Провадження № 2/760/1513/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

27 серпня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені по аліментах, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом і просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 % суми несплачених аліментів на утримання неповнолітніх дітей, синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 25 683, 29 гр. за період з 15 жовтня 2015 року по 30 листопада 2017 року.

Посилається в позові на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 10 червня 2000 року, від якого вони мають двох дітей: синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

03 серпня 2015 року шлюб між ним був розірваний, діти залишилися проживати з нею.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти у розмірі 2 500, 00 гр. на кожну дитину.

Зазначене рішення було переглянуто судом і ухвалено нове рішення, яким її позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1 750, 00 гр. на кожну дитину.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року залишено без змін.

На виконання рішення суду 20 травня 2016 року були видані виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню №51627407 від 29 серпня 2017 року заборгованість відповідача по аліментах на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, станом на 01 серпня 2017 року склала 35 559, 68 гр.

Згідно з розрахунком заборгованості за виконавчим провадженням №51545824 від 29 серпня 2017 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 01 серпня 2017 року склала 35 559, 68 гр.

Також зазначила, що враховуючи несплату відповідачем аліментів у вересні, жовтні та листопаді, його заборгованість загалом становить 85 119, 36 гр.

У зв'язку з тим, що відповідач не сплачує аліменти, має заборгованість з їх сплати, просить стягнути з останнього пеню в розмірі 25 683, 29 гр., яка виникла станом на 01 грудня 2017 року.

В ході судового розгляду позивачкою було подано клопотання про зміну розміру пені за аліментами у зв'язку зі зміною судової практики щодо розгляду справ про стягнення аліментів.

Зазначила, що відповідачем сплачені аліменти за червень 2018 року у сумі 500, 00 гр. на кожну дитину, в зв»язку з чим заборгованість станом на 01 червня 2018 року склала 105 119, 36 гр.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в чотири призначених судові засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомляв.

Судові повістки, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, повернулись до суду за закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до п.п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв?язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку.

Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до ч.ч. 3, 9 ст.130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідачки про час розгляду справи суд вважає належним.

Ухвалою від 22 січня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2000 року, від якого мають двох дітей, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року шлюб сторін був розірваний.

Заочним рішенням суду від 03 листопада 2015 року з відповідача стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі 2 500, 00 гр. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 15 жовтня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Дане рішення було переглянуто за заявою відповідача та 11 лютого 2016 року судом ухвалено нове рішення, яким стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1 750, 00 гр. щомісяця, починаючи з 15 жовтня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року залишено без змін.

На виконання рішення суду були видані виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження.

Так, згідно з розрахунком державного виконавця у виконавчому провадженні №51627407 про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість відповідача станом на 01 грудня 2017 року становить 42 559, 68 гр.

Відповідно до розрахунку у виконавчому провадженні №51545824 про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість відповідача станом на 01 грудня 2017 року становить 45 559, 68 гр.

/ а.с. 10 - 19; 51 - 52 /

Згідно зі ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину.

В чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року , та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, зазначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначено ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з розрахунку заборгованості, визначеного державним виконавцем, станом на 01 грудня 2017 року заборгованість відповідача по аліментах на двох дітей становить 85 119, 36 гр.

Відповідач, не з'явившись в судове засідання, дану суму заборгованості не спростовував.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість.

Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

З приведеного позивачкою розрахунку вбачається, що сума пені з жовтня 2015 року до грудня 2017 року на суму заборгованості становить 333 049, 84 гр.

Відповідач, не з'явившись в судове засідання, дану суму не спростовував.

Оскільки законодавець обмежує розмір суми пені, яка може бути стягнута з боржника, до розміру, який не може перевищувати 100 % заборгованості, суд приходить до висновку, що саме ця сума повинна бути стягнута з відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідач, не з»явившись до суду, заперечень проти вимог позивачки не подав і приведених нею доказів не спростував.

За таких обставин суд прихожить до висновку про огрунтованість вимог позивачки та стягнення з відповідача пені в сумі заборгваностів по аліментах.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду позивачкою судовий збір сплачений не був, а тому, відповідно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню 851, 20 гр. судового збору на користь держави.

Керуючись ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 180, 187, 194, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2 / 85 119,36 гр. пені.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1 / 851, 20 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 17 вересня 2018 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва