АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

19 вересня 2018 року

м. Рівне

Справа № 2-2005/11

Провадження № 22-ц/787/1474/2018

Апеляційний суд Рівненської області у складі судді Гордійчук С.О., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним та визнання права на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано дійсним договір дарування приміщення магазину, укладений 12 жовтня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Визнано за ОСОБА_2 право власності на магазин ритуальних послуг загальною площею 334,9 кв. м., який знаходиться на вулиці АДРЕСА_1

Не погодившись з вказаним рішенням 18 липня 2018 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження покликаючись на поважність причин пропущення строку на апеляційне оскарження, а саме вказує, що судовими рішеннями від 04 квітня 2018 року та від 05 червня 2018 року по справі № 569/8798/15-ц - його право на судовий захист не ставилося під сумнів, однак ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року вказані підстави визнано неповажними та надано ОСОБА_1 десятиденний строк для подання заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного рішення та надання відповідних доказів з даного приводу.

16 серпня 2018 року ОСОБА_1 подано заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження та визнати поважність причин пропуску такого строку з підстав того, що він до 19 лютого 2011 року перебував на лікуванні в Австрії та через незадовільний стан здоров'я фізично не міг прийняти участі в оскарженні вказаного рішення. Вказує, що про наявність зазначеного рішення суду дізнався влітку 2012 року, коли приїжджав до України для проходження чергового огляду в МСЕК, а тому у вересні 2012 року подав апеляційну скаргу, однак не зміг усунути недоліки апеляційної скарги через необхідність проходження реабілітації, а тому його апеляційну скаргу було залишено без руху та повернуто. Посилається на неможливість вчасного оскарження рішення суду з підстав дострокового лікування та реабілітації через тяжку травму спричинену злочином.

Ознайомившись з вказаною заявою та доданими доказами вважаю, що зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення є неповажними та не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені ч. 1 ст. 354 ЦПК України строки. Вбачається, що ОСОБА_1 з липня 2015 року по лютий 2018 року неодноразово звертався до судів з позовними заявами для захисту свої прав та інтересів про той же предмет позову та брав участь при розгляді таких справ, що підтверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2018 року та постановою Апеляційного суду Рівненської області від 05 липня 2018 року у справі № 569/8798/15, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року та постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року по справі № 817/985/17, тобто протягом вказаного часу ОСОБА_1, незважаючи на свій стан здоров'я та проходження реабілітаційного лікування, реалізовував своє право на судовий захист по інших справах, а тому вважаю, що він мав реальну можливість подати апеляційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2011 року.

Доказів відсутності ОСОБА_1 на території України з вересня 2012 року по липень 2018 року або про незадовільний чи тяжкий стан його здоров'я, що перешкоджав подати апеляційну скаргу на вказане рішення суду від 08 лютого 2011 року заявник до суду апеляційної інстанції не подав.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження за період з 08 лютого 2011 року по 18 липня 2018 року скаржником не зазначено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

За приписами частини 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Таким чином з моменту, коли особа дізналася про рішення суду, тобто з вересня 2012 року, ОСОБА_1 мав реальну можливість визначитись зі своїми правами та в межах визначеного законом строку подати апеляційну скаргу.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено повернення суми судового збору особі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 185, 357, 358 ЦПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 16 серпня 2018 року про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2011 року відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2011 року відмовити.

Головному управлінню Державного казначейства України у Рівненській області повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 2120,00 грн. (1823/з11 від 18 липня 2018 року на суму 1060,00 грн., квитанція №85 від 15 серпня 2018 року на суму 1060,00 грн.).

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області С.О. Гордійчук