Справа № 351/765/18
Номер провадження №2/351/483/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Борщівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Борщівської сільської ради про визнання права власності на майно.

Позовні вимоги мотивував тим, що бабусі позивача ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок по АДРЕСА_1.. Заповітом від 23.08.2001р., посвідченим у Борщівській сільські раді, зареєстрованим за №29, ОСОБА_4 усе своє майно заповіла онукові, позивачу по справі, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 померла, ОСОБА_1 прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном, однак оформити на себе право власності на зазначений будинок він не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, у зв'язку із чим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Тому позивач звернувся у суд із даним позовом, яким просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, розгляд справи просив провести у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяви, якими позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечили, справу просили розглядати без їх участі

Голова Борщівської сільської ради подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечив, справу просив розглядати без участі представника сільської ради.

Дослідивши матеріали справи, зокрема: Свідоцтво про смерть ОСОБА_4; Заповіт ОСОБА_4 від 23.08.2001р., посвідчений у Борщівській сільські раді, зареєстрований за №29; Постанову Приватного нотаріуса Снятинського РНО Григорця М.Ф. від 29.03.2018р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; Витяг №50898106 від 13.02.2018р. про реєстрацію у спадковому реєстрі за №62000146 спадкової справи №10/2018; Довідку Борщівської сільської ради №221/01-25 від 30.03.2018р.; Технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1.; Довідки Борщівської сівльської ради №724/01-25 від 08.05.2018р. та №911/01-25 від 23.07.2018р., про те, що будинок по АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані і проживали ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.; Свідоцтво про смерть ОСОБА_7- суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, підставним, а тому підлягає до задоволення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачами та його відмову від заперечень проти позову, суд дійшов висновку про те, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1..

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.