Справа №:755/6433/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря - Кузьменко А.М.,

за участю сторін:

позивач ОСОБА_1,

представники позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної інспекції), про виділ в натурі ? частини земельної ділянки, зобов'язання знести самочинне будівництво, припинення права спільної часткової власності, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної інспекції), про виділ в натурі ? частини земельної ділянки, зобов'язання знести самочинне будівництво, припинення права спільної часткової власності,

в с т а н о в и в :

Позивач за основним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона на підставі договору дарування жилого будинку від 10.04.2003 року набула права власності на ? частинну житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами. Розмір жилої площі будинку згідно вказаного договору дарування - 48,20 кв.м., нежитлова площа - 30,7 кв.м., земельна ділянка розміром 425 кв.м. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.12.2013 року ОСОБА_4 (відповідач по справі) набула у власність ? частину вказаного жилого будинку. 24.07.2014 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва було визнано право власності на ? частини земельної ділянки на користь ОСОБА_4 в порядку спадкування та визнано право власності на ? частини земельної ділянки на її (позивача) користь. 21.08.2014 року Апеляційним судом м.Києва визначено порядок користування спірним будинком та виділено їй (позивачу) в користування 2 житлові кімнати, кухню, коридор 11, коридор 111, що становить 32,4 кв.м., виділено в користування ОСОБА_4 2 житлові кімнати, кухню, коридор, що загалом становить 43,3 кв.м. Враховуючи те, що встановити порядок користування земельною ділянкою та надвірними спорудами вони (співвласники) мирним шляхом не вбачають можливості, звернулися до суду з даним позовом та просили встановити порядок користування спірною земельною ділянкою за їх варіантом, в подальшому уточнили свої вимоги та просили встановити порядок користування спірною земельною ділянкою за варіантом №2 Висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаною зустрічною позовною заявою, посилаючись на те, що ? частина будинку та ? частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 належать їй на праві власності згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2013 року, рішення 24.07.2014 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24.07.2014 року. Згідно рішення Апеляційного суду міста Києва від 21.08.2014 року був визначений порядок користування спірним жилим будинком. З 2003 року існував порядок користування земельною ділянкою, проти якого ОСОБА_1 не заперечувала. В 2010 році її (ОСОБА_4.) чоловік ОСОБА_6 на спірній земельній ділянці побудував літню кухню (по технічному паспорту літера «Е»), яку чоловік не встиг узаконити. ОСОБА_1 зазначає, що вона (ОСОБА_4.) перешкоджає їй користуватися надвірними будівлями (спорудами). У зв'язку з неможливістю мирно врегулювати спір, звернулася до суду з даним позовом та просила суд, враховуючи подані нею уточнення позовних вимог, визначити порядок користування спірною земельною ділянкою за варіантом №1 Висновку судової будівельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представники підтримали свої вимоги, просили їх задовольнити та врахувати надані ними обґрунтування, пояснення, просили встановити порядок користування спірною земельною ділянкою за варіантом №2 експертизи. Зустрічні позовні вимоги просили залишити без задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити, визначити порядок користування за варіантом №1 експертизи, в задоволенні вимог ОСОБА_1 просили відмовити.

Треті особи - Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної інспекції) в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог чинного законодавства. Від третьої особи - Державної архітектурно-будівельної інспекції України надійшли письмові пояснення по справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, її представників, ОСОБА_4 та її представника, пояснення експерта ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, матеріали приєднаної для огляду справи № 2-158/11 (2 тома), суд приходить до наступного.

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду 12.04.2016 року.

Згідно ухвали суду від 21.04.2016 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем ОСОБА_4 була подана зустрічна позовна заява. Була здійснена заміна неналежної третьої особи. ОСОБА_1 подала заперечення на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.11.2016 року була призначена по справі судова будівельно-технічна експертиза та зупинено провадження у справі.

02.03.2017 року ухвалою суду відновлено провадження у справі у зв'язку з отриманням висновку експертизи.

Позивач по основному позову ОСОБА_1 та позивач по зустрічному позову ОСОБА_4 подавали заяви про уточнення позовних вимог після отримання висновку експертизи.

Суд заслухав пояснення експерта ОСОБА_7

Встановлено, що згідно Договору дарування жилого будинку, укладеного 10.04.2003 року, зареєстрованого в БТІ 04.05.2003 року, ? частина жилого будинку АДРЕСА_1 з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, є приватною власністю ОСОБА_1 (обдарована). Розмір жилої площі будинку згідно вказаного договору дарування - 48,20 кв.м., нежитлова площа - 30,7 кв.м., земельна ділянка розміром 425 кв.м. (а.с.35).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2013 року ОСОБА_4 успадкувала після смерті свого чоловіка ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами (а.с.80).

Відповідно до рішення Апеляційного суду міста Києва від 21.08.2014 року визначено порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.82-85).

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24.07.2014 року за ОСОБА_4 визнано право власності на ? частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 та визнано право власності за ОСОБА_1 на ? частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.86-87).

