Ухвала

07 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 463/4826/15-ц

провадження № 61-43207ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 червня 2016 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», за участю третьої особи - Західного регіонального департаменту публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та просила стягнути з відповідача суму процентів річних за фактичну кількість днів користування депозитом понад термін дії договору у розмірі 8 648,70 грн та трьох процентів річних від простроченої суми депозиту в розмірі 2 236,72 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 червня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 суму процентів річних за фактичну кількість днів користування депозитом понад термін дії договору у розмірі 8 648,70 грн та трьох процентів річних від простроченої суми депозиту в розмірі 2 236,72 грн.

Стягнуто із ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 487,20 грн.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2018 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 червня 2016 року залишено без змін.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 червня 2016 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 10 885,42 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 червня 2016 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», за участю третьої особи - Західного регіонального департаменту публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», про стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв