Справа № 703/2787/17
06 червня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Опалинської О.П.
при секретарі Бойко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом виконавчого комітету Смілянської міської ради як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянського міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Виконавчий комітет Смілянської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянського міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 18 липня 2017 року розглянуто матеріали щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, яка перебуває на обліку як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Мати дитини, має чотирьох дітей, після народження, ОСОБА_3 залишилася проживати з батьком ОСОБА_2, який отримував допомогу на дитину. Мати дитиною не цікавилася та фактично не виконує батьківських обов'язків, неодноразово попереджалася про можливість позбавлення батьківських прав відносно доньки, проте своє байдуже ставлення не змінила, її життям та здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, проти позбавлення батьківських прав не заперечує. Батько дитини ОСОБА_2, належних умов для проживання дитини не створив, винаймав житло за різними адресами в м. Сміла. У червні 2016 року був влаштований разом з донькою до КЗ «Обласний центр соціально-психологічної допомоги» в м. Сміла, ОСОБА_3 була влаштована до дошкільного навчального закладу №57. Проте ОСОБА_2, заборгував по оплаті за перебування дитини в дитячому садочку і самовільно залишив комунальний заклад разом з дитиною. В подальшому ОСОБА_2 відправив доньку до своєї матері в с. Костянтинівку звідки остання була влаштована до санаторію. Після завершення лікування ОСОБА_2 приховувався від працівників соціальних служб та приховував місце знаходження доньки ОСОБА_3, яку в подальшому залишив в чужої жінки. З травня 2015 року батько тільки один раз навідував дитину, дівчинка перебувала в антисанітарних умовах та в занедбаному стані. Мати відмовилася забрати дитину, а батько перебував у розшуку кримінально-виконавчою інспекцією. В подальшому до служби у справах дітей не з'являвся, дочку не розшукував, на телефонні дзвінки не відповідав, а тому, звернулися до суду та просять позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки на користь закладів в яких буде перебувати дитина, або на користь осіб, на утриманні яких така буде перебувати в розмірі 1/4 всіх їх доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з кожного до її повноліття.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 21 липня 2017 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 3).
З рішення Смілянського міськрайонного суду від 8 вересня 2014 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - розірвано. ОСОБА_4 після розірвання шлюбу змінено прізвище на «ОСОБА_4» (а.с. 8).
Згідно довідки ОСББ «Лада» від 31 липня 2017 року №173 в АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8).
З листа директора КЗ «Обласний центр соціально-психологічної допомоги» №68 від 12 вересня 2016 року вбачається, що в період часу з 21 червня 2016 року по 10 вересня 2016 року в КЗ «Обласний центр соціально-психологічної допомоги» ЧОР перебував ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Зазначено, що дитина потрапила до закладу у важкому емоційному стані, вказано, що спосіб життя батька та матері дитини категорично не сприяє формуванню у дитини відчуття впевненості та спокою, позбавлений систематичності та ритмічності, тобто взагалі відсутній будь-який денний режим. Фахівцями закладу було помічено випадки неадекватної поведінки ОСОБА_2 та перебування його в оточенні наркозалежних людей. Вказано, що подальше перебування ОСОБА_3 з батьками несе пряму загрозу здоров'ю та життю дитини (а.с. 9).
З заяви ОСОБА_1 від 16 вересня 2016 року вбачається, що остання просить вирішити питання про влаштування доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» терміном на 6 місяців, у зв'язку з неможливістю забезпечити дитині належних умов для виховання (а.с. 11).
З заяви ОСОБА_2 від 16 вересня 2016 року вбачається, що останній просить вирішити питання про влаштування доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» терміном на 6 місяців, у зв'язку з неможливістю забезпечити дитині належних умов для проживання (а.с. 11 на звороті).
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов будинку по АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_2, вбачається, що санітарно-гігієнічні умови у вищевказаному будинку, не задовільні (а.с. 12).
Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_2, за місцем проживання ОСОБА_1, санітарно-гігієнічні умови задовільні, однак для ОСОБА_3 немає спального місця, одягу та належних умов для її розвитку, проживання та виховання (а.с. 12 на звороті).
З заяви ОСОБА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_11 року вбачається, що остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13).
З заяви, поданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11 року, вбачається, що остання не бачила доньку та не цікавиться її життям протягом 3 - 4 місяців та місце знаходження останньої її не відомо (а.с. 13 на звороті).
Відповідно до акту обстеження умов проживання будинку матері ОСОБА_2 - ОСОБА_9 по АДРЕСА_5, умов для проживання дитини не створено, ОСОБА_2 залишив проживати у вищевказаному приміщенні свою доньку та покинув її (а.с. 14).
Як вбачається з акту оцінки потреб дитини та її сім'ї №129 від 11 липня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_3 залишилася без піклування батьків, проживає в жінки по АДРЕСА_5 Черкаської області, в якої ОСОБА_2 винаймав житло. ОСОБА_9 на час відвідування була схвильована від неї відчувався запах алкоголю (а.с. 17-18).
З листа голови правління ОСББ «Лада» ОСОБА_10 до начальника служби у справах дітей ОСОБА_11, вбачається, що ОСОБА_2 досить нетривалий час, а саме протягом декількох місяців, проживав в квартирі ОСОБА_1, в подальшому забрав доньку, ОСОБА_3 та місце знаходження його невідоме (а.с. 19).
Як вбачається з листа начальника Смілянського міськрайонного відділу з питань пробації Пархоменко І.О. від 2 серпня 2017 року №1480 ОСОБА_2 засуджений вироком Смілянського міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. На обліку у Смілянському відділі пробації перебуває з 12 березня 2016 року. За час перебування на обліку неодноразово порушував правила та умови відбування покарання (а.с. 20).
Рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради №303 та №328 від 26 липня 2017 року та 10 серпня 2017 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 21, 23).

Відповідно до висновків органу опіки та піклування від 26 липня 2017 року №303 та 10 серпня 2017 року №328 позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с. 22,24).

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої.

Пунктом15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 вищевказаної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Судом встановлено та вбачається з наведених вище доказів, що батьки не виконують своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини, мати життям дитини не цікавиться, проти позбавлення батьківських прав не заперечує, батько - залишив дитину у складних життєвих умовах, в подальшому долею дитини не цікавився.

Суд також бере до уваги, при винесенні рішення, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки такий ґрунтується на вимогах закону, є обґрунтованим, вмотивованим, переконливим та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ньому обставинах.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно зі ст.ст. 180-184 СК України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Частка доходу батька (матері) визначається судом з врахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у нього інших дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відтак, вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1280 гривень з кожного.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 76, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, ст.150, 155, 164, 166, 180-182, 183 СК України, Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 № 2342-IV, Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 № 2402-III, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,-

вирішив:

Позов виконавчого комітету Смілянської міської ради як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянського міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, жительку АДРЕСА_3, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя АДРЕСА_6, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, жительки АДРЕСА_3, на користь закладу, в якому буде перебувати дитина, або на користь особи, на утриманні якої буде перебувати дитина аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 6 вересня 2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя АДРЕСА_6, на користь закладу, в якому буде перебувати дитина, або на користь особи, на утриманні якої буде перебувати дитина аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 6 вересня 2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, жительки АДРЕСА_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя АДРЕСА_6, на користь держави судовий збір в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Позивач: виконавчий комітет Смілянської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, вул. Незалежності, 37 м. Сміла Черкаська область.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, жителька АДРЕСА_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, житель АДРЕСА_6.

Головуючий О.П.Опалинська