4 червня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,
ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.2017 відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 64 000,00 гривень, які зобов'язався повернути в строк до 01.09.2017, що підтверджується відповідною розпискою. Однак відповідач свої зобов'язання виконував не належним чином, грошові кошти у встановлений строк не повернув. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 64 000,00 гривень.
Позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що він не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив не надав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав.
За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статей 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі розписки від 16.01.2017 отримав у борг від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 64 000,00 гривень (арк справи 5). В розписці зазначено, що ОСОБА_2 зобов'язується повернути грошові кошти в розмірі 64 000,00 гривень до 01.09.2017.
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Згідно зі ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Факт укладення договору та отримання грошей підтверджується розпискою, підписаною ОСОБА_2, згідно із якою останній отримав від ОСОБА_1 гроші в розмірі 64 000,00 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, грошові кошти у визначений договором строк не повернув, у зв'язку із чим в позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору.
За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 640,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283, пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором позики від 16.01.2017 в розмірі 64 000,00 гривень, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 гривень, а всього 64 640 (шістдесят чотири тисячі шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з'явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Суддя І.П. Соболєва