13.09.2018 Єдиний унікальний № 371/416/18
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/ 392 /18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Федорчук А.Г.,

за участі представника

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги обґрунтувала тим, що від спільного проживання з відповідачем, у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

16 лютому 2016 року їхньому сину ОСОБА_5 було зроблено операцію - екскохлеація кістки, ауто-ало пластика спонгіозною тканиною з крила здухвинної кістки та тутопластом. Коксівна гіпсова пов'язка. Дана операція була здійснена в Київському закладі Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня».

19 липня 2016 року ОСОБА_4 знову була здійснена операція - екскохлеація кістки, ауто пластика спонгіозною тканиною з крила здухвинної кістки, МОС перелому пластиною 130.

Після перенесених операцій ОСОБА_4 встановлено діагноз: консолідуючий потологічний перелом проксимального відділу лівої стегнової кістки, статико-динамічні порушення та надано статус дитини-інваліда.

Дані операції потребували значних грошових коштів. При зверненні до відповідача ОСОБА_2 про допомогу, отримувала відмови.

У зв'язку з тим, просить стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на сина ОСОБА_4 у розмірі 30 292,32 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовні заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що ним надавалися кошти на лікування сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 15 000 гривень та 11 000 гривень.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, що сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 13 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 6 (а.с. 7).

Згідно довідки Македонської сільської ради Миронівського району Київської області від 14 березня 2018 року № 91, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утримані (а.с. 8).

16 лютого 2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було зроблено операцію - екскохлеація кістки, ауто-ало пластика спонгіозною тканиною з крила здухвинної кістки та тутопластом. Коксівна гіпсова пов'язка. Дана операція була здійснена в Київському закладі Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» (а.с. 9).

19 липня 2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було зроблено повторну операцію - екскохлеація кістки, ауто пластика спонгіозною тканиною з крила здухвинної кістки, МОС перелому пластиною 130. Дана операція була здійснена в Київському закладі Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» (а.с. 10).

Після перенесених операцій ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено діагноз: консолідуючий потологічний перелом проксимального відділу лівої стегнової кістки, статико-динамічні порушення (а.с.15).

Відповідачем надавалися кошти на лікування сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується випискою з рахунку АТ «Приватбанк» від 18 липня 2018 року та показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Відповідно до вимог ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, звертаючись з позовом, позивач повинна навести обставини, що викликають необхідність стягнення із відповідача додаткових витрат на дитину саме у заявленому розмірі.

В супереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивач не надала доводів та обґрунтувань, з яких вона виходила при визначенні розміру додаткових витрат на дитину, зазначених у позовній заяві (чому саме 30 292, 32 грн), у матеріалах справи наявні докази того, що позивачем було витрачено кошти на лікування сина в розмірі 7495, 72 грн.(а.с. 16, 18, 49, 50).

При прийнятті рішення суд не бере до уваги копію рахунку - фактури № 37 від 15 лютого 2016 року, оскільки без платіжного документа вона не є належним доказом здійснення фактичних витрат на лікування дитини. Крім того, платником в рахунку-фактури зазначено ОСОБА_4, а не ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Тобто, обов'язок по утриманню дитини покладено як на батька так і на матір. При цьому не встановлено, що в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, який має більший розмір доходів. Законодавством фактично встановлено рівні обов'язки, а отже як відповідач так і позивач повинні фінансово утримувати свою дитину в рівних частинах.

Розмір додаткових витрат на дитину, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача становить 3742,86 грн.(7495,72?2).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст. ст. 141, 180, 185 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3742 гривні 86 копійок.

3.Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави Україна судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

4.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук