Номер провадження: 22-ц/785/2874/18
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року м. Одеса

Справа № 1527/19998/12

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4,

- відповідачі - ОСОБА_5, житлово-будівельний кооператив «Приморський-14»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Малиновського О.М. 17 серпня 2017 рокуо 10 годині 33 хвилині в м. Одесі, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, позовом ОСОБА_5 до житлово-будівельного кооперативу «Приморський-14», ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

У грудні 2012 року ОСОБА_7, в інтересах якої виступала її опікун - ОСОБА_4,звернулася до суду з вищезазначеним уточненим у лютому 2013 р. позовом, в якому остаточно просить: 1) визнати недійсним заповіт ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5, посвідчений 13.11.2007 р. державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори, реєстровий № 3-3245; 2) стягнути з ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди у розмірі - 200 000,00 грн..

Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра - ОСОБА_8. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини вона дізналася, що її рідна сестра ОСОБА_8 за час свого життя 13.11.2007 р. склала заповіт, за умовами якого заповідала все своє майно ОСОБА_5. Даний заповіт був складений в той час, коли ОСОБА_8 в силу свого фізичного та психічного стану не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати.

Протиправними діями ОСОБА_5 їй завдано моральну шкоду у вигляді душевних страждань. Враховуючи глибину душевних страждань, розмір відшкодування моральної шкоди становить - 200 000,00 грн..

У грудні 2012 р. ОСОБА_5 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 житловою площею - 27,0 кв. м., загальною площею - 44 кв. м., у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла 02.06.2012 року.

ОСОБА_5 свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_8 і звернення до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, він не зміг надати нотаріусу правовстановлюючий документ на квартиру - реєстраційне посвідчення у зв'язку з його втратою.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.04.2013 р. в одне провадження з позовними вимогами ОСОБА_7 були об'єднанні позовні вимоги ОСОБА_5.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.08.2017 р. позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним заповіт, укладений ОСОБА_8, який був посвідчений 13 листопада 2007 р. державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Толстих Н.М., реєстровий номер 3-3245.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_8 у 1986 р. сплатила у повному обсязі пай за квартиру АДРЕСА_1 та в силу ч.1 ст.15 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на вказану квартиру.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого на підставі а/з № 5420 від 04.06.2012 р., складеного відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управляння юстиції.

За час свого життя ОСОБА_8 13.11.2007 р. уклала заповіт, за яким на випадок своєї смерті заповідала все належне їй майно ОСОБА_5. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Толстих Н.М., реєстровий номер 3-3245.

Згідно матеріалів спадкової справи № 813/2012, заведеної у Четвертій одеській державній нотаріальній конторі до майна ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, із заявою від 07.07.2012 р. про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_7, через свого опікуна ОСОБА_4, та ОСОБА_5 із заявою від 05.10.2012 р. про прийняття спадщини за заповітом.

Факт того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є рідні сестри, та що ОСОБА_4 є племінницею ОСОБА_8 встановлено рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.12.2013 р., яке набрало законної сили, справа № 523/8533/13-ц.

Згідно висновку посмертної комплексної судово-психіатричної експертизи № 1933 від 27.03.2017 р. ОСОБА_8, 1935 року народження, на період складання заповіту 13.11.2007 р., виявляла клінічні ознаки стійкого важкого психічного розладу у вигляді «Органічного розладу поєднаного ґенезу (судинного, діабетичного, інтоксикаційного), виражений психоорганічний синдром, змішаний варіант, з окремими явищами лакунарної деменції», що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 07.9 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду, яке за глибиною та ступенем дефіцитарності когнітивних, вольових, індивідуально-особистісних і критичних функцій абсолютно позбавляло її здатності розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Отже, надані з боку позивачки медичні документи щодо наявних у заповідача ОСОБА_8 хвороб, які не оспорювалися сторонами по справі, з урахуванням показів свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які були допитані за клопотанням позивачки, не спростовують висновку судово-психіатричної експертизи. Висновок судово-психіатричної експертизи про те, що ОСОБА_8 13.11.2007 р. не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними є категоричним, складений за результатами дослідження матеріалів справи, медичної документації та інших матеріалів.

Відтак, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 на час складення заповіту, а саме станом на 13.11.2007 р. в силу наявного у неї стійкого важкого психічного розладу не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати. Внаслідок чого, укладений нею заповіт від 13.11.2007 р. слід визнати недійсним в силу ч. 1 ст. 225, ч. 2 ст. 1257 ЦК України.

Позов ОСОБА_5 не підлягає задоволенню у повному обсязі у зв'язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_4, задоволення яких виключає у повному обсязі можливість задоволення вимог ОСОБА_5 (Т. 2, а. с. 90 - 92).

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 та задоволення його позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5 вказує на те, що висновок посмертної судово-психіатричної експертизи ґрунтується на припущеннях, не відповідає матеріалам справи. У медичній документації відсутні записи щодо психічного стану ОСОБА_8 на момент складення заповіту. Психічний стан останньої був перевірений державним нотаріусом під час складення заповіту. Порушено порядок об'єднання позовів, оскільки його позов подано пізніше.

Апелянт та його представник у судовому засіданні підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу вважає необхідним скаргу залишити без задоволення. Рішення суду залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду. Вказує, що апеляційна скарга обґрунтована особистим розумінням апелянта змісту і висновків посмертної судово-психіатричної експертизи. Апелянт не скористався своїм правом заявити клопотання про допит експерта у судовому засіданні. Не заявив клопотання про призначення додаткової або повторної експертизи. Висновок експертизи про те, що ОСОБА_8 у момент складення заповіту не розуміла значення своїх дій і не керувала ними є категоричним.

ОСОБА_4 та її представник у судовому засіданні підтримали викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Житлово-будівельний кооператив «Приморський-14»у судове засідання представника не направив. Про дату, час і місце розгляду справи кооператив повідомлявся належним чином. Причини неявки не представника не повідомив. Заяв та клопотань не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її розгляді, освідомленість ЖБК «Приморський-1» про розгляд справи, думку осіб, які прийняли участь у розгляді справи про можливість розгляду справи за відсутності інших осіб, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності учасників, які не з'явилися у судове засідання.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України, чинних на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене не підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищезазначеного висновку про задоволення позову ОСОБА_4 та відмову в задоволенні позову ОСОБА_5. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. 1257 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України, які були чинними на час ухвалення рішення судом першої інстанції, ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України) права.

Між сторонами виникли правовідносини щодо визнання заповіту недійсним, визнання права власності в порядку спадкування.

Частиною 2 ст. 1257 ЦК України передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Оскільки згідно категоричного висновку посмертної судово-психіатричної експертизи встановлено, що померла ОСОБА_8 на момент складення спірного заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, колегія суддів вважає вірним висновок суду про задоволення позову ОСОБА_4. Вимоги ОСОБА_5 є похідними від вимог ОСОБА_4, тому вірним є висновок суду про відмову в їх задоволенні.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те,що висновок посмертної судово-психіатричної експертизи ґрунтується на припущеннях, не відповідає матеріалам справи, психічний стан ОСОБА_8 на момент складення заповіту був задовільним і перевірений державним нотаріусом під час складення заповіту, оскільки вони спростовуються наявним у справі висновком. Інших висновків спеціалістів тощо матеріали справи не містять. Суд першої інстанції вірно надав критичну оцінку поясненням свідків у сукупності з іншими доказами по справі. Клопотання про призначення додаткової або повторної експертизи апелянтом не заявлено.

Доводи апелянта про порушення порядку об'єднання позовів, оскільки його позов подано пізніше, не засновані на положеннях діючого законодавства.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_5є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_5,а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5- залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2017 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 червня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

О. М. Таварткіладзе