Справа № 184/1040/18
Номер провадження 2/184/404/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розірвання шлюбу»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 07.12.2016 року Орджонікідзевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №165.

В підготовче судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи без участі та присутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В підготовче судове засідання відповідач не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі та присутності відповідача, проти позовних вимог позивача не заперечує та просить їх задовольнити.

Оскільки в судове засідання сторони не з'явилися, згідно з правилами ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як встановлено судом, 07.12.2016 року Орджонікідзевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серії І-КИ №354728, актовий запис №165).

Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та в подальшому будуть з ним проживати.

Вказаний шлюб є вже другим. Перший раз сторони зареєстрували шлюб 05 червня 2004 року, а 02 липня 2013 року розірвали. Після чого 07 грудня 2016 року сторони повторно зареєстрували шлюб. Шлюб сторін і перший, і другий виявився невдалим. Після розірвання першого шлюбу сторони через деякий час поновили сімейні стосунки, у них народився син. Після чого сторони вирішили знов зареєструвати шлюб. Але він виявився невдалим та нетривалим.

В квітні 2018 року сторони остаточно припинили колишні шлюбні та сімейні стосунки, а також сумісне проживання. За час сумісного проживання у сторін не склались гармонічні сімейні стосунки внаслідок відсутності взаєморозуміння. Тому у сторін часто виникали сварки та конфлікти на побутовому грунті. Після чергового конфлікту сторони знов припинили усі колишні стосунки і вже більше не мають наміру їх поновлювати. Шлюб сторін носить тільки формальний характер. Подальше сумісне проживання та збереження сімї позивач вважає неможливим. Тому позивач вже остаточно вирішила розірвати їхній шлюб. Майнового спору у сторін немає.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ПозовОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 грудня 2016 року Орджонікідзевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 165 міжОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Прізвище позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «Руденко».

ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 залишити проживати з матірю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_7