АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2268/18 Номер провадження 22-ц/786/2170/18Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Гальонкіна С.А., Прядкіної О.В.

Розглянула в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембуд-Полтава" на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембуд-Полтава" до ОСОБА_2 про зняття арешту з рухомого майна, треті особи - Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції, Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2018 року ТОВ «Рембуд-Полтава» звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ТОВ «Рембуд-Полтава» до ОСОБА_2 про зняття арешту з рухомого майна, в якій просило вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених товариством у зв'язку з розглядом справи.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2018 року їх позовні вимоги до ОСОБА_2 було задоволено. Знято арешт з майна товариства, що був накладений постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 22.04.2010 року, а саме з автомобіля Богдан DF-25, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_3. Але, під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, що у відповідності до положень ст. 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембуд-Полтава" судовий збір у розмірі 50 грн.

Частково стягуючи понесені позивачем судові витрати, суд вмотивував своє рішення тим, що саме товариство як власник рухомого майна міг вирішити питання про скасування арешту в межах виконавчого провадження в позасудовому порядку іще до моменту знищення матеріалів виконавчого провадження. Натомість стягувачем обраний інший спосіб захисту, а саме звернення до суду з позовними вимогами про зняття арешту, із зазначенням стягувача ОСОБА_2 відповідачем по справі, яка фактично не заперечувала проти скасування арешту, з огляду на повне виконання рішення про стягнення на її користь заробітної плати. На підставі чого зробив висновок про можливість зменшення розміру сплаченого позивачем судового збору, який підлягає стягненню з відповідача згідно положень ч.3 ст. 141 ЦПК України, що відповідає засадам цивільного судочинства, як то розумності та справедливості.

В апеляційній скарзі ТОВ «Рембуд-Полтава», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове додаткове рішення про стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2018 року позов ТОВ «Рембуд-Полтава» задоволено, знято арешт з майна ТОВ «Рембуд-Полтава», що був накладений постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ за вих.№12282 від 22.04.2010 року, а саме знято арешт з автомобіля Богдан DF-25, державний номерний знак д.н.з. НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_3.

В липні 2018 року ТОВ «Рембуд-Полтава» звернулося з заявою про ухвалення додаткового рішення з огляду на не вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Рембуд-Полтава" судовий збір у розмірі 50 грн.

Не заперечуючи наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, колегія суддів не може погодитись з зменшенням розміру сплаченого позивачем при подачі позову судового збору до 50 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом про зняття арешту з майна позивачем ТОВ «Рембуд-Полтава» було сплачено судовий збір в сумі 1762 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даному випадку позовні вимоги ТОВ «Рембуд-Полтава» були задоволені повністю, що вже само по собі є достатньою правовою підставою для стягнення на користь останнього понесених по справі судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1762 грн.

Натомість, суд першої інстанції, в порушення вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, при вирішення питання розподілу судових витрат застосував положення ч.3 даної статті, яка надає право суду вирішувати питання розподілу судових витрат з урахуванням інших обставин по справі.

Невірне застосування норм процесуального права призвело до помилкового вирішення питання про розподіл судових витрат, що є підставою для скасування судового рішення та постановлення нового додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1762 грн.

При цьому, перераховані судом першої інстанції обставини, які на його думку слугують підставою для зменшення розміру судового збору, підлягаючого до стягнення з відповідача, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки остання не заперечувала свій процесуальний статус відповідача, самим судом вказане процесуальне питання щодо належності відповідача не обговорювалось, а відтак при вирішенні питання розподілу судових витрат наступають наслідки, визначені ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд-Полтава» задовольнити.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2018 року скасувати та ухвалити по справі нове додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд-Полтава» судовий збір у розмірі 1762 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2018 року.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Обідіна О.І.