Справа № 503/164/16-ц
Провадження № 2/503/12/18
УХВАЛА

04 червня 2018 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

з участю представника відповідачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні домогосподарством,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні домогосподарством.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Від позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою його представника.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив суд не задовольняти подану позивачем заяву та залишити позов без розгляду, посилаючись на те, що позивач повторно не з'явився в судове засідання та не бажаючи розглядати справу по суті, умисно затягує її розгляд.

Заслухавши думку представника відповідачів, оцінивши доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України встановлено обов'язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

Частиною 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що у випадку повторної неявки в судове засідання позивача або не повідомлення ним про причини неявки, якщо він був належним чином повідомлений, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалів справи встановлено, що позивач не з'явився в судове засідання призначене на 23.04.2018 року, подавши заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з виїздом за кордон, надавши на підтвердження причин неявки копію квитка туристичного оператора TEZ TOUR та просив призначити судове засідання на кінець травня 2018 року.

В судове засідання призначене на 04.06.2018 року позивач також не з'явився, надавши заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою його представника та просить призначити судове засідання після 12 липня 2018 року. Даказів, які б підтверджували зазначені ним обставини не надав.

Таким чином, суд визнає, що позивач не з'явився в судове засідання без поважних причин, оскільки позивачем вже подавалась до суду аналогічна заява про відкладення судового засідання у зв'язку з хворобою його представника, яке було призначене на 17.01.2018 року та в яке позивач також не з'явився, при цьому доказів, на підтвердження зазначених обставин позивач не надав ні разом із заявою, ні в наступному судовому засіданні.

Крім того суд погоджується з доводами представника відповідачів про умисне затягування позивачем розгляду справи та не бажання розглядати її по суті, виходячи з того, що позивач знаходився за кордоном за туристичним квитком, тобто використовував свій час на власний розсуд не пов'язуючи його з найшвидшим розглядом справи та вирішенням спору. Також із змісту даного квитка встановлено, що датою повернення позивача в Україну є 24.04.2018 року, однак позивачем в заяві було викладено прохання призначити судове засідання на кінець травня 2018 року, без будь-якого обгрунтування. В заяві, яка на даний час надійшла до суду, позивач також просить призначити судове засідання після 12 липня 2018 року.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду судом також враховано позицію Верховного Суду викладену в ухвалі від 07.05.2018 року по справі №754/6567/16-ц про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Також судом враховано практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі"; рішення від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України").

Керуючись ст. ст. 258 - 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні домогосподарством залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що він має право звернутися до суду повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Б.С. Сердюк