Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2018 р. Справа153/562/18

Провадження2/153/187/18-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерин М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що з 2008 року зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2008 році ОСОБА_3 продала їй житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, що розташований у селі Слобода-Бушанська Ямпільського району вінницької області по вулиці Щастя (бувша Леніна),53.. Договір купівлі-продажу був укладений в усній формі. Після чого вони збиралися оформити нотаріально, але ОСОБА_3 захворіла та померла. Після смерті ОСОБА_3, вона разом зі своєю сімєю проживає у вищезгаданому житловому будинку. Вона добросовісно та безперервно володіє та користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточні та капітальні ремонти. Просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з належними надвірними будівлями, що складає загальну площу 62.7 кв.м. житлова - 36.1 кв.м., допоміжна 26.6 кв.м., що розташований у селі Слобода-Бушанська Ямпільського району вінницької області по вулиці Щастя (бувша Леніна),53.

Позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обємі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№4046 від 11.06.2018 року за підписом секретаря сільської ради з клопотанням справу розглянути у відсутність представника відповідача. ОСОБА_2 сільська рада позовні вимоги підтримують, просить заяву задовольнити.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії паспорту громадянину України (а.с.4) судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23 листопада 2017 року. Із технічного паспорту на житловий будинок, що розташований у селі Слобода-Бушанська Ямпільського району Вінницької області по вулиці Щастя,53 (а.с.5) та акту обстеження (а.с.7) судом встановлено, що вказаний житловий будинок рахується за померлою ОСОБА_3. З 15 березня 2008 року в даному будинку проживає ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми.

Із показів свідка ОСОБА_4 судом було встановлено, що ОСОБА_1 з березня 2008 року проживає у житловому будинку, що розташований у селі Слобода-Бушанська Ямпільського району Вінницької області по вулиці Щастя, 53. Вона придбала цей будинок у покійної ОСОБА_3. Позивачка відкрито та безперервно користується даним будинком.

Із показів свідка ОСОБА_5, судом встановлено, що ОСОБА_1 з березня 2008 року проживає у житловому будинку, що розташований у селі Слобода-Бушанська Ямпільського району Вінницької області по вулиці Щастя, 53. Вона придбала цей будинок у покійної ОСОБА_3 та з того часу постійно, відкрито та безперервно ним користується.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши показання свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що з 2008 року по даний час позивачка добросовісно та відкрито володіє житловим будинком з належними до нього надвірними будівлями, що розташований по вулиці Щастя, 53 у селі Слобода-Бушанська Ямпільського району Вінницької області та рахується за покійною ОСОБА_3. Позивачка фактично здійснює функції володільця; своїми правомірними діями позивачка заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що набувальна давність - це спосіб набуття права власності на нерухомість, який не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а виникає із сукупності певних обставин, а саме: майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Позивачем у справах про набуття права власності за набувальною давністю є володілець чужого майна.

Також, згідно з п.9, 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні встановити, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Позивач довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито, безперервно користується нерухомим майном на протязі більше десяти років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачем.

На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.328, 344 ЦК України, Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

У Х В А Л И В :

Заявлені позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності за набувальною давністю на житловий будинок з належними надвірними будівлями, що складає загальну площу 62,7 кв.м., житлова 36,1 кв.м., допоміжна 26,6 кв.м., що розташований по вулиці Щастя, 53 в селі Слобода-Бушанська, Ямпільського району Вінницької області .

Повний текст судового рішення складено 14 червня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий М.М. Дзерин