Справа № 347/964/18
Провадження № 2/347/556/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: ОСОБА_3, 30.04.2015р.н. Відповідач не утримує дитну та не надає матеріальної допомоги на утримання сімї. Позивачка ніде не працює та являється інвалідом ІІ групи, а тому не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину. Просить вирішити питання про стягнення із нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 2000грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Відповідач позов визнав частково та просить зменшити суму сплачуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина, оскільки в зв»язку з важким матеріальним становищем не має можливості сплачувати аліменти в розмірі заявленному позивачкою.

Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що за час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3, 30.04.2015р.н.

Копією свідоцтва про народження дитини, серії І-НМ №283613 від 09.06.2015р. стверджується, що його батьком являється ОСОБА_2

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як встановлено в судовому засіданні неповнолітня дитина ОСОБА_3 знаходиться повністю на утриманні матері, що стверджується довідкою виданою виконкомом Рожнівської сільської ради від 08.05.2018р. №562 та актом обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 04.05.2018р.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частинами 1,2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи складне матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 30.04.2015р.н. в твердій грошовій сумі по 1500грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти слід присудити з 21.05.2018р., тобто з дня пред»явлення ОСОБА_1 позову.

Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, 30.04.1991р.н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1, 02.06.1983р.н., жительки с.Хімчин, вул.Червоного,68, Косівського району, Івано-Франківської області, ІПН НОМЕР_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 30.04.2015р.н. в твердій грошовій сумі по 1500грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 704,80грн. судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код за . Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві. Код банку отримувача: 820019. Рахунок отримувача: 0001. Код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України ).

Стягнення аліментів розпочати з 21.05.2018р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.