Номер провадження: 22-ц/785/4072/18
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Вадовської Л.М., Калараша А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, за участі зацікавлених осіб: ОСОБА_3, Головний державний виконавець Лиманського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеський області Костюков Сергій Сергійович, про відстрочку виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

11.07.2017 року до Приморського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_2 із заявою про відстрочення виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17.11.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, згідно якої просив відстрочити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2015 року по цивільної справі за позовом ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_3 310 000 гри. в якості грошової компенсації за різницю у вартості частин житлового будинку в селі Фонтанка, терміном на два роки.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13.12.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13.12.2017 року скасувати та прийняти постанову про задоволення його заяви про відстрочення виконання рішення суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг та заперечень на них, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17.11.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не представлено належних і достатніх доказів, які б підтверджували винятковість обставин для відстрочки виконання судового рішення.

Такий висновок суду відповідає встановленим у справі обставинам та заснований на законодавстві.

Судом встановлено, що:

- рішенням Приморського районного суду м. Одеси 17 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 310 000 грн., як різницю у вартості майна між квартирою АДРЕСА_1, яка виділена ОСОБА_3 та земельною ділянкою площею 0,100. з розташованим на цій земельній ділянці двохповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2, які виділені ОСОБА_2 (а. с. 141-143);

Рішення суду сторонами не оскаржено і набрало чинності.

-21.01.2016 року за заявою стягувача Приморським районним судом м. Одеси виданий виконавчий лист з примусового виконання рішення суду Приморського районного суду м. Одеси 17 листопада 2015 року (а. с. 167).

Постановою головного державного виконавця Лиманського районного відідлу ДВС ГТУЮ в Одеській області Костюков С.О. від 07.04.2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа виданого 21.01.2016 року Приморським районним судом м. Одеси, звернуто стягнення на доходи боржника (а. с. 160).

Згідно з вимогами ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

11.07.2017 року боржник звернувся із заявою про відстрочення примусового виконання рішення суду Приморського районного суду м. Одеси 17 листопада 2015 року строком на 2 роки, мотивуючи це тим, що перебуває в абсолютно безвихідному стані, суть якого полягає в тому, що:

- на даний час утримання з заробітної плати заявника здійснюються в розмірі 55 %, що призвело до того, що ОСОБА_2 залишився практично без засобів до існування і не має коштів для утримання своєї сім'ї;

- цивільна дружина заявника - ОСОБА_6 отримує дохід за місцем роботи в ООО «Ергопак», який становить 2500 гривень в місяць, інших доходів в сім'ї немає;

-йому доводиться оплачувати всі комунальні платежі за опалення, електрику, газ і воду, які він своєчасно сплачує в сумі приблизно 3500 грн. в місяць;

- будинок, який залишився йому після поділу майна, що знаходиться в с. Фонтанка знаходиться в край незадовільному стані, підвальні приміщення будинку постійно залиті водою, добудувати та прийняти в експлуатацію будинок заявник не в змозі, через відсутність коштів. Продати будинок у заявника не виходить.

На думку заявника зазначені обставини мають об'єктивний і надзвичайний характер, і виникли поза його бажання і волі.

Згідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійсюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно роз?яснень викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Статтею 60 ЦПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції, встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки встановив, що заявником належним чином не доведено існування виняткових обставин, що ускладнили виконання зазначеного рішення або зробили його виконання неможливим.

В засіданні судової колегії заявник у присутності свого адвоката пояснив, що на даний час він припинив виплату аліментів у зв'язку з досягнення дитиною повноліття, він не працює, оскільки звільнився з роботи за власним бажанням. Рішення суду не оскаржував, оскільки його влаштовувало майно, яке було виділено йому у власність в порядку поділу спільного майна подружжя і він був згоден виплачувати колишній дружині різницю між вартістю виділеного майна . Проте він не до кінця врахував власні можливості. На цей час він заробляє приватним ізвозом. Точну суму доходу не рахував. Документів про витрати він до районного суду не подавав і вони у нього на сьогодні відсутні.

Доводи апеляційної скарги фактично дублюють доводи заяви про відстрочення виконання рішення суду і зведені до перевстановлення обставин, які вірно встановлені судом та за відсутності належних і достатніх доказів існування виключних обставин, що ускладнюють або унеможливлюють невиконання судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення заявника не можуть бути взятими до уваги, оскільки судом направлено повідомлення за адресою фактичного місця проживання заявника, яку той сам зазначив у поданій до суду заяві про відстрочення виконання рішення суду і, як вбачається з матеріалів справи, судову повістку з викликом до суду на 13.12.2017 року на 09-05 г. вручено 28.11.2017 року. Адресована до суду заява адвоката Богачова А.Б. про відкладення судового розгляду у зв'язку з зайнятістю в іншій справі, судом не прийнята до уваги, оскільки до заяви не надано відповідних доказів участі адвоката в іншій справі, у зв'язку з чим суд ухвалив про розгляд справи у відсутності заявника та його представника.

Інших доводів в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні клопотання про зупинення провадження у справі не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2017 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного текту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.06.2018 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.М. Вадовська

А.А. Калараш