Суддя Попова В. О.
Справа № 644/3425/18
Провадження № 2/644/1635/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.09.2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Попової В.О.

за участю

секретаря судового засідання Дашкової К.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місця проживання: 61047, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (реєстрація місця проживання: 61047, АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (реєстрація місця проживання: 61047, АДРЕСА_1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору,Департамент реєстрації Харківської міської ради (місце знаходження: 61002 м. Харків, майдан Конституції, 7), ОСОБА_4 (реєстрація місця проживання: 61047, АДРЕСА_1)

про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова з позовом про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житлом, а саме: квартирою АДРЕСА_1. Свій позов мотивує тим, що вона є власником 70/100 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. Іншим співвласником 30/100 частин даної квартири є її брат - ОСОБА_4 ЇЇ колишній чоловік - ОСОБА_2, шлюб з яким розірвано 21.07.2009 р. , та син - ОСОБА_3 з 1996 та 1997 років відповідно і по теперішній час зареєстровані у вказаній квартирі. З 2016 року відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не мешкає та не приймає участі в оплаті житлово-комунальних послуг, в квартирі відсутні його особисті речі. Місце його проживання невідомо, засоби зв'язку відсутні. Відповідач ОСОБА_3 з 2012 року виїхав до США та з того часу не повертається до місця своєї реєстрації, жодних витрат на утримання житла він також не несе. Реєстрація ОСОБА_2, ОСОБА_3 в даній квартирі призводить до збільшення розміру платежів за житлово-комунальні послуги, обмежує права ОСОБА_1 як власника. ОСОБА_1 за таких обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано 21.07.2009 року, однак фактично відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 2016 року. Квартиру він залишив добровільно. Спорів щодо його проживання за місцем реєстрації немає. Засоби зв'язку з ОСОБА_2 відсутні. Її син ОСОБА_3 з 2012 року виїхав до США та з того часу за місцем реєстрації також не проживає ; добровільно знятися з реєстрації ОСОБА_3 немає можливості, так як постійно проживає закордоном. Реєстрація ОСОБА_2, ОСОБА_3 у квартирі впливає на розмір оплати за житлово-комунальні послуги.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України , відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України.Відповідачі у визначений судом строк відзив на позовну заяву ОСОБА_2 не подали.

Третя особа ОСОБА_4 . в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує.

Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради Погорєлова Л.Г., що діє на підставі довіреності, до суду не з'явилася, надавши заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність.

Допитана в судовому засядінні в якості свідка ОСОБА_6 підтвердила факт відсутності відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 за місцем реєстрації, пояснивши, що вона є головою правління ОСББ «Мозаїка» та їй не відомо ні про які конфлікти чи скандали з приводу проживання відповідачів в квартирі АДРЕСА_1. Квартиру відповідачі залишили добровільно.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 доводиться їй матір'ю, ОСОБА_3 - батьком, ОСОБА_2 - братом. Відповідачі тривалий час не мешкають за місцем реєстрації, їх речей в квартирі немає, жодних витрат на утримання житла вони не несуть.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з'явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Суд заслухавши пояснення позивача, свідків, оголосивши заяву третьої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 06.03.2018 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що 21.07.2009 року складено відповідний актовий запис № 252.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьком ОСОБА_3 записаний ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1

Прізвище позивача до державної реєстрації шлюбу - "Дубова", що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06.03.2018 року.

На підставі Договору дарування, посвідченого 05.11.1996 року державним нотаріусом Четвертої Харківської держнотконтори , позивач є власником 70/100 квартири АДРЕСА_1; право власності зареєстровано у встановленому порядку 13.11.1996 року за реєстровим №58451, про що зроблено запис у реєстровій книзі міського БТІ.

З довідки Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мозаїка» №296 від 23.04.2018 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.11.1996 року і по теперішній час зареєстрований у АДРЕСА_1; відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 10.04.1997 року і по теперішній час зареєстрований у квартирі №85 за вказаною адресою.

Зі змісту акту опитування сусідів від 23.04.2018 року, складеного ОСОБА_6, яка мешкає за адресою АДРЕСА_4, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, які мешкають за адресою АДРЕСА_1, та посвідченого головою правління ОСББ «Мозаїка» - ОСОБА_6, вбачається , що ОСОБА_2 з березня 2016 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 з 2012 року також не мешкає за вищевказаною адресою.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст.391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члені сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за місцем своєї реєстрації за адресою - АДРЕСА_1, вже понад рік не користуються цим житлом та не сплачують за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу порушує право позивача як власника. Договір найму житла з відповідачами не укладався. Відомості про поважність причин такого тривалого не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації у суду відсутні.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надали суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували такі заперечення.

За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання позивача про покладення судових витрат на неї.

На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 263-266, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місця проживання: 61047, АДРЕСА_1) - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 (місця проживання: 61047, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (реєстрація місця проживання: 61047, АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (реєстрація місця проживання: 61047, АДРЕСА_1) такими, що втратили право на користування житлом за адресою АДРЕСА_1.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 10.09.2018р.

Суддя: Попова В.О.