Справа № 2-32/11
№ провадження 2-з/196/11/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 року смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Зубій А.В., ознайомившись з матеріалами заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі № 2-32/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання неправомірними дій, визнання недійсним біржового договору та стягнення моральної шкоди.

В заяві про забезпечення позову просить забезпечити вказаний позов шляхом: - заборони будь-якій особі вчиняти дії по заволодінню майном, що знаходиться на Туристичній базі "Ремонтник", яка є предметом судового спору, знищувати майно, зламувати двері та самовільно без судового рішення виселяти громадян, які відпочивають на Туристичній базі "Ремонтник", що знаходиться за межами населеного пункту с.Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, з будиночків, які входять в комплекс бази відпочинку; - накладення арешту на нерухоме майно.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову вказує, що, незважаючи на той факт, що даний судовий спір, де приймають участь державні установи, на даний час ще не вирішено, 17 серпня 2018 року відбулося намагання в черговий раз протиправним засобом захопити нерухоме майно, що знаходиться за межами населеного пункту с.Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області. При цьому особи, які намагалися захопити майно, надавали документи про те, що це майно внесено в реєстр нерухомого майна і відбулася угода купівлі-продажу майна, яке є предметом цього судового розгляду, а угоду здійснив ОСОБА_3 Однак 24.11.2016 року було задоволено клопотання ОСОБА_3 про залишення його позовної заяви без розгляду і вказана ухвала набрала законної сили 07.02.2017 року.

Посилається на те, що до вирішення судового спору ніхто не має права визнавати за ОСОБА_3 або за іншою особою право власності на майно Туристичної бази "Ремонтник". Крім того, ніхто не має права без рішення суду виселяти громадян, які відпочивають на цій туристичній базі, знищувати майно, зламувати двері або в інший спосіб намагатися заволодіти цим майном. З метою попередження злочину просить задовольнити подану заяву.

Розглянувши заявлену вимогу, суд приходить до наступних висновків. Статтею 151 ЦПК України визначено зміст і форма заяви про забезпечення позову, а також, вимоги, які повинні бути зазначені у заяві про забезпечення позову.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Як вбачається з вище зазначеного, заявником не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Окрім того, в поданій заяві про забезпечення позову не обґрунтовано існування реальної загрози порушення прав та законних інтересів заявника, а лише містяться посилання на імовірність такої можливості, що за своєю суттю є суб'єктивним припущенням заявника, також ним не вказано було пропозиції щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, заявник просить накласти арешт на нерухоме майно Туристичної бази "Ремонтник", при цьому, в порушення вимог п.7 ч.1 ст. 151 ЦПК України, не зазначив, з чого воно складається та не надав докази, які підтверджують право власності на вказане майно, що унеможливлює вирішення питання про забезпечення позову та подальше виконання ухвали суду.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, ч. 9 ст. 153, 261, 268, 353,354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі № 2-32/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання неправомірними дій, визнання недійсним біржового договору та стягнення моральної шкоди, - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний Дніпропетровської області суд протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Зубій