Встановлено, що між сторонами неприязні стосунки, існують спори, пов'язані з користуванням земельною ділянкою, у зв'язку з чим сторони подали позови про визначення порядку користування спірною земельною ділянкою.

За клопотанням сторони позивача ОСОБА_1 по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Відповідно до Висновку експерта №3-24/02 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 24.02.2017 року (а.с.133-145), запропоновано два варіанта розподілу спірної земельної ділянки між співвласниками. На розгляд суду запропоновано виділ земельної ділянки наближений до запропонованого співвласником ОСОБА_1 за варіантом №2. В даному Висновку зазначено, що розподіл спірної земельної ділянки здійснювався за варіантами №1 та №2 згідно часток співвласників ? та ? та надається без відступів від ідеальних часток співвласників. Варіанти №1 та №2 розподілу спірної земельної ділянки розроблялися відповідно до розподілу житлового будинку без врахування фактичного користування частками земельної ділянки, які знаходяться під об'єктами самовільного будівництва.

Встановлено, що спірна земельна ділянка має кадастровий номер: НОМЕР_1, площа 0,0425 га (425 кв.м.), кожен із співвласників має право власності на ? частину, що становить 212,5 кв.м. На спірній земельній ділянці є самочинно збудовані об'єкти.

Відповідно до ст.88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільною земельною ділянкою, і повинен брати участь у сплаті податків, зборів і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки. При продажу учасником належної йому частки у спільній частковій власності на земельну ділянку інші учасники мають переважне право купівлі частки відповідно до закону.

Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Статтею 152 ЗК України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 376 ЦК України визначено, що якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За результатами розгляду справи, при вирішені питань, визначених ст.264 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що із запропонованих експертом варіантів поділу спірної земельної ділянки, другий варіант є таким, що є ближче наближеним до ідеальних часток співвласників. Встановлено, що при Першому варіанті площа земельної ділянки ОСОБА_1 - 192,62 кв.м., а ОСОБА_4 - 199,24 кв.м. По другому варіанті площа земельної ділянки ОСОБА_1 - 197,19 кв.м., ОСОБА_4 також - 197,19 кв.м.

Враховуючи викладене, та враховуючи, що сторони на неодноразові пропозиції суду знайти спільний варіант встановлення порядку користування належною їм власністю - спірною земельною ділянкою, не змогли досягти згоди, суд вважає, що підлягає задоволенню вимога (уточнена) позивача ОСОБА_1, а саме встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою за варіантом №2 судової будівельно-технічної експертизи №3-24/02 від 24.02.2017 року, оскільки за даним варіантом розміри земельної ділянки кожного співвласника є більш наближеними до ідеальних часток.

Керуючись ст.ст.376, 377 ЦК України, ст.ст.88, 120, 152 ЗК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної інспекції), про виділ в натурі ? частини земельної ділянки, зобов'язання знести самочинне будівництво, припинення права спільної часткової власності - задовольнити.

Виділити в натурі ? частину земельної ділянки, площею 197,19 м.кв. (кадастровий номер: НОМЕР_1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2014 року, згідно Другого варіанту розподілу земельної ділянки (додаток №2 до Висновку експерта №3-24/02 від 24 лютого 2017 року), проклавши лінію розподілу земельної ділянки наступним чином:

-від точки "Б", яка розташована на межі земельної ділянки на відстані 2,23 м від правої мжі, перпендикулярно паркану, довжиною 1,71 м до точки "К", далі паралельно паркану довжиною 14,26 м до точки "В";

-від точки "В" паралельно лівій межі довжиною 13,35 м до точки "Ж";

-від точки "Ж" довжиною 4,98 м до точки "И";

Далі прокласти лінію згідно розподілу будинку від точки "И" до точки "Л";

-від точки "Л" по лінії забудови будинку довжиною 1,0 м до точки "М";

-від точки "М" перепендикулярно стіні будинку до з'єднання з межею - точка "Н".

Для виділу земельної ділянки в сумісне користування лінію розподілу земельної ділянки прокласти:

-від точки "Б", яка розташована на межі земельної ділянки на відстані 2,23 м від правої межі (точка 1), паралельно правій межі до точки "К", яка знаходиться на відстані 1,71 м від тильної межі, далі паралельно правій межі довжиною 15,42 м до точки "З";

-від точки "З" під кутом 90 градусів довжиною 1,95 м до точки "Л";

-від точки "Л" по лінії забудови будинку довжиною 1,0 м до точки "М";

-від точки "М" перепендикулярно стіні будинку з'єднання з межею - точка "Н".

Зобов'язати ОСОБА_4 знести самочинне будівництво - споруду під Літ."Е" - літня кухня, що розташована на земельній ділянці кадастровий номер: НОМЕР_1 будинковолодіння АДРЕСА_1 за її рахунок.

Припинити право спільної часткової власності.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної інспекції), про виділ в натурі ? частини земельної ділянки, зобов'язання знести самочинне будівництво, припинення права спільної часткової власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 21.06.2018 року.

Суддя: