Провадження 2/127/2668/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., за участю секретаря Тронт М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 центральної районної клінічної лікарні Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 центральної районної клінічної лікарні Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 ЦПК України, якщо під час ухвалення рішення виникає потреба зясувати будь-яку обставину шляхом повторного допиту свідків або вчинення певної процесуальної дії, суд, не приймаючи рішення, постановляє ухвалу про поновлення судового розгляду.

Суд прийшов до висновку, що у даній справі неможливо прийняти рішення без додаткового зясування окремих обставин справи, а тому слід поновити судовий розгляд.

Так, як вбачається з повідомлення відповідача ОСОБА_2 центральної районної клінічної лікарні Вінницької області від 18.09.2018 року, наданого на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2018 року, адміністрація лікарні із поданням до виборного органу первинної профспілкової організації про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 не зверталася, оскільки ОСОБА_1 працювала у ОСОБА_2 ЦРКЛ за сумісництвом та членом профспілкової організації не являлася.

Однак, відповідачем не було надано суду доказів того, що позивач ОСОБА_1 дійсно не являлася членом первинної профспілкової організації, а представником позивача у судовому засіданніданий факт заперечувався.

Що стосується роботи позивача ОСОБА_1 за сумісництвом, то відповідно до змісту ст. 43-1 КЗпП України та Колективного договору ОСОБА_2 центральної районної клінічної лікарні на 2016-2018 роки, вказана обставина не є підставою для не звернення до виборного органу первинної профспілкової організації про надання згоди на звільнення ОСОБА_1

Відповідно до ч. 9 ст. 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 9 ст. 43 КЗпП України, ст. 244 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Поновити судовий розгляд у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 центральної районної клінічної лікарні Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Витребувати від виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) ОСОБА_2 центральної районної клінічної лікарні Вінницької області згоду на звільнення працівника ОСОБА_1 або відмову у цьому.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 центральної районної клінічної лікарні Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди до отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) ОСОБА_2 центральної районної клінічної лікарні Вінницької області на звільнення працівника ОСОБА_1 або відмови у цьому - зупинити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції або безпосередньо до апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя