким міжрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області та ін..
Таким чином, в судовому засіданні шляхом оцінки наданих письмових доказів встановлено, що заявник ОСОБА_2 станом на 24 серпня 1991 року та на момент прийняття Закону України «Про громадянство України» від 13 листопада 1991 року постійно проживав на території України.
Суд критично ставиться до заперечень представника заінтересованої особи стосовно того, що Балтський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області є неналежною заінтересованою особою, залучення Чечельницького РВ РАЦС ГТУЮ в Вінницькій області, як заінтересованої особи, оскільки по своїй правовій природі встановлення факту постійного проживання на території України є одним із фактів що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, а згідно вимог ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Крім того, питання оформлення і видачі паспорту громадянина України не відноситься до компетенції Чечельницького РВ РАЦС ГТУЮ в Вінницькій області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-13, 141, 259, 263, 293 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Балтський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити в повному обсязі.
Визнати встановленим факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на території України станом на 24 серпня 1991 року включно та на 13 листопада 1991 року включно.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

С У Д Д Я