Справа № 182/2680/18
Провадження № 2/0182/2109/2018
19.09.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Скоробогатова А.О.
за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачки про усунення перешкод у користуванні квартирою, посилаючись на наступне.
В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що його позов підтримала й його дружина мати відповідачки, оскільки вона теж не спілкується зі своєю донькою і вплинути на доньку стосовно зняття з реєстраційного обліку за їх адресою не може.
Відповідачка про день розгляду справи по суті була повідомлений належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повертались без вручення за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу.
Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником будинку № 18 по вул.Ризькій в м.Нікополі Дніпропетровської області (а.с.6-12). Вказаний будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2012 року (а.с.6). У належному позивачеві будинку з 17.10.2012 року зареєстрована донька його дружини від першого шлюбу відповідачка по справі (а.с.13-16), яка з 09.06.2015 року там не проживає, що підтверджується Актом № б/н від 12.04.2018 року, затвердженого головою квартального комітету № 27 (а.с.17). Відповідачка створила сім»ю та переїхала проживати разом з чоловіком на іншу адресу. В будинку відсутнє будь-яке майно відповідачки. Відповідачка не приймає участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг. Позивачі з відповідачкою не спілкуються.
Даний факт в судовому засіданні підтвердили й свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Так, свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона сусідка позивача з 2002 року, з того часу, як позивач з дружиною переїхали в будинок після смерті батька позивача. Знає і позивача, і відповідача. Відповідачку не бачила років 2. Де відповідачка не знає.
Свідок суду пояснила, що вона сусідка позивача по справі.
Знає його з 1996 року. Відповідачку не бачить вже більше півроку. Де вона не знає. За таких підстав суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають
Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні і розпорядженні будинком № 18 по вул.Ризькій в м.Нікополі Дніпропетровської області, шляхом зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_5