Справа № 139/495/18
Провадження № 2/139/214/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Пилипчук В.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2013 року і мають спільного малолітнього сина. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 24 травня 2018 року звернулась до суду.

Ухвалою суду від 24 травня 2018 року (а.с. 10) справу призначено до розгляду у підготовче засідання.

Сторони в підготовче засідання не з'явилися. Позивач 14.06.2018 через канцелярію суду подала про розгляд справи за її відсутності (а.с. 17), а відповідач через канцелярію суду подав заяву (а.с. 13) про визнання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 1 ст. 198 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд ухвалив за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Із свідоцтва про шлюб (а.с. 6) слідує, що сторони з 06 лютого 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а із свідоцтва про народження (а.с. 7), - що мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України.

Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов. Підставою припинення шлюбу позивач назвала різницю в характерах, відсутність взаєморозуміння та довіри, п'янство відповідача, рукоприкладство, брехні, приховування грошей і, як наслідок, припинення з 2017 року подружніх стосунків. Відповідач не спростував такі обставини. Враховуючи підставу для припинення шлюбу, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі. Така вимога відповідає ст. 113 СК України, а тому має бути задоволена.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,198, 200 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 06 лютого 2013 року у відділі ДРАЦС Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 04 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після припинення шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ___________