справа №619/3982/16-ц
провадження №2/619/48/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.06.2018 Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого-судді Калмикової Л.К.
за участю секретарів судового засідання- Кравченко К.В., ОСОБА_1,
представників позивача- Ібрагімова В.Ш., ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5- ОСОБА_6,
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_7,
представника відповідача - реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області - ОСОБА_8,
представника третьої особи - Дергачівського районного союзу споживчих товариств - ОСОБА_9,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_10 Гусейн-огли до ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_7, реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області, треті особи- Дергачівська міська рада Харківської області, Дергачівський районний союз споживчих товариств, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_12, про визнання правочинів недійсними, скасування рішення державного реєстратора, прав та їх обтяжень,-
Позивач ОСОБА_10 Гусейн-огли звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області, треті особи - Дергачівська міська рада Харківської області, Дергачівський районний союз споживчих товариств, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_12, про визнання правочинів недійсними, скасування рішення державного реєстратора, прав та їх обтяжень.
В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_10 ОСОБА_14, ОСОБА_15 підтримали позов, наполягали на задоволенні позову, надали пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві.
Представник позивача ОСОБА_2 акцентувала увагу на тому, що поскільки апеляційною інстанцією скасовано рішення суду першої інстанції про визнання права власності за відповідачем ОСОБА_3Ю, то державна реєстрація права власності на неї та послідуючих власників на житло підлягає безумовному скасуванню.
Відповідач ОСОБА_3Ю, представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечували.
Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 заперечувала проти позовних вимог з підстав відсутності причин для визнання спірних договору купівлі-продажу та дарування недійсними, виходячи із того, що у позовній заяві не визначено, на підставі яких саме норм закону позивач просить визнати спірні договори недійсним. Крім того, представником зазначалось, що відповідач ОСОБА_5, а згодом і відповідач ОСОБА_7 набули право власності у порядку та в спосіб, визначені законом і є добросовісними набувачами. Будь-яких прав позивача при укладанні спірних договорів ними не порушувалось.
Відповідач ОСОБА_7 проти задоволення позову заперечував, у звязку із необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог.
Представник відповідача - реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області у судове засідання не зявився, подав заперечення проти задоволення позову, просив розглядати справу за його відсутності, що суд вважає за можливе.
Представник третьої особи Дергачівського районного союзу споживчих товариств ОСОБА_9 позов визнала, пояснила, що він є законним та обгрунтованим, в судове засідання 07.06.2018 не зявилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у зв»язку з чим суд вважає за можливе закінчувати розгляд справи у її відсутність.
Треті особи - Дергачівська міська рада Харківської області в особі представника та приватний нотаріус Дергачівського нотаріального округу ОСОБА_12 в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, що суд вважає за можливе.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що знайомий із відповідачем ОСОБА_7 з 2000 року. З цього часу приблизно раз на тиждень він купував у нього будівельні матеріали в магазині, що розташований на одному майданчику навпроти будинку, який знаходиться за адресою: м. Дергачі, вул. Революції 175, який також належить родині ОСОБА_7. Вказав, що з 2000 року жодних гаражів, складських приміщень, фундаментів поруч із будинком не існувало, місцевість була порожньою.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що знайомий із відповідачем ОСОБА_7 з 2002 року. З цього часу два рази на тиждень звертався до ОСОБА_7 задля придбання будівельних матеріалів в належному його родині магазині, що розташований за адресою вул. Революції, 66. Зазначив, що навпроти цього магазину, в одному дворі за адресою: м. Дергачі, вул. Революції 175 знаходився будинок, що також належав родині ОСОБА_7, праворуч від будинку знаходився трансформатор, ліворуч - пуста місцевість, на якій раніше росли дерева, жодних складських приміщень з 2002 року на зазначеній місцевості не бачив. Влітку 2017 року будинок, розташований за адресою: м. Дергачі, вул. Революції 175, був розібраний, наразі від нього залишився лише фундамент.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що з 10.01.2009 року він працює директором ринка, адміністративна будівля якого розташована за адресою: м. Дергачі, вул. Привокзальна, 1 в одному дворі із будівлею, що розташована за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, 66, де родина ОСОБА_7 займається підприємницькою діяльністю та будинком, що знаходиться по вул. Революції,175, в якому мешкала ОСОБА_3 та який наразі належить родині ОСОБА_7. За цими будівлями знаходиться будівля позивача ОСОБА_10 Гусейн-огли. Між будинком, який був розташований за адресою вул. Революції,175 та адміністративною будівлею ринка знаходиться пуста, нічим не зайнята місцевість, на якій він ніколи не бачив гаражів, складських приміщень. Також зазначив, з весни 2017 року будинок по вул. Революції, 175 розібраний, залишився фундамент.
Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, допитавши свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов є таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.
Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06.10.2015 року у цивільній справі № 619/2942/15-ц за ОСОБА_3 визнано право власності на житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», верандою літ. «а1», прибудовою літ. «а2», тамбуром літ. «а3», літ «а4», терасою літ. «а5» житловою площею 66,0 кв.м., загальною площею 159,5 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», гараж літ «Г», колонка літ. «К», що розташовані по вул. Революції № 175 у м. Дергачі Харківської області.

В подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 23.12.2015 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0987 з кадастровим номером - :00:003:1892 по вул. Революції № 175 у м. Дергачі Харківської області. Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за № 3667.

Також судом встановлено, що згідно із договором дарування земельної ділянки від 14.04.2016, зареєстрованим в реєстрі за № 940 та договором дарування житлового будинку від 14..04.2016, зареєстрованим в реєстрі за № 940, посвідченими приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_12 ОСОБА_5 подарував ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0987 з кадастровим номером - :00:003:1892, що розташована по вул. Вокзальна (колишня вулиця Революції) № 175 у м. Дергачі Харківської області та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Вокзальна ( колишня вулиця Революції) № 175 у м. Дергачі Харківської області на підставі договору дарування житлового будинку від 14.04.2016 належить мені.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.09.2016 за апеляційною скаргою ОСОБА_10 ОСОБА_9 огли рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06.10.2015 скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог про визнання договорів дарування та купівлі-продажу спірного будинку та земельної ділянки недійсними, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до змісту ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований не реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент звернення позивача до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Таким чином, гарантоване ст. 55 Конституції України та конкретизоване в законах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

Із аналізу договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, укладеного між ОСОБА_19 та ОСОБА_5І, а також договорів дарування житлового будинку з надвірними будівлями, та земельної ділянки, вбачається, що договори вчинені у формі (письмові та нотаріально посвідчені), встановленій законом;зміст договорів не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; сторони договорів мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, що було встановлено та перевірено нотаріусом при їх посвідченні; договори були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Наведені обставини свідчать про те, що зазначені вище договори були укладені у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання недійсними вищезазначених правочинів, ОСОБА_10 зазначає про порушення з боку відповідачів ОСОБА_19, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 його права власності на склад літ. «Г» та земельну ділянку під ним, що розташований за адресою: Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А, а саме безпідставне привласнення земельної ділянки, на якій знаходилась належна йому нерухомість.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що склад літ. „Г", за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Революції, буд.68-А був розташований на території земельної ділянки, площею 0,0987 га, кадастровий № 0:00:003:1892, за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, буд. 175, ОСОБА_10 суду не надано. Будь-яких письмових доказів на спростування правомірності укладання зазначених вище правочинів до справи також не надано.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання недійсним вищезазначених правочинів ОСОБА_10 зазначає про порушення з боку відповідачів його права власності на склад літ. «Г», що розташований за адресою: Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А, який начебто межує із нерухомістю, а саме домоволодінням, розташованим за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, 175.

Проте, згідно із технічною документацією, а саме кадастровим планом земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, 175 остання межує із:

-від А до Б - землі комунальної власності Дергачівської міської ради;

-від Б до В земельна ділянка по пл. Привокзальній, 1;

-від В до Г- землі комунальної власності Дергачівської міської ради;

-від Г до Д земельна ділянка по вул. Революції, 70;

-від Д до Е - землі комунальної власності Дергачівської міської ради;

-від Е до Є - земельна ділянка по вул. Революції, 68;

-від Є до А- земельна ділянка по вул. Революції, 60.

Таким чином, склад літ. «Г», площею 235,20 кв.м., що розташований на земельній ділянці за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, 68-Г взагалі не межує із земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, 175.

Крім того, згідно із договором купівлі-продажу, укладеним між КП «Торгівельно-закупочна база» та позивачем 05.11.2008, останній набув у власність 12/100 частин комплексу, що знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Революції, б. 68-А, а саме склад, позначений в плані літ. «Г», загальною площею 235, 2 кв. м.

Крім того, п. 5.7 Договору позивачу розяснено зміст ст. 120 ЗК України про необхідність укласти договір оренди.

Згідно із ст. 126 ЗК України в редакції, що діяла на момент купівлі ОСОБА_10 складів за договором купівлі-продажу від 05.11.2008, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалось державними актами. Право оренди землі оформлювалось договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 125 ЗК України в редакції станом на 05.11.2008 право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникало після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникало після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ст. 79 Земельного кодексу України).

Крім того, положеннями ст. 79-1 Земельного кодексу України відповідно якої земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Так, позивачем не надано жодних документів, якими б підтверджувалось право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований склад «Г».

А тому посилання на норми чинного законодавства стосовно захисту права власності є безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що позивач не набув вказані права у встановленому законом порядку.

Крім того, необхідно зазначити, що на час придбання ОСОБА_5 домоволодіння жодних складів, приміщень, площею 235,2 кв. м, на земельній ділянці не було розміщено, що підтверджується самим Договором купівлі-продажу від 23.12.2015 та технічним паспортом на житловий будинок від 31.07.2015.

Зі змісту ст.3 Цивільного процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України вбачається, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Таким чином, в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право.

Крім того, однією з обовязкових умов визнання договору недійсним є порушення у звязку з його укладанням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року по справі № 6-94ц13, яка відповідно до ст.360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 2, 12 постанови від 28.04.78 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» роз'яснив, що угода може бути визнана недійсною лише на підставі та з наслідками, передбаченими законом. В кожній справі про визнання угоди недійсною суд має встановити ті обставини, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною, та настання визначених юридичних наслідків.

Оспорити правочин може сторона цього правочину або заінтересована особа, тобто особа, права якої цим правочином порушені.

Виділяють декілька критеріїв визначення заінтересованості позивача в оспорюваному договорі: 1) права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені договором; 2) у результаті визнання договору недійсним майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені; 3) заінтересована особа отримує що-небудь в результаті проведення реституції (права, майно).

В даному випадку ОСОБА_10 Гусейн- огли ніколи не мав жодних прав щодо спірного домоволодіння та земельної ділянки, жодним іншим чином не претендував на них, а відтак оскаржуваними договорами його права не порушені і він не є заінтересованою особою щодо цих правочинів.

Оскільки позивач ОСОБА_10 не є стороною спірних правочинів та ним в недотримання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не доведено порушення його прав через укладення відповідачами оспорюваних правочинів, позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та дарування земельної ділянку площею 0,0987 з кадастровим номером - :00:003:1892, що розташована по вул. Вокзальна (колишня вулиця Революції) № 175 у м. Дергачі Харківської області та житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Вокзальна ( колишня вулиця Революції) № 175 у м. Дергачі Харківської області задоволенню не підлягають. Відповідно не підлягають задоволенню і похідні від цього вимоги про зобовязання скасувати реєстраційні записи про право власності щодо зазначеного нерухомого майна.

Крім того, порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), відповідно до пункту першого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»- це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав.

Державній реєстрації відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

Державна реєстрація прав, відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, відповідно до п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав, відповідно до п. 19 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, що встановлено частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.203.204,328,638 ЦК України, ст.ст. 125,126 ЗК України, ст.ст. 13, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282,354 ЦПК України, суд ,-…………

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_10 Гусейн-огли до ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_7, реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області, треті особи- Дергачівська міська рада Харківської області, Дергачівський районний союз споживчих товариств, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_12, про визнання правочинів недійсними, скасування рішення державного реєстратора, прав та їх обтяжень - