Провадження номер 2/741/429/18
Єдиний унікальний номер 741/674/18
РІШЕННЯ

іменем України

15 червня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 02 жовтня 2007 року померла її рідна сестра ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Щорса на території ОСОБА_3 сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0104126. Указаний сертифікат втрачено ще за життя спадкодавця. Позивач прийняла спадщину після смерті матері, подавши до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Саме тому позивач звернулася до суду та просила судовим рішенням визнати за нею право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

У судове засідання позивач не з'явилася, але направила до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, суд розглядає справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами та не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0104126, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 124 від 25 жовтня 1996 року, на підставі якого їй передано у власність земельну частку (пай) площею 4,34 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Щорса на території ОСОБА_3 сільської ради. Вартість земельної частки (паю) становить 107835,11 грн., що підтверджується повідомленням відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 29-25-0.32-821/112-17 від 20.12.2017 (а. с. 8).

02 жовтня 2007 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 29-34). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

ОСОБА_2 є рідною сестрою померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 7), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а. с. 12). Отже, ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області від 30.11.2017 № 1373 убачається, що на час смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2 постійно була зареєстрована та проживала разом з нею по вул. Вознесенська, 10, у с. Макіївка Носівського району (а. с. 9).

Отже, у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 № 12/2018, заведеної приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, убачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті сестри, подавши відповідну заяву. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 24-41).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після померлої ОСОБА_4, оскільки відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0104126, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 245/02-31 від 12 квітня 2018 року (а. с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) загублений, що підтверджується копією повідомлення, опублікованого в районній газеті «Носівські вісті» (а. с. 11).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з ч. 6 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат, на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 211, 248, 263-265, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_4, яка померла 02 жовтня 2007 року, право на земельну частку (пай) площею 4,34 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Щорса на території ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області, вартістю 107835,11 грн., яке належало ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0104126, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 124 від 25 жовтня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий