Справа № 308/5721/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Генеральною кредитною угодою №52 від 19.04.2006 року ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Генеральною кредитною угодою № 52 від 19.04.2006 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 29 травня 2018 року подана позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, з зазначенням недоліків, які слід усунути, для цього був встановлений термін та розяснені наслідки невиконання ухвали судді. А саме вказано, що: доданий текст рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.01.2015 року, належним чином не оформлений та не завірений, відсутні відомості про сторін по справі в самому тексті, що унеможливлює встановити стосовно кого таке рішення приймалось; позивачу слід було надати копії документів, що додані ним до позовної заяви для відповідача та третьої особи; окрім того зі змісту позовної заяви вбачається, що договір кредиту укладався між банком та гр. України ОСОБА_3 Разом з тим, до позовної заяви долучено копії заяв-анкет на отримання кредиту позичальником-фізичною особою що отримує дохід від підприємницької діяльності від 19.09.2006 р., від 07.06.2006р., від 13.04.2006р.,так позивачу було вказано на необхідність уточнити кому саме видавався кредит, фізичній особі чи фізичній особі, що отримує дохід від підприємницької діяльності; позовна заява підписана представником Банку ОСОБА_4 на підставі доручення, виданого Заступниками Голови Правління ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повноважень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на видачу вказаної довіреності.

Для усунення недоліків позовної заяви судом був установлений строк, з урахуванням недоліків, а саме три дні з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29 травня 2018 року.

Відповідно до повернутого на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, позивач ухвалу від 29.05.2018 року судді Ужгородського міськрайонного суду отримав 08.06.2018 року.

На адресу суду надійшов лист від представника Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», в особі представника за довіреністю ОСОБА_4, який відправлено згідно штампу вихідної кореспонденції 12.06.2018 року. Згідно направленої до суду заяви про усунення недоліків на виконання ухвали суду було надано копії документів, що посвідчують службове становище і повноваження ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які видали та підписали довіреність на імя ОСОБА_4. Крім того, було подано заяву про продовження строку на усунення недоліків, разом із заявою про усунення недоліків, вказуючи, що отримано ухвалу суду було 11.06.2018 року.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України, строки, які встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями. Строк, будучи категорією темпоральною, є періодом часу, який характеризується його початком та завершенням. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок вказане передбачено ст. 123 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно ч.3 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.7 ст. 127 ЦПК України, про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно ч. 3ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Заявляючи клопотання про продовження строку на усунення недоліків по справі, заявником не наведено жодних доводів чи доказів, які перешкоджали йому виконати вимоги суду.

Враховуючи те, що заява про продовження процесуального строку подана представником позивача після закінчення встановленого судом строку для усунення недоліків позовної заяви, а саме після 11.06.2018 року, клопотання про поновлення такого строку представником позивача не заявлено, доказів на підтвердження поважності причин неподання у встановлений строк документів на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29 травня 2018 року до суду не подано, позивач не був позбавлений права та можливості направити документи поштою, зокрема й електронною, тому заява про подовження процесуального строку є необґрунтованою, поданою після закінчення встановленого судом процесуального строку, тому у її задоволенні належить відмовити.

Враховуючи вище викладене не підлягає задоволенню клопотання про продовження строку, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Крім того, позивачем не в повному обсязі виконано ухвалу суду, оскільки не надано рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.01.2015 року, копії документів, що додані ним до позовної заяви для відповідача та третьої особи.

Таким чином, станом на 19.06.2018 року зазначені в ухвалі суду від 29.05.2018 року недоліки позовної заяви усунуті лише частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, у звязку з тим, що позивачем недоліки позовної заяви, на які було вказано судом в ухвалі від 29 травня 2018 року про залишення позовної заяви без руху, не усунуто, то в силу наведеної ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає визнанню неподаною та має бути повернута.

Розяснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» про продовження процесуального строку відмовити.

Позовну заяву ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Генеральною кредитною угодою № 52 від 19.04.2006 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7