гСправа № 358/727/18 Провадження № 2/358/485/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенка С.О.,

за участю секретаря судового засідання Симоненко О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксації судового засідання технічними засобами згідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1957 року забудови, загальною площею - 57,30 кв.м., жилою площею - 38,20 кв.м., допоміжною площею (підсобною площею) - 14,30 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай, сарай-літню-кухню, погріб, огорожу, ворота та хвіртку.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 60 років помер спадкодавець - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме на вищевказаний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та грошові вклади розміщені на вкладах в державному Ощадному банку України.

У зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем не було складено заповідального розпорядження стосовно вказаного спадкового майна, то спадкоємцем за законом першої черги була дружина спадкодавця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 спадкоємець ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, але юридично її не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 70 років померла мати позивачки та спадкодавець ОСОБА_3, яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в с. Іванівка Богуславського району Київської області.

У зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем було складено заповідальне розпорядження, заповіт від 21.11.2005 року за реєстровим № 162, стосовно вказаного спадкового майна, то спадкоємцями за заповітом на все спадкове майно ОСОБА_3 є: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та грошові вклади розміщені на вкладах в державному Ощадному банку України.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, оскільки спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6. Інший спадкоємець - ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_7. Інші спадкоємці, щодо спадкового майна ОСОБА_3 не зверталися.

Позивачка ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину та звернувся до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок, але їй було відмовлено в отримані вищезазначеного свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім'я спадкодавця, це і змусило позивачку з метою захисту її прав та законних інтересів звернутись з даним позовом безпосередньо до суду.

Представник позивача ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач - Іванівська сільська рада Київської області, свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, а також зазначила, що не заперечує проти задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1, згідно ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за заповітом першої черги після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 70 років в с. Іванівка Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження спадкоємця серії НОМЕР_1, виданого 25.07.1970 року Корсунь-Шевченківським райбюро ЗАГС Черкаської області та копією свідоцтва про смерть спадкодавця серії НОМЕР_2, виданого 01.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області та рішенням Богуславського районного суду Київської області від 27.05.2016 року про встановлення факту родинних відносин.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після відкриття спадщини ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, так як на підставі рішення Богуславського районного суду Київської області від 27 травня 2016 року про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, який посвідчений виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області від 21.11.2005 року за реєстровим номером № 162, подала 07 липня 2016 року заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, так як ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 55 років помер. Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 52 роки.

Інші спадкоємці із заявою про прийняття чи відмову у прийнятті спадщини, щодо спадкового майна спадкодавця - ОСОБА_3 не зверталися, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 12.05.2018 року та матеріалами спадкової справи №203/2016.

Довідкою Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 12.05.2018 року, підтверджується факт, що після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 60 років), проживав та був зареєстрований в с. Іванівка Богуславського району Київської області за законом першої черги, фактично прийняла спадщину його дружина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 12 травня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок, в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю ОСОБА_1, з дня смерті ОСОБА_3, яка померла 30.11.2007 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради № 533 від 20.07.2000 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи вбачається, що спадковий житловий будинок по АДРЕСА_1, згідно записів в погосподарській книзі № 24 належав спадкодавцю ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті спадкодавця - ОСОБА_3 прийняла спадщину, але не оформила її, в зв'язку зі смертю.

З копії свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, яке було видане 25 квітня 2000 року за реєстровим № 502, вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1, дійсно належав ОСОБА_2.

За даними технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1957 року забудови, загальною площею - 57,30 кв.м., жилою площею - 38,20 кв.м., допоміжною площею (підсобною площею) - 14,30 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай, сарай-літня кухня, погріб, огорожа, ворота та хвіртка, загальною інвентаризаційною вартістю 52 320 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_2, після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Іванівської сільської ради набув право власності на даний будинок, що підтверджується довідкою виданою Іванівською сільською радою 20.07.2000 року.

Спадкоємець ОСОБА_3 прийняла спадщину, після смерті спадкодавця ОСОБА_2, як спадкоємець за законом, так як вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області та довідкою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 12.05.2018 року.

За даними технічного паспорта на будинок, що був виготовлений ТОВ «Укртехексперт» 13.05.2016 року, вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1, 1957 року забудови з відповідними господарськими будівлями та спорудами, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця ОСОБА_3, під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч.1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1220, 1223 ч. 1, 1268, 1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1957 року забудови, загальною площею - 57,30 кв.м., жилою площею - 38,20 кв.м., допоміжною площею (підсобною площею) - 14,30 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай, сарай-літня кухня, погріб, огорожа, ворота та хвіртка, загальною інвентаризаційною вартістю 52 320 гривень.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Богуславському районі Київської області, , що розташоване за адресою: Київська область, м. Богуслав, вул. Франка, 4 повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 17.05.2018 року, згідно квитанції № 118 на р/р 0080, МФО 821018, в ТВБВ 10026/0644 філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", що становить 352 гривні 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко