Провадження № 2/369/1075/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Волчко А.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Раситюк М.П.

учасники справи:

представник позивачів - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Пятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_4 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Пятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що 27 грудня 1992 року, помер їхній дід ОСОБА_5.

Після його смерті залишилось спадкове майно, серед якого житловий будинок та земельна ділянка за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького), 20, що належала померлому на праві приватної власності.

29 вересня 1993 року його дружині, тобто їхній бабусі, ОСОБА_6 видані свідоцтво про право на спадщину за законом та свідоцтво про право власності. Тобто вона стала власницею даного житлового будинку.

Право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку підтверджується довідкою з Бюро Технічної інвентаризації та інформацією з Державного земельного кадастрі.

12 лютого 2008 року померла ОСОБА_6. За заповітом, складеним нею 22 квітня 1998 року, все своє майно вона заповіла своїм дітям : ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в рівних долях.

26 квітня 2012 року помер їхній дядько, ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з майна, передбаченого вищевказаним заповітом. Тобто по 1/2 частині житлового будинку та земельної ділянки, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького), 20. Її прийняла його сестра, ОСОБА_8.

15 червня 2016 року померла їхня мати, ОСОБА_8. Після її смерті залишилось спадкове майно, серед якого вищевказані житловий будинок та земельна ділянка. При прийнятті ними спадщини, державним нотаріусом Пятнадцятої державної нотаріальної контори нам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №20 за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького). Підставою для відмови стало відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок на імя ОСОБА_8. Враховуючи вищевикладене, просили, суд визнати за ними ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія СО 149865, ІПН, право власності у порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинок № 20 за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького). Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія СО 149865, ІПН ,право власності у порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького). Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія МЕ 629865, ІПН НОМЕР_1, право власності у порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинок № 20, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького). Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія МЕ 629865, ІПН НОМЕР_1, право власності у порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького).

У судове засідання представник позивачів, до суду не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутності в якій підтримав позовні вимоги його довірителів, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду лист, в якому просив суд розглянути справу за відсутності його представника, проти задоволення позову не заперечували.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви, в якій просили розглянути справу за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. 27 грудня 1992 року, помер дід позивачів ОСОБА_5. Після його смерті залишилось спадкове майно, серед якого житловий будинок та земельна ділянка за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького), 20, що належала померлому на праві приватної власності.

29 вересня 1993 року його дружині, тобто їхній бабусі, ОСОБА_6 видані свідоцтво про право на спадщину за законом та свідоцтво про право власності. Тобто вона стала власницею даного житлового будинку.

Право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку підтверджується довідкою з Бюро Технічної інвентаризації та інформацією з Державного земельного кадастрі. 12 лютого 2008 року померла ОСОБА_6. За заповітом, складеним нею 22 квітня 1998 року, все своє майно вона заповіла своїм дітям: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в рівних долях. 26 квітня 2012 року помер їхній дядько, ОСОБА_7

Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з майна, передбаченого вищевказаним заповітом. Тобто по 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького), 20. Її прийняла його сестра, ОСОБА_8. 15 червня 2016 року померла їхня мати, ОСОБА_8. Після їх смерті залишилось спадкове майно, серед якого вищевказані житловий будинок та земельна ділянка. При прийнятті ними спадщини, державним нотаріусом Пятнадцятої державної нотаріальної контори нам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №20 за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького). Підставою для відмови стало відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок на імя ОСОБА_8.

За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є синами померлої ОСОБА_8, а тому вони є спадкоємцями першої черги після смерті матері. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 виявлено не було.

За приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем ОСОБА_8 у житловому будинку за адресою: с. Білогородка, вул. Урицького, 20, Києво-Святошинського району Київської області, а тому вони прийняла спадщину в порядку, встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

15 липня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 05 жовтня 2016 року з посиланням на норми п. п. 4.15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, позаяк спадкоємцями не було надано нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві ОСОБА_8.

Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Отже, приймаючи до уваги, що спадкове майно, яке є предметом спадкування позивачами, в установленому законом порядку було отримано у власність спадкодавцем також у порядку спадкування, що на теперішній час ніким не оспорюється, відповідно воно в свою чергу може бути спадковим майном, незважаючи на те, що право власності спадкодавця на це майно не було зареєстровано у порядку передбаченому правилами ст. 1299 ЦК України, яка була чинною на момент отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом.

Крім цього, згідно з листом від 04 листопада 2016 року № 1514, виданим Комунальним підприємством " Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області", за життя право власності на житловий будинок № 20 по вулиці Бурштинова (раніше Урицького) в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, було зареєстровано за ОСОБА_6, яка за життя склала заповіт на ОСОБА_8 - матір позивачів.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_8, 15 червня 2016 року право власності на житловий будинок та земельну ділянку у рівних частках.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 392, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Пятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія СО 149865, ІПН, право власності у порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинок № 20 за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького).

Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія СО 149865, ІПН ,право власності у порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького).

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія МЕ 629865, ІПН НОМЕР_1, право власності у порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинок № 20, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького).

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія МЕ 629865, ІПН НОМЕР_1, право власності у порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Бурштинова (Урицького).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Я. Волчко