АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3504/18 Справа № 189/1895/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року у цивільній справі за поданням державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязання згідно виконавчого напису № 8396 від 26 вересня 2016 вчиненого Приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО, ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 100 000 грн.

В апеляційній скарзі, поданій 26 березня 2018 року, боржник ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем при зверненні до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, не надано будь-яких доказів про його належне повідомлення про відкриття виконавчого провадження та ухилення від виконання зобовязань згідно рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, суд апеляційної інстанції у складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з наступних підстав.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що на виконанні у Покровському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 8396 від 26 вересня 2016 вчиненого Приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО, ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 100 000 грн.

Задовольняючи поданняпро встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника, суд виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, на виклики до державного виконавця не зявляється та нехтує законними вимогами державного виконавця.

Проте з такими висновками суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від виконання (ч.1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали). У звязку з цим, державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин і таке інше.

Саме невиконання боржником самостійно рішення суду протягом строку наданого держвиконавцем (зазначеного в постанові про відкриття виконавчого провадження), не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів подання та виконавчого провадження.

З копій документів, що додані державним виконавцем до подання (постанова про відкриття виконавчого провадження, виконавчий напис, постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження), - не вбачається ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього обовязків.

Доказів належного примусового виконання рішення суду державним виконавцем у встановленому законом порядку та ухилення боржника від примусового виконання судового рішення державним виконавцем теж суду не надано.

Крім того, відкриваючи виконавче провадження державний виконавець не прийняв до уваги зазначену у виконавчому написі адресу боржника ОСОБА_2(м.Київ, вул.Межова, 5/6), та відкрив провадження за іншою адресою (Дніпропетровська обл., смт.Покровське, вул.Садова, 13), тим самим позбавив боржника належного сповіщення та можливості дізнатися про відкриття виконавчого провадження.

Отже, державним виконавцем, в порушення вимог законодавства, не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог, як і не доведено ті обставини, на які він посилається в своєму поданні.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, а у задоволенні поданняподанням державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376, 441 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року, скасувати.

У задоволенні подання державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_4

ОСОБА_5