Справа № 495/2801/17
№ провадження 2/495/563/2018
22 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровський цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат за несвоєчасну сплату заборгованості по страховому відшкодуванню та відшкодуванню моральної та матеріальної шкоди внаслідок ДТП,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат за несвоєчасну сплату заборгованості по страховому відшкодуванню та відшкодуванню моральної та матеріальної шкоди внаслідок ДТП.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, надав до суду заперечення та просив відмовити, оскільки між позивачем та відповідачем відсутні договірні зобовязання, а грошові зобовязання, відповідальність за які встановлена ст.625 ЦК України передбачають насамперед договірні відносини, також вказав, що через нестачу коштів вся необхідна сума не була ним сплачена одразу.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
21 листопада 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «CIA Ceed», номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 21.11.2012 року складений о 9 годин 30 хвилин та підписаним позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_5 як порушником правил дорожнього руху, який керував транспортним засобом «Mersedes Bens VITA», номерний знак НОМЕР_2.
Згідно п.2 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 5090-IV) від 05.07.2015 року, водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Оскільки відповідальність за завдану шкоду, згідно полісу №АС/9765021 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, була застрахована у ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» місце знаходження: м.Київ, вул.Саксаганського 77, позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування та необхідні документи у страхову компанію у встановлений строк - 24.11.2014 року.
Відповідно до п.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№5090-УІ), виплата страхового відшкодування проводиться в строк не пізніше 90 днів з дня подання заяви про страхове відшкодування. На підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/2418/15-ц від 05.11.2017 року, з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 стягнута сума страхового відшкодування у розмірі 13 156 гривень 22 копійки, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сума відшкодування у розмірі 9278 гривень 01 копійка.
ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» виконало свої зобовязання та сплатила ОСОБА_1 суму, визначену вказаним рішенням суду, що підтверджується платіжним дорученням №550 від 24 лютого 2016 року відділу УДКСУ у Голосіївському районі м.Києва щодо перерахування позивачу коштів у розмірі 13 156 гривень 22 копійки.
Виконавчі провадження щодо стягнення з відповідача на користь позивача вказаних сум заборгованості були закінчені, про що свідчать постанова державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 09.02.2016 року, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №495/2418/15-ц, виданого 24.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 243,60 грн. було закінчено та постановою державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 14.04.2017 року, згідно якої виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №495/2418/15-ц, виданого 24.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сума відшкодування у розмірі 9278 грн. 01 коп. було закінчено.
На теперішній час позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми інфляційних витрат за несвоєчасну сплату заборгованості по відшкодуванню шкоди внаслідок ДТП, оскільки сплата відповідно до рішення суду з боку відповідача сплачувалась нерегулярно, а саме: - 1581,37 грн. 29.12.2015 року; - 1545,46 грн. 01.03.2016 року; - 1818,18 грн. 22.03.2016 року; - 1818,19 грн. 12.05.2016 року; - 2494,69 грн. 22.03.2017 року.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач несвоєчасно виконав свої зобов'язання щодо виплати відшкодування, тобто має місце прострочення грошового зобов'язання, а тому позивач має право, на підставі ст.625 ЦК України, на стягнення неустойки, інфляційних витрат за весь час прострочення грошового зобов'язання, яка складає 5162 гривень 77 копійок.
Стаття 610 Цивільного кодексу України, зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: підпункт 3) сплата неустойки; підпункт 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошові зобов'язання, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.
Приймаючи до уваги вищенаведене, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що з боку відповідача мало місце несвоєчасне виконання зобовязання, що не оспорювалось відповідачем, а тому, у відповідносі до вимог статті 625 ЦК України, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, як обґрунтовані та доведені матеріалами справи.
Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказі в їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відновідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст.ст.610-612, 549, 550, 625 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат за несвоєчасну сплату заборгованості по страховому відшкодуванню та відшкодуванню моральної та матеріальної шкоди внаслідок ДТП задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 суму інфляційних витрати у розмірі 5 162 гривень (пять тисяч сто шістдесят два) 77 копійок (сімдесят сім).
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір у розмірі 640 грн..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя