Справа № 219/1280/18
Провадження № 2/219/999/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 червня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Любчика О.В., при секретареві Єлісеєвій С.Є., розглянувши за правилами спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на підставі договору дарування ? часток квартири від 19 листопада 2012 року та рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2015 року належить на праві приватної власності двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Відповідач колишній співвласник спірної квартири у 2012 році звільнив квартиру від особистих своїх речей, ключі від квартири передав позивачу, але з квартири не виписався, місцезнаходження його не відомо. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі та судові витрати покласти на позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до частини 3 ст.131ЦПК України. Про причини своєї неявки він не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування ? часток квартири від 19 листопада 2012 року та рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2015 року позивач є власником квартири АДРЕСА_3.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34775182 від 12 березня 2015 року та № 34776712 від 12 березня 2015 року позивач зареєструвала право власності на ? та ? частки квартири № 8 будинку № 177, яка знаходиться по вул. Петровського в м. Артемівську Донецької області.

Відповідно до довідки про склад сімї № 12/02 від 12 лютого 2018 року виданого ОСББ «Дворик на Садовій» ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 її склад сімї складає: ОСОБА_2

Згідно акту № 5 від 09 лютого 2018 року перевірки паспортного режиму, перевіркою встановлено, що в квартирі № 8 жилого будинку № 177 по вул. Садовій в м. Бахмуті Донецької області зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично у вищевказаній квартирі з 2012 року не проживає.

Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні» однією підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до абз. 2 п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_5 ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 321, 346, 391 ЦК України, ст.ст.10,12,13,81,131,263-265,280,282,284-285 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Любчик