Справа № 649/44/18
Провадження №2/649/67/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Гапоненка Р.В.

секретаря судового засідання Філімоненко Т.С.

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що його батьки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3. 04 листопада 2006 року померла мати ОСОБА_8 Спадщину фактично прийняв батько ОСОБА_7 А 29 квітня 2009 року помер батько ОСОБА_7 Після його смерті залишилась спадщина. У першу чергу на прийняття спадщини були він та два його брата ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Однак вони з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Він також таку заяву не писав і від спадщини не відмовлявся. На час відкриття спадщини він фактично проживав з спадкодавцями. Однак зараз йому стало відомо, що спадщину померлого ОСОБА_11 прийняли діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Вважає, що в результаті їх дій його незаконно позбавили частки у спадщині. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З батьками він проживав з 2003 року аж до самої смерті батька ОСОБА_7 Так раніше до січня 2007 року він проживав у місті Енергодар. Але в зв'язку з тим, що його батьки хворіли і за ними потрібен був догляд. Тому в січні 2007 року він знявся з паспортного обліку і виїхав на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, до своїх батьків. У жовтні 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_12 з заявою про оформлення спадщини. Однак. нотаріус відмовив йому у цьому пославшись на те, ще строк прийняття спадщини він пропустив, а на час відкриття спадщини не проживав разом з спадкодавцем. У письмової відповіді йому було відмовлено. На підставі ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ст.ст.174-175 ЦПК України просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області з спадкодавцем ОСОБА_7 на час його смерті 29 квітня 2009 року.

У відкритому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що ОСОБА_5 проживав разом зі своїми батьками з 2006 року до моменту їх смерті. Зареєстрованого місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7 у нього не було, але він постійно проживав з батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 Її батько ОСОБА_5 виїхав з м. Енергодар в 2007 році, але фактично проживав зі своїми батьками з 2006 року. Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцями.

У відкритому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала та просить суд його задовольнити.

У відкритому судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - ОСОБА_4 позов не визнала та пояснила, що з спадкодавцями на момент їхньої смерті проживав її чоловік ОСОБА_9, який був там прописаний, дійсно проживав з ними та прийняв спадщину, але невдовзі через три місяці помер, тому спадщину прийняли два його сина ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ОСОБА_5 зі своїми батьками постійно не проживав, оскільки їздив на заробітки, потім повертався і знову їхав. Позов не визнала та заперечувала проти його задоволення.

У відкритому судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_5 вона знає майже 30 років від того як перейшла працювати в СТОВ "Південне». Їй відомо, що ОСОБА_5 завжди проживав з батьками по вулиці Загноя в с. Рубанівка. Знає, що ОСОБА_5 виїжджав жити до м. Енергодар, тому він не міг постійно проживати з батьками. Коли ОСОБА_5 проживав в м. Енергодар вона не памятає.

У відкритому судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що колишня дружина ОСОБА_5 є її сестрою. Підтверджує, що ОСОБА_5 постійно проживав з батьками. Вона знає, що коли ОСОБА_5 як розлучився зі своєю дружиною він почав проживати зі своїми батьками. З 2006 року ОСОБА_5 з"явився у с. Рубанівка. Про це знає, оскільки працює поштаркою та приносила пошту його батькові.

Вислухавши думку сторін та дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія І-КГ № 245182 від 04.10.2017 року ОСОБА_8 померла 04 листопада 2006 року в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-КГ № 242181 від 04.10.2017 року ОСОБА_7 помер 29 квітня 2009 року в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області.

ОСОБА_15 до свідоцтва про народження серія VІ-УР №1636278 від 30.08.1964 року ОСОБА_5 народився 03 серпня 1964 року, його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до довідки Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області № 2541 від 09.10.2017 року померла 04 листопада 2006 року ОСОБА_8 постійно та на день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 (Ульянова), 44. Разом з померлою на день смерті за вказаною адресою проживали її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, та чоловік ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Відповідно до довідки Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області № 2542 від 09.10.2017 року померлий 22 квітня 2009 року ОСОБА_7 постійно та на день смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 (Ульянова), 44. Разом з померлим на день смерті за вказаною адресою проживав його син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідно до довідки Державного нотаріального архіву Херсонської області № 435 від 19.03.2018 року згідно Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_7, померлого 29.04.2009 року не заводилася.

Відповідно до заяви про прийняття спадщини від 06.05.2006 року № 218, адресованої Великолепетиській державній нотаріальній конторі, ОСОБА_7 прийняв в спадщину спадкове майно, що залишилося на день смерті спадкодавця його дружини ОСОБА_8, як такий, що проживав разом з спадкодавцем на момент її смерті.

ОСОБА_15 Заповіту від 15.02.1983 року, зареєстрованого в реєстрі за № 207, ОСОБА_8 заповіла своє майно ОСОБА_16.

ОСОБА_15 з Державого реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93453970 від 02.08.2017 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,3774 га, що розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, на праві спільної часткової власності у розмірі 1/2 належить ОСОБА_3.

ОСОБА_15 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93467933 від 02.08.2017 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,3301 га, що розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, на праві спільної часткової власності у розмірі 1/2 належить ОСОБА_6.

ОСОБА_15 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання Великолепетиського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області №6517-1 від 26.07.2018 року місце проживання ОСОБА_5 з 10.09.2009 року зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11. Тому посилання позивача та представників позивача на те, що ОСОБА_5 в січні 2007 року знявся з паспортного обліку і виїхав на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_12 до своїх батьків є необґрунтованими.

Крім того, суд не може прийняти до уваги покази свідка ОСОБА_14, оскільки її покази спростовуються дослідженими доказами по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, тому вони є такими, що не дозволяють встановити факт постійного проживання заявника разом зі своїм батьком ОСОБА_5, який помер 29.04.2009 року, на час відкриття спадщини за адресою: вулиця ОСОБА_17 (Ульянова), 44, с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області, тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, то судовий збір покладається на позивача.

На підставі ст.ст. 1221, 1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 319, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового засідання, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 вересня 2018 року.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя Р.В. Гапоненко

ОСОБА_18 Філімоненко