Ухвала

18 червня 2018 року

м. Київ

справа № 275/486/16-ц

провадження № 61-35902ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, підписану адвокатом ОСОБА_2, на постанову апеляційного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Подана 11 травня 2018 року касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У касаційній скарзі представником ОСОБА_1 ? ОСОБА_2, заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком, а розмір судового збору є надзвичайно великим. Керуючись частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», заявник просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік умов, за наявності яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано жодних належних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору для застосування положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З постанови апеляційного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» (юридична особа) звернулося до суду першої інстанції у вересні 2016 року з позовними вимогами до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2008 року

№ ZRCWGK00004447 у розмірі 14428,32 доларів США, що за курсом 26,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07 вересня 2016 року становить 387 256,00 грн та виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та осіб, які зареєстровані або проживають у іпотечному житловому будинку. Тобто заявлено одну позовну вимогу майнового характеру та одну позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.У разі коли, в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом першим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Підпунктом другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено мінімальну заробітну плату з 01 січня 2016 року у розмірі

1 378,00 грн.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання позовної заяви в суд першої інстанції становить 7 186,84 грн. Таким чином, заявнику за подання касаційної скарги слід сплатити 14 373,68 грн (7 186,84 грн х 200 %) судового збору або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, підписану адвокатом ОСОБА_2, на постанову апеляційного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 09 липня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило