Справа № 307/541/18
Провадження № 2/307/642/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що восени 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 досягнуто домовленості про виконання останнім певних ремонтних робіт у будинку АДРЕСА_1. При цьому, ОСОБА_2 на виконання усної домовленості сплатив відповідачу одразу всі кошти за виконану ним роботу (авансом). Проте, відповідач виконав взяті на себе зобов'язання не в повному обсязі, у зв'язку з чим повинен повернути позивачеві частину сплачених грошових коштів в сумі 10 000,00 грн. Ці кошти відповідач зобов'язався повернути не пізніше 16 січня 2018 року. Всі зазначені вище обставини підтверджуються розпискою-заявою відповідача від 16 жовтня 2017 року, оригінал знаходиться у позивача і буде наданий суду під час розгляду справи за цим позовом. Проте, у порушення договірних зобов'язань відповідач до теперішнього часу не сплатив позивачеві жодних коштів, залишаючи без задоволення усні звернення позивача про їх повернення. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10 000 грн. заборгованості за невиконані роботи згідно з розпискою від 16.10.2017 р., судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, а надіслав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити,а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що восени 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 досягнуто домовленості про виконання останнім певних ремонтних робіт у будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 на виконання усної домовленості сплатив відповідачу одразу всі кошти за виконану ним роботу (авансом).

Відповідач виконав взяті на себе зобов'язання не в повному обсязі, у зв'язку з чим повинен повернути позивачеві частину сплачених грошових коштів в сумі 10 000,00 грн., які відповідач зобов'язався повернути не пізніше 16 січня 2018 року, що стверджується розпискою-заявою від 16.10.2017 р.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.509, ЦК Укрваїни, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст..525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

А згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за вказаним вище договором.

Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до квитанції від 27.02.2018 року у сумі 704,80 грн.

Відповідно до п.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно договору про надання правової допомоги від 19.02.2018 року, укладеного між позивачем та адвокатом ОСОБА_1, (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/112, ордера на надання позивачу адвокатом ОСОБА_1 правової допомоги серія ЗР № 31740 від 19.02.2018 року) вбачається, що позивач сплатив адвокату ОСОБА_1 за надані юридичні послуги за вказаним позовом 3500 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 3500 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 262-265, ЦПК України, ст. ст 509, 525, 526, 610, 611, 612, 625 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10 000 грн. заборгованості за невиконані роботи згідно з розпискою від 16.10.2017 р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. та 3500 грн. витрат за правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, мешканець АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3, мешканець АДРЕСА_3

Повний текст рішення виготовлено 14.06.2018 р.

Суддя: В.В. Чопик