Справа № 737/576/17
Проваждення № 2/737/73/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяОСОБА_1
секретар судового засіданняОСОБА_2
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу№ 737/576/17
за позовомДепартаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації
до ОСОБА_3
провитребування майна із чужого незаконного володіння
учасники справи та представники:
від позивачаОСОБА_4
відповідачОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та повернення транспортного засобу до органів соціального захисту населення, мотивуючи його тим, що позивачем під час проведення інвентаризації транспортних справ інвалідів, які забезпечувались автомобілями, було виявлено, що інвалід війни 1-ї групи ОСОБА_5, якого 28.11.2003 року забезпечено автомобілем ЗАЗ 11022, 2003 року випуску, помер 30.12.2009 року. Відповідно до матеріалів, що містяться в особовій транспортній справі інваліда, автомобіль залишився у його сина ОСОБА_3 Згідно листа управління праці та соціального захисту населення Куликівської районної ради від 16.11.2010 року № 02-02/1701 відповідач був повідомлений про умови залишення автомобіля у сімї, проте у визначений законодавством термін він з даного питання до органів соціального захисту населення не звернувся та 03.06.2010 року подав заяву про відмову повертати автомобіль. Оскільки відповідач не має законних підстав використовувати державне майно, а саме автомобіль марки ЗАЗ, даний автомобіль підлягає поверненню до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації.

Просить суд вилучити у відповідача та повернути до Департаменту легковий автомобіль марки ЗАЗ модель 11022, 2003 року випуску, бежевого кольору, номер кузова (ідентифікатор) Y6D4588, державний номерний знак автомобіля НОМЕР_1 у повному комплекті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві.

Відповідач своїм правом надати відзив не скористався, в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що його померлий батько за життя дійсно отримав автомобіль "Таврія" від органів соціального захисту населення. Після смерті батька автомобіль знаходиться у нього. Вже кілька років машина дуже пошкоджена, але не з його вини, також з неї зняли генератор та викрали запаску, їздити на ній не можна. Повернути автомобіль згоден, але має заперечення з приводу способу його доставки до органів соціального захисту населення, а саме не бажає витрачати кошти на евакуатор.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно накладної № 032 від 28.11.2003 року Головне управління праці та соціального захисту населення придбало у ЗАЗ сервіс ЧХРП через ОСОБА_5 автомобіль «Таврія» 110270, кузов 30384588, дв. 30452748, колір 10207 (а.с. 9).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля марки ЗАЗ модель 11022, 2003 року випуску, шасі № Y6D4588 являється ОСОБА_5. Також в свідоцтві зроблено відмітку: Акт п/п ДЮА310592 03.12.03, ДОВ СОБЕЗУ-02.03.12.03, ручне керування, без права продажу та передачі (а.с. 6).

За життя ОСОБА_5 дав зобовязання про те, що виданий інваліду автомобіль «Таврія», строком на 10 років буде зберігатись як державна власність для особистого користування без права продажу і передачі іншим особам ( а.с. 4).

З листа управління праці та соціального захисту населення від 16 листопада 2010 року № 02-02/1701 вбачається, що інвалід війни ОСОБА_5, який мав у користуванні автомобіль, отриманий через органи соціального захисту, помер 30.12.2009 року. Автомобіль залишився у сина ОСОБА_3. ОСОБА_3 написав заяву, в якій повідомив, що відмовляється повернути гроші за автомобіль, погоджується віддати автомобіль за умови, що не він буде доставляти авто до управління праці (а.с. 7).

Відповідач у своїй заяві від 03.06.2010 року, адресованій заступнику начальника УПСН відмовляється повертати автомобіль «Таврія» ЗАЗ 110-22, виданий 12.03 його батькові, в повному комплекті, і виплачувати за нього гроші в звязку з тим, що машина розбита не ним, дозволу на управління він не давав. Це зафіксовано в рішенні Куликівського нарсуду. Крім того, на день смерті батько був прописаний і проживав не в нього (а.с. 8).

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї статті застосовуються також до вимог про витребування майна власником з чужого незаконного володіння.

Відповідно до пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 (далі - Порядок) після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з пунктом 3 цього Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Перереєстрація автомобіля на ім'я інваліда з числа членів сім'ї, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда проводиться підрозділом МВС на підставі письмової довідки, форма якої затверджується Мінпраці. Довідка видається інваліду, законному представнику недієздатного інваліда, дитини-інваліда головним управлінням соціального захисту, в якому інвалід перебував на обліку, а інваліду внаслідок трудового каліцтва - відповідним управлінням виконавчої дирекції.

Член сім'ї померлого інваліда, який є також інвалідом, має право повторно стати на облік, але не раніше закінчення строку експлуатації автомобіля, отриманого за життя інвалідом чи законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Вилучення автомобіля, отриманого інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда здійснюється відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду відповідно до подання головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Спори про частку в спільній власності членів сім'ї щодо автомобіля або суми, сплаченої за нього, вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На момент звернення до суду позивач був звільнений від сплати судових витрат, тому з ОСОБА_3 слід стягнути користь держави 1 600 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації (м. Чернігів, пр.-т ОСОБА_2, 116-а, код 03195961) до ОСОБА_3 (Чернігівська область, Куликівський район, с. Вересоч, вул. Перемоги, 92) задовольнити повністю.

Вилучити у ОСОБА_3 легковий автомобіль марки ЗАЗ, модель 11022, 2003 року випуску, бежевого кольору, номер кузова (ідентифікатор) Y6D4588, державний номерний знак автомобіля НОМЕР_1 у повному комплекті.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 600 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 20 червня 2018 року.

Суддя Л.М. Усенко