РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/2685/18

провадження у справі №2/0285/1143/18

17 вересня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.

за участю секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новограді-Волинському

за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів, визначених за рішенням суду,

В С Т А Н О В И В :

31.07.2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №2-1223 від 30.07.2007 року, та стягнути з відповідача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 170 грн. щомісячно. Відповідач сплачує вказані кошти, однак на сьогоднішній день цієї суми категорично не вистачає для утримання дитини. Позивач не взмозі забезпечити сину належне харчування, навчання, оздоровлення. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, у ньому зазначених.

Відповідач в судове засідання не з'явився також. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; а також з метою забезпечення розгляду протягом розумного строку, суд відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне.

Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Після розірвання шлюбу син проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою №939 від 17.07.2018 року (а.с. 15).

Згідно виконавчого листа №2-1223 від 30.07.2007 року з відповідача проводиться стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 170 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття (а.с.12).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, вони зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2018 року - 1492 грн., з 01.07.2018 року - 1559, з 01.12.2018 року - 1626 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2018 року - 1860 грн., з 01.07.2018 року - 1944 грн., з 01.12.2018 року - 2027 грн.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг.

Суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним (інших відомостей на спростування - не надав), а тому має можливість утримувати свою неповнолітню дитину.

Суд розглядає справу на підставі доказів наявних у справі, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру аліментів, та приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Відтак встановлені підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, статтями 84, 141, 180-184, 191,192 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 2-1223 від 30.07.2007 року, та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: 11762, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: 11760, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 17.09.2018 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська