Справа № 2-0522/974/2012
Провадження № 2-в/185/56/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області заяву Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» про відновлення втраченого судового провадження, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2018 року на адресу суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-0522/974/2012 за позовом АБ «Укргазбанк» до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що 13 вересня 2012 року рішенням Калінінського районного суду м. Донецька у задоволені позову АБ «Укргазбанк» до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 770778 грн., було відмовлено. На зазначене рішення суду було подано апеляційну скаргу. Рішенням апеляційного суду Донецької області, рішення суду скасовано, ухвалено нове, яким позов задоволено. На підставі вказаного рішення, 21 липня 2013 року Калінінським районним судом м. Донецька були видані виконавчі листи. Відновлення втраченого судового провадження необхідно заявнику для видачі дублікатів виконавчих листів.

Представник заявника у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду заяви повідомлялися шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, та отримавши інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та відновлення повністю втраченого судового провадження справи № 2-0522/974/2012 за позовом АБ «Укргазбанк» до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень, наявне рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 13 вересня 2012 року у справі № 2-0522/974/2012, яким у задоволені позову АБ «Укргазбанк» до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було відмовлено. Також копія зазначеного рішення знаходиться в матеріалах справи (арк.с.3). На зазначене рішення було подано апеляційну скаргу.

16 квітня 2013 року апеляційним судом Донецької області відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Донецької філії ПАТ АБ «Укргазбанк» у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Донецької філії ПАТ АБ «Укргазбанк» на рішення Калінінського районного суду міста Донецька від 13 вересня 2012 року по справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Зазначена ухвала наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Справа № 2-0522/974/2012 за позовом АБ «Укргазбанк» до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором на адресу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходила.

Відповідно до ст.488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ст.491 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження може бути подана до суду незалежно від строку зберігання судового провадження, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги : частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Статтею 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі ч.5 ст.12 ЦПК України, зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред'явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне відновити повністю втрачене судове провадження у справі № 2-0522/974/2012 за позовом АБ «Укргазбанк» до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 402, 403, 407, 408 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-0522/974/2012 за позовом АБ «Укргазбанк» до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Відновити повністю втрачене судове провадження у справі № 2-0522/974/2012 за позовом АБ «Укргазбанк» до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 13 вересня 2012 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 квітня 2013 року: «

РІШЕННЯ справа № 2-0522/974/2012

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2012 року Калінінський районний суд м. Донецька

у складі головуючого судді М.М.Федорчук

при секретарі О.О.Кравченко

за участю представника позивача Легезіна О.Г.

за участю відповідача ФОП ОСОБА_2

за відсутності відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у м. Донецьку у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Донецької філії ПАТ акціонерного банку «Укргазбанк»до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИЛ:

Позивач ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк»в особі Донецької філії ПАТ акціонерного банку «Укргазбанк»звернувся до суду з позовом, який заявою від 25.06.2012 року уточнив ( а.с. 106) та просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитом за нарахованими процентами за період з 3 01.01.2009 року по 11.11.2010 рік у розмірі 46 515, 85 грн., пеню у розмірі 30 562, 03 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12.09.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк»в особі Донецької філії ВАТ акціонерного банку «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк»та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено кредитний Договір «2063/1265. за умовами якого позивач надав позичальнику кредит на придбання нового обладнання у сумі 122 400 грн. на строк до 12.09.2011 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 20% річних. Згідно умов Договору позичальник зобов'язався повертати заборгованість за кредитом щомісячно в сумі і строки визначенні кредитним Договором та сплачувати проценти за користування кредитними коштами один раз на місяць не пізніше 5-го числа , наступного за місяцем користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним Договором 12.09.2008 року між банком та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено Договір застави № 1170, посвідчений в нотаріальному порядку, за умовами якого банку передано було обладнання: машина для виробництва щепи, шарова мельниця МШЛВ 8-24, дробилка Щекова. Крім того в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним Договором 12.09.2008 року між банком та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено Договір поруки , за умовами якого ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язання Позичальника. Так як ФОП ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним Договором не виконував, банк звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 16.07.2009 року позовні вимоги було задоволено у повному обсязі, з відповідачів солідарно стягнуто заборгованість станом на 26.01.2009 рік у розмірі 131 195,70 грн. та стягнення звернуто на предмет застави. Рішення суду набрало законної сили 11.12.2009 року, в процесі виконання рішення суду банком була отримана сума заборгованості у вказаному розмірі 12.11.2010 року. Таким чином рішення суду виконано в день надходження до позивача грошових коштів. Враховуючи те, що зобов'язання за кредитним Договором не виконані а ні на дату подання позовної заяви, а ні на дату набрання рішення законної сили, вбачається що Договір діє до теперішнього часу. Таким чином загальна сума заборгованості ФОП ОСОБА_2 перед банком станом на 23.03.2011 року складає :

- за нарахованими процентами за період з 01.01.2009 року по 11.11.2010 рік - 46 515, 85 грн.;

- пеня -30 562, 06 грн., загальна сума заборгованості складає 77 077, 88 грн.

В судовому засіданні представник позивача, діючий на підставі довіреності Легезін О.Г. заявлені позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічного змісту, викладеного у позовній заяві.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність, пояснивши, що після звернення позивачем рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 16.07.2009 року до виконання, ним було за згодою банку продано все заставлене за Договором застави, майно, та погашена заборгованість за кредитним Договором у повному обсязі 4.11.2012 року. Будь яких претензій Банку, після виконання ним рішення суду, як ФОП , він не отримував.

Відповідачка ОСОБА_3, повідомлена про час та міс це розгляду справи в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог , заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, вивчивши надані суду документу, приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав :

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 61 ч.3 цього Кодексу, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі ст.. 526, 527, 530, 615 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та інших вимог цього Кодексу, у встановлений договором строк. У разі порушення виконання зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або повністю відмовитися від зобов'язання.

Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно положень ч.2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язальні правовідносини не припинилися. У ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, визначені ст.554 ЦК України, згідно з якою у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Із змісту ст.553 ЦК України випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Згідно з вимогами ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно вимогам ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Судом встановлено, що згідно п.1.1.,1.2, 1,3 : 1.3.1,1.3.2, 1.3.3. Кредитного Договору № 2063/1265 від 12.09.2008 року укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2, відповідачу надані кредитні кошти у розмірі 122 000 грн., за цільовим призначенням на придбання нового обладнання, терміном на 36 місяців, а Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни установлені Графіком погашення кредиту( Додаток № 1 до Договору) . Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок Банку. З гідно п.1.4.1, п.1.4.2, п. 1.4.3 вказаного Договору за використання кредитних коштів у межах встановленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється 20% річних; при цьому за користування кредитними коштами понад термін, визначений у п.1.3 цього Договору , процентна ставка встановлюється у розмірі 21 % річних. Згідно п. 14.3 нарахування процентів здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, виходячи з кількості календарних днів у році. Згідно п.1.4.4. Строк сплати процентів - один раз на місяць, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3. цього Договору. , в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього Договору.

12.09.2008 року між Банком та відповідачем ФОП ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним Договором укладено Договір застави № 1170, згідно якого Банком прийнято від позичальника обладнання: машина для виробництва щепи, шарова мельниця МШЛВ, шарова мельниця, дробилка щекова.

Згідно п. 3.2.7. кредитного Договору Банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості Позичальника за кредитом, включаючи нараховані проценти за користування кредитом, комісії та штрафних санкцій у випадку, зокрема : невиконання Позичальником умов цього Договору.

Відповідно до п. 3.2.8, п. 3.2.9 вказаного Договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язання за цим Договором забезпеченого заставою, а якщо вимога Банку не буде задоволена - звернути стягнення на предмет застави.

Відповідно до розділу У п.5.3. кредитного Договору за порушення строків повернення кредиту та або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити Банку неустойку( пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла на період існування заборгованості, обчисленої від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення виконання зобов'язань від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості.

Як встановлено рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 16.07.2009 року, яке набрало чинності 11.12.2009 року, Банк скористався своїм правом дострокового погашення заборгованості за кредитним Договором, та звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 131 195, 70 грн. ( по тілу кредиту, нарахованих процентів та користування кредитними коштами, та пені), шляхом звернення стягнення на предмети застави за Договором застави. ( а.с. 22, 23,24). Позовні вимоги банку були задоволені, та після звернення рішення до виконання, відповідачем ФОП ОСОБА_2 04.11.2010 року , рішення суду виконано та повністю перераховано банку суму заборгованості за кредитним Договором. ( а.с. 25).

Однак банком в порушення вимог ч.2 ст.625 ЦК України та ст.599 ЦК України, незважаючи на те, що зобов'язання ФОП ОСОБА_2 за кредитним Договором припинилися його виконанням, проведеним належним чином 04.11.2010 року, вимагається до стягнення з ФОП ОСОБА_2 додаткова сума за процентами за вказаним кредитним Договором, яка розрахована Банком з 01.01.2009 року по 11.11.2010 рік двічі : за ставкою 20% річних та 21% річних в сумах 27 417,82 грн. + 19 0998, 03 грн., а разом 46 515, 85 грн., ( а.с. 7-9) що не відповідає як умовам кредитного Договору так і вищевказаним нормам законодавства, без належного обґрунтування вказаних вимог так і без надання будь яких доказів про ухилення відповідача ФОП ОСОБА_2 від виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1); боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

При стягненні сум за кредитним договором слід керуватися положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України і виходити з того, що стягнення сум (проценти) за ст.1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч.2 ст.625 ЦК України є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Судом встановлено , що рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 16.07.2009 року, яке набрало чинності 11.12.2009 року, з відповідача ФОП ОСОБА_2, було стягнуто суму штрафу за невиконання ним грошового зобов'язання за Кредитним Договором.

Однак позивачем повторно нарахована до стягнення сума пені за період з 27.01.2009 року по 22.03.2011 рік у розмірі 13 111,45 грн., та за період з 27.01.2009 року по 11.11.2010 рік у розмірі 17 450, 57 грн. що у загальному розмірі становить 30 562, 03 грн. ( а.с. 10,11) , тобто в порушення вимог ч.2 ст.625 ЦК України та ст.599 ЦК України, незважаючи на те, що зобов'язання ФОП ОСОБА_2 за кредитним Договором припинилися його виконанням, проведеним належним чином 04.11.2010 року, при цьому не наведено суду належного обґрунтування вказаного розрахунку пені, та не надавши суду доказів про ухилення відповідача ФОП ОСОБА_2 від ухилення виконання вищевказаного рішення суду.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку що законних підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 суми процентів за користування кредитними коштами та пені за не своєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами , не має.

Також і з матеріалів наданих позивачем судом встановлено, що в забезпечення зобов'язання за кредитним Договором, між банком, ФОП ОСОБА_2 та його дружиною відповідачкою у справі ОСОБА_3, було укладено 12 вересня 2008 року Договір поруки № 1170/1, згідно умов якого остання взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати за зобов'язання ФОП ОСОБА_2

Згідно п. 2.1. вказаного Договору поруки у випадку невиконання Позичальником зобов'язань по кредитному Д Кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язань по кредитному Договору до позивальника та / або до поручителя. У разі одержання вимоги Кредитора, поручитель зобов'язаний повідомити про це Позичальника.

Згідно п.2.2. вказаного Договору поруки, поручитель зобов'язаний не пізніше 2-х днів з дати письмової вимоги перерахувати суму заборгованості Позичальника за кредитним Договором на рахунки, на яких враховується заборгованість Позичальника.

Згідно п.3.1. Договору поруки за невиконання або неналежне виконання умов п.2.1. Договору Поручитель сплачує на користь кредитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки виконання зобов'язання, обчислену від суми простроченого зобов'язання за кожний день прос рочки виконання зобов'язання

Згідно п. 5.1. цього Договору він діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання Позичальника за кредитним Договором.

Позивач звертався до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_2, та одночасно до поручителя відповідача ОСОБА_3 з позовом про дострокове стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у тому числі заборгованості про сплаті процентів за користування кредитними коштами, та про стягнення пені за неналежне виконання зобов'язань за кредитним Договором, шляхом звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 16.07.2009 року, яке набрало чинності 11.12.2009 року, позовні вимоги були задоволені. Рішення суду виконано належним чином 4.11.2010 року.

Будь яких доказів про те, що позивач відповідно до п.2.1., п.2.2. Договору поруки, звертався з письмовою вимогою до поручителя ОСОБА_3 про виконання зобов'язань по кредитному Договору позичальником за період з 01.01.2009 року до та до часу звернення з позовом до суду до 12.04.2011 року, позивачем не надано. Не надано доказів позивачем і про те, що поручитель ОСОБА_3 ухилялася від виконання рішення суду від 16.07.2009 року, яке набрало законної сили 11.12.2009 року , а тому позов до вказаного відповідача заявлений в порушення вимог ч.2 ст.625 ЦК України та ст.. 599 ЦК України, оскільки зобов'язальні правовідносини Позичальника та Поручителя припинилися його виконанням, проведеним належним чином.

При таких обставинах законних підстав для стягнення з відповідача як поручителя ОСОБА_3, суми процентів за користування кредитними коштами у розмірі 46 515, 85 грн., та пені за несплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 30 562, 03 грн. , не має.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову, підстав для стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат, не має.

Керуючись ст. 7,10,11, 58,59 , 60,61, 79, 88, 208, 209, 213 - 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ПАТ Акціонерний банк в особі Донецької філії ПАТ акціонерного банку «Укргазбанк» до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості -відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів, з дня проголошення рішення, а особа яка приймала участь у розгляді справи але не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення , може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:»

Головуючий у 1 інстанції: Федорчук М.М.

Категорія 27 Доповідач: Смєлік С.Г.

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

16 квітня 2013 року м. Донецьк

Суддя апеляційного суду Донецької області Смєлік С.Г., розглянувши апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Калінінського районного суду міста Донецька від 13 вересня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И ЛА :

Калінінським районним судом м. Донецька 13 вересня 2012 року ухвалено рішення, яким у позові Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»- відмовлено.

Не погодившись з рішенням позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» подав апеляційну скаргу, разом з якою справа надійшла до апеляційного суду Донецької області.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 05 березня 2013 року апеляційна скарга була залишена без руху і апелянту надавався строк, який не мав би перевищувати тридцяти днів з дня отримання ухвали для звернення із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали з посиланням на причини пропуску строку.

Однак до зазначеного в ухвалі суду часу апелянт не виконав вимоги вказаної ухвали апеляційного суду Донецької області від 05 лютого 2013 року.

Згідно матеріалів справи (а.с. 155-156 ) Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» 18 березня 2013 року було отримано копію ухвали апеляційного суду від 05 березня 2013 року про залишення поданої апеляційної скарги без руху, про що свідчить рекомендоване повідомлення.

Станом на 16 квітня 2013 року заява про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду з посиланням на причини пропуску строку до апеляційного суду Донецької області не надійшли.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 297 ЦПК України ( із змінами, внесеними згідно із Законом України від 20.12.2011, №4176-V1 «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства»), якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

На підставі викладеного, оскільки заяву не було подано апелянтом в зазначений строк, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 292, 294, 297 ЦПК України , суддя, -

У Х В А Л И ЛА :

Відмовити Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Калінінського районного суду міста Донецька від 13 вересня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду Україниз розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: С.Г. Смєлік»

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. О. Головін