Справа №359/6106/17
Провадження №2/359/379/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовував його тим, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2015 року була визнана мирова угода, за умовами якої ОСОБА_3 зобовязався повер-нути позивачу борг за договором позики в розмірі 156000 доларів США до 28 серпня 2016 року. Відповідач сплатив грошові кошти в розмірі 11000 доларів США. Водночас, він ухиляється від добровільного погашення іншої частини боргу. Тому ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 145000 доларів США.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_1 подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.22-24): просив стягнути з ОСОБА_3 борг за договором позики в розмірі 145000 доларів США, 3% річних від простроченої суми в розмірі 6676 доларів США 88 центів та пеню в розмірі 1602040 гривень 81 копійки.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 квітня 2018 року позов в частині вимог про стягнення 3% річних від простроченої суми та пені був залишений без розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_3 не зявився у судове засідання. Він неодноразово завчасно у встанов-леному порядку був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обста-вина підтверджується телефонограмою №487 від 10 січня 2018 року (а.с.36), розпискою про отримання відповідачем судової повістки (а.с.37) та поштовою кореспонденцією (а.с.40).

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши подані ним письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2015 року (а.с.5-7) була визнана мирова угода, за умовами якої ОСОБА_3 зобовязався повернути позивачу борг за договором позики в розмірі 156000 доларів США до 28 серпня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з ч.1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

З копії акту звірки взаєморозрахунків (а.с.11 зворот) вбачається, що ОСОБА_3 сплатив позивачу грошові кошти в розмірі 11000 доларів США. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно погасив іншу частину боргу в розмірі 145000 доларів США (156000 11000). Станом на день ухвалення рішення суду 1 долару США еквівалентно 25 гривень 97 копійок. Ця обставина свідчить про те, що розмір боргу ОСОБА_3 за договором позики становить 3765650 гривень (145000 х 25,97).

З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_1 належить стяг-нути борг за договором позики в розмірі 3765650 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони про-порційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 8000 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією №19504154-1 від 9 серпня 2017 року (а.с.4). Предявлений ним позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 8000 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в розмірі 3765650 гривень та витрати на оплату судового збору в розмірі 8000 гривень.

Рішення суду складено в повному обсязі 23 квітня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець