АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року

м. Харків

Справа № 2014/2-1043/11

Провадження № 22ц/790/4023/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Коваленко І.П.,

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1,

представник скаржника: ОСОБА_2,

заінтересована особа: державний виконавець Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хмель Ольга Іванівна

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хмель Ольги Іванівни від 28 лютого 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, стягувач ОСОБА_4 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 10 квітня 2018 року (в складі судді Бібіка О.В.),

постановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хмель Ольги Іванівни від 28 лютого 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, стягувач ОСОБА_4, в якій просив скасувати постанову державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хмель Ольги Іванівни від 28 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1

В обґрунтування скарги вказував, що в провадженні державного виконавця Зміївського районного відділу ДВС ГТУЮ в Харківській області Хмель О.І. перебуває виконавчий лист № 2-1043/11 від 02.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5. Постановою державного виконавця від 28.02.2018 року було встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Боржник вважає, що постанова державного виконавця від 28.02.2018 року є протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, більш того вона може призвести до невиконання рішення суду про сплату аліментів, з огляду на наступне. Так, боржник ОСОБА_1 фактично не мешкає на території України. На теперішній час він постійно проживає на території республіки Польща разом із своєю дружиною ОСОБА_7 та малолітньою донькою ОСОБА_8, лише іноді приїжджаючи до України провідати своїх батьків та доньку ОСОБА_5. Отже, може скластися ситуація, при якій прибувши в Україну боржник не зможе покинути її межі внаслідок чого він не зможе фактично виплачувати аліментну заборгованість на користь своєї першої доньки та будуть порушені його соціальні права, в тому числі право на сім'ю. Крім того, ОСОБА_2 посилався на міжнародний Договір між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах. Таким чином, враховуючи той факт, що боржник ОСОБА_1 має постійне місце проживання за межами України, та все одно проводить часткове погашення заборгованості за аліментами, ОСОБА_2 вважав існування оскаржуваної Постанови від 28.02.2018 року спричиняє порушення конституційних прав боржника, а тому повинна бути скасована.

У судове засідання представник боржника - адвокат ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_1 не з'явилися, ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, посилаючись на процесуальну завантаженість та перебування ОСОБА_1 за межами України, на задоволенні скарги наполягав з підстав, викладених у ній.

Старший державний виконавець Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хмель О.І. у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Від начальника Відділу ОСОБА_9 надійшла заява про відкладення судового засідання.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10 квітня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, на Постанову державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хмель О.І. від 28 лютого 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, стягувач - ОСОБА_4 - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити його скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що у зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_1 має постійне місце проживання в республіці Польщі та іноді приїжджає до України з метою провідати своїх близьких та свою доньку ОСОБА_5, то може скластись ситуація при якій прибувши в Україну боржник не зможе покинути її межі внаслідок чого він не зможе фактично виплачувати аліментну заборгованість на користь своєї першої доньки та будуть порушені його соціальні права, в тому числі право на сім'ю.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи про що свідчать зворотні повідомлення.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 визнано наявність заборгованості по сплаті аліментів та з того, що відсутні докази необґрунтованості та незаконності постанови старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хмель О.І. від 28.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2011 року у справі № 2-1043/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки, позов було задоволено - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20.09.2011 року до досягнення нею повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 20-21).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_10 від 27.11.2015 року було відкрито виконавче провадження № 49458819 за виконавчим листом № 2-1043/11 від 02.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку (а.с. 28).

У зв'язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 59814 грн. 03 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, старшим державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хмель О.І. 28 лютого 2018 року було винесено Постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 - до погашення вказаної заборгованості у повному обсязі (а.с. 92-93).

В обґрунтування своєї позиції представником боржника - ОСОБА_2 було надано суду копії свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про народження, довідки про реєстрацію особи громадянином України, паспорту ОСОБА_1 та копії квитанцій про сплату аліментів (а.с. 94, 95, 96, 97, 98-101).

При цьому, ОСОБА_1 не заперечується факт наявності заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання в республіці Польщі та іноді приїжджає до України з метою провідати своїх батьків та свою доньку ОСОБА_5.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, зміст норм зазначеного Закону передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

«Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у пункті 5 частини 1 статті 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у пункті 18 частини 3 статті 11 ЗУ «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що державним виконавцем 01.12.2015 року, 02.12.2016 року, 20.06.2017 року, 09.03.2017 року, 12.10.2017 року та 02.22.2017 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив.

За результатом виїзду державного виконавця 19.10.2017 року за адресою, зазначеною у виконавчому документі, не встановлено місце проживання (перебування) боржника за його відсутності на час виїзду, про що складено відповідний акт.

З аналізу приписів статті 76 ЦПК України у системному зв'язку з пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, оскільки, ОСОБА_1 має наявну заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 59814 грн. 03 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, сам боржник не заперечує наявність заборгованості по аліментах, будь-яких доказів сплати аліментів ним не надано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 10 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 вересня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко