АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18»вересня 2018 року

м. Харків

справа № 643/14681/16-ц

провадження № 22ц/790/3653/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Асєєвої В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3, представник відповідача - ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2018 року в складі судді Довготько Т.М.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та просила визнати розписку про повернення ОСОБА_3 боргу від 16 липня 2014 року за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 липня 2014 року недійсною; судові витрати стягнути з відповідача.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Під час розгляду в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заявила клопотання про призначення повторної комплексної психологічно-почеркознавчої експертизи (із застосуванням спеціального технічного засобу - комп'ютерного поліграфа) з метою виявлення умов написання документа, а саме, надзвичайного стану виконавця, виявлення у під експертної особи емоційних реакцій та станів при написанні розписки від 16 липня 2014 року, доручивши її проведення Київській незалежній судово - експертній установі, на вирішення експерта поставити наступні запитання: чи перебувала ОСОБА_1, яка виконала рукописний текст документа - розписки від 16 липня 2014 року у незвичайному стані (емоційному) чи під впливом збиваючих факторів (психологічний тиск, примус)? Чи вносилися у текст документа - розписки від 16 липня 2014 року зміни? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту? Чи виготовлений весь рукописний текст розписки від 16 липня 2014 року у той час, який датований чи у різний час?

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник підтримали клопотання та просили його задовольнити.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 заявлялося клопотання про призначення технічної експертизи документа та комплексної психолого - почеркознавчої експертизи (із застосуванням спеціального засобу - комп'ютерного поліграфа) та надано висновок судово - технічної експертизи документа та висновок судово - почеркознавчої експертизи, які не викликають сумнівів щодо їх правильності.

В суді апеляційної інстанції були допитані експерти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо висновку судово - технічної експертизи документів від 13 листопада 2017 року та висновку судово - почеркознавчої експертизи від 13 листопада 2017 року відповідно, які надали вичерпні відповіді на запитання учасників справи та пояснили, що потреби в проведенні повторної комплексної психологічно-почеркознавчої експертизи (із застосуванням спеціального технічного засобу - комп'ютерного поліграфа) немає.

Вислухавши думку з'явившихся учасників справи, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що зазначене клопотання необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд також може призначити декілька експертиз. У випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об'єктивності експертного дослідження.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою суду від 26 червня 2017 року призначено комплексну судово - технічну експертизу документа та судово - почеркознавчу експертизу за заявами ОСОБА_1 Питання, які ставилися в тих заявах і які розглядалися експертами тотожні тим питанням, які поставлені в клопотанні від 03 липня 2018 року.

Посилання ОСОБА_1 та її представника на те, що експерт на власний розсуд вирішив проводити дві експертизи замість одної є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з змісту ухвали суду від 26 червня 2017 року клопотання ОСОБА_1 задоволено частково та по справі призначено комплексну судово-технічну експертизу документів та почеркознавчу експертизу. Із висновків судових експертиз вбачається, що проведено судово-технічну експертизу документів та судово - почеркознавчу експертизу, оскільки відповідно до пункту 4.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року (зі змінами та доповненнями) така експертиза за процесом дослідження та наданими об'єктами не є комплексною. На питання, які вирішувались під час проведення судових експертиз, надані вичерпні відповіді, які в суді апеляційної інстанції експерти роз'яснили учасникам справи.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для проведення повторної комплексної психологічно - почеркознавчої експертизи, яку просила провести ОСОБА_1 в своїй заяві про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи від 03 липня 2018 року немає, тому зазначену заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.103, 182, 381 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про призначення повторної комплексної психологічно-почеркознавчої експертизи - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 20 вересня 2018 року.