Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 712/1503/17-ц

провадження № 61-15710св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представники позивача - ОСОБА_3,

відповідачі - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси у складі судді Марцішевської О. М., від 21 березня 2017 року, та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області, у складі колегії суддів: Вініченка Б. Б., Храпка В. Д., Новікова О. М., від 27 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПАТ «СК «Провідна») та ОСОБА_4,про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 20 лютого 2016 року ОСОБА_4, рухаючись на автомобілі «BMW-318», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Смілянській у м. Черкаси вчинив наїзд (далі - ДТП) на ОСОБА_5, внаслідок чого потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2016 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вона є дочкою померлої ОСОБА_5 Оскільки ОСОБА_5 від моменту травмування перебувала у безпорадному стані, усі витрати на її лікування несла вона, загальна сума яких склала 44 497 грн 85 коп. На її звернення до ПАТ «СК «Провідна» з приводу виплати страхового відшкодування, їй листом було відмовлено з посиланням на те, що право на страхове відшкодування витрат на лікування належало ОСОБА_5, а до складу спадщини таке право не входить, оскільки нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому ій було відшкодовано лише 21 291 грн (4 755 грн вартості труни та ритуальних речей і 16 536 грн моральної шкоди). Вказувала на те, що вона зверталась до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування не як спадкоємець, а як особа, яка за свій рахунок здійснила витрати на лікування потерпілої, тому вважала, що має право на таке відшкодування, як особа, яка понесла такі витрати. Крім того, посилалась на те, що внаслідок вказаного ДТП їй було заподіяно значних душевних страждань, які полягали у нервовому потрясінні, пережитому внаслідок трагічної події, яка сталася з її матір'ю.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просила суд стягнути на свою користь з ПАТ «СК «Провідна» страхове відшкодування витрат на лікування ОСОБА_5 в розмірі 44 497 грн 85 коп. та стягнути з ОСОБА_4 на свою користь на відшкодування моральної шкоди 76 464 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 76 464 грн та судовий збір в сумі 764 грн 64 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду мотивоване тим, що позивачка не є потерпілою від ДТП, що виключає наявність підстав для виплати їй страхового відшкодування, понесених нею особисто витрат на лікування її померлої матері ОСОБА_5, яка є потерпілою від ДТП, понесених нею особисто, а тому не підлягають до задоволення ці позовні вимоги до страхової компанії. Щодо стягнення моральної шкоди, то ОСОБА_4 визнав заявлений позов у вказаній позивачкою сумі, а тому дійшов до висновку про задоволення позову в цій частині.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2017 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що витрати пов'язані із лікуванням потерпілого відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, якою у цій справі була померла ОСОБА_5 У зв'язку зі смертю потерпілої ОСОБА_5, право вимоги на відшкодування витрат, які понесла сама позивачка на лікування її померлої матері, потерпілої від ДТП, у позивачки настає відповідно до статей 23, 1166 ЦК України до особи, заподіювача шкоди, яким є ОСОБА_4

У касаційнійскарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови їй у задоволенні позовних вимог до ПАТ «СК «Провідна» про стягнення страхового відшкодування на лікування потерпілої ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ухвалу апеляційного суду в повному обсязі, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення залишити без змін.

Отже, судові рішення в частині задоволених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди не оскаржуються, тому в силу статті 400 ЦПК України перегляду у касаційному порядку не підлягають.

Касаційна скарга мотивована тим, що витрати на лікування її покійної матері ОСОБА_5, яка потерпіла від ДТП, та перебувала в стані коми й нездатна була нести такі витрати на своє лікування, понесла вона, то вважає, що має право на таке їх відшкодування страховою компанією, а не винною особою, що, на її думку, не суперечить вимогам статті 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає таке відшкодування.

У червні 2017 рокуПАТ «СК «Провідна» подало відзив (заперечення) на касаційну скаргу, який мотивований тим, що страховою компанією на підставі заяви позивача останній було виплачено відповідно до статті 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 21 291 грн понесених нею витрат на поховання, та не виплачено зазначені нею витрати на лікування потерпілої від ДТП її покійної матері ОСОБА_5, оскільки стаття 24 цього Закону передбачає такі виплати лише потерпілому. При цьому послалось на те, що відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону потерпілими є особи, життю та здоров'ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Судами установлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України за те, що він 20 лютого 2016 року близько 18 години 30 хвилин, керуючи автомобілем "BMW-318",реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Смілянській у м. Черкаси від вул. Луценка до вул. Вернигори, доїжджаючи до перехрестя із вул. Хоменка, порушив вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, у момент виникнення небезпеки для руху, не звернув увагу на пішохода ОСОБА_5, яка перетинала проїзну частину по вул. Смілянській, яку водій об'єктивно спроможній був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на останню. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя (а.с. 5).

Згідно полісу № АЕ/4366700 від 31 липня 2015 року цивільно-правова відповідальність водія застрахована у ПАТ «СК «Провідна» на суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і

здоров'ю - 100 тис. грн; за шкоду, заподіяну майну - 50 тис. грн; франшиза -

0 грн (а.с. 64).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 22 червня 2016 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 7).

Померла ОСОБА_5 є матір'ю позивачки ОСОБА_2, про що свідчить її свідоцтво про народження, яке видане 28 серпня 1990 року (а.с. 6).

Згідно довідки Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи

від 17 червня 2016 року причиною смерті ОСОБА_5 є травма пішохода легковим автомобілем (а.с. 8).

Відповідно до листа комунального закладу «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 20 березня 2017 року № 882, ОСОБА_5 знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 20 лютого 2016 року по 14 квітня 2016 року з приводу важкої політравми з ушкодженням головного мозку, без свідомості. По цій причині вона потребувала стороннього догляду, а медикаменти для її лікування купувала її дочка ОСОБА_2 Зазначені у наданих чеках медикаменти і вироби медичного призначення відповідають листам призначень (а.с. 62).

Всього за період лікування ОСОБА_5 витрачено коштів на ліки згідно призначень в сумі 44 497 грн 85 коп. і ця сума витрат не спростовується відповідачами.

Згідно пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Статтею 23 цього Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно статті 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відмовляючи у задоволенні зазначених позовних вимог, з урахуванням системного аналізу статті 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що витрати, пов'язані із лікуванням потерпілого відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону якими є особи, життю та здоров'ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. При цьому прийняли до уваги те, що потерпіла від ДТП ОСОБА_5, яка померла, перебувала у лікарні в нейрохірургічному відділенні з приводу важкої політравми з ушкодженням головного мозку, без свідомості. По цій причині вона потребувала стороннього догляду, сама не могла й не несла витрат на своє лікування, а медикаменти для її лікування купувала її дочка ОСОБА_2

Отже, обґрунтованими є висновки судів про те, що право вимоги на відшкодування витрат, які понесла сама позивачка на лікування її покійної матері, потерпілої від ДТП, у неї настає відповідно до статей 23, 1166 ЦК України до особи, заподіювача шкоди, яким є ОСОБА_4

Таким чином, позивачка має право на відшкодування цих витрат з відповідача ОСОБА_4

Доводи касаційної скаргиОСОБА_2 про те, що вона має право на відшкодування понесених нею зазначених витрат страховою компанією, а не винною особою, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до статті 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі якої обґрунтовані її вимоги, такі витрати можуть відшкодовуватися страховиком тільки потерпілому, який поніс такі витрати на своє лікування.

Інші доводи касаційної скарги не впливають на правильність прийнятих рішень та не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах судових рішень.

При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, правильно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк