Справа № 342/507/18
Провадження № 2/342/442/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Гев'юк М.М., відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 12.11.1988 року житловий будинок з приналежними господарськими будівлями, спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_6. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, сараю, стайні, двох комор,літньої кухні, курника, двох гаражів, вбиральні, криниці, огорожі, вигрібної ями та вимощення. Згідно звіту «Етво Придністров'я» ринкова вартість житлового господарства становить 139500 грн. Мати позивачки - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. На час її смерті у разом з нею були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - онука, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - чоловік онуки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 - правнука. Після смерті ОСОБА_6 позивачка є спадкоємцем за законом відповідно до ст.1261 ЦК України. З метою реалізації свого спадкового права вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, до якої входить будинковолодіння АДРЕСА_1. Вивчивши представлені позивачкою правовстановлюючі документи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, з тієї причини, що спадкове господарство зареєстроване як колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_6, в якому кожному з членів колгоспного двору, що проживали станом на 15.04.1991 р., належить відповідна частка житлового будинку, які визначити конкретно неможливо. У спадковому господарстві станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 - голова, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка спадкодавця, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 З приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору ніхто не звертався. З часу свого народження позивачка проживала з матір'ю однією сім'єю; приймала участь у веденні господарства та обслуговуванні, в даний час несе витрати по утриманню будинковолодіння в належному стані, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через його реєстрацію як колгоспного двору.

Відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечують щодо задоволення позову.

Позивачка та відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка позов визнає.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності позивачки та відповідачки ОСОБА_4

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8371 від 18.12.2017 р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 361 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 (головою колгоспного двору) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 12.11.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988 р., форма власності - приватна.

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_2, виданого Городенківським Рай ЗАГСом, підтверджується, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Після реєстрації 08 грудня 1954 року шлюбу з ОСОБА_12 вона змінила прізвище «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», запис за № 4 від 08 грудня 1954 р., що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого 28 січня 1955 р. Рай ЗАГС м. Городенка.

Мати позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, постійно проживала АДРЕСА_1. Із копії довідки № 188, виданої 20.03.2018 р. виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, вбачається, що станом на 15.04.1991 р. у господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н. - голова сім'ї, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. - дочка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. - внучка, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н. - чоловік внучки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н. - правнучка. Остання при реєстрації шлюбу 19.08.2011 р. змінила прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», актовий запис за № 7 від 19 серпня 2011 р., про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого 19 серпня 2011 р. виконкомом Олієво-Королівської сільської ради.

Довідкою виконавчого комітету Олієво-Королівської сільської ради № 877 від 16.11.2017 р. стверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, є однією і тією ж особою, жителькою АДРЕСА_1, і є дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р. у віці 77 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, запис № 13 від 18.04.1991 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого 18 квітня 1991 року Олієво-Королівською сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_6 померла до 01.01.2004 р., застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

На день смерті ОСОБА_6 разом з нею по АДРЕСА_1 проживали та вели спільне господарство: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. - дочка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. - внучка, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н. - зять, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н. - правнучка.

Оскільки позивачка на час смерті матері проживала разом з нею, і після її смерті вступила в управління та володіння спадковим майном - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, належними спадкодавцю ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 12.11.1988 р., вона прийняла спадщину.

До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1960 р., господарські будівлі та споруди збудовані в 1955, 1959, 1960, 1985, 1990 роках. Як вбачається із Звіту про вартість житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністров'я», вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 7 березня 2018 р. становить 139500 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З повідомлення № 2315/01-16 від 21.08.2018 р. Городенківської районної державної нотаріальної контори та інформаційної довідки № 53024857 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видачі на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.08.2018 р., виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р., спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. (номер у спадковому реєстрі - 61714446, номер у нотаріуса 157/2017).

Копією спадкової справи № 157/2017, наданою суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., стверджується, що позивачка подала до приватного нотаріуса заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1. Витягом № 50228255 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наданому 11.12.2017 р. приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 61714446 (номер у нотаріуса 157/2017), спадкодавець - ОСОБА_6, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 р., дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_6 р.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 23.04.2018 р. ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в житловому будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, з посиланням на те, що вищезгадане господарство належало колгоспному двору і частка померлої в даному житловому будинку конкретно не визначена.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачка прийняла спадщину після смерті матері, а колишні члени колгоспного двору, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (дочка, зять і онука позивачки), - не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 211, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_3 - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце проживання відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - АДРЕСА_1.

Місце проживання відповідачки ОСОБА_4 - АДРЕСА_2.

Повне судове рішення складене 17 вересня 2018 року.

Суддя: Ничик Г. І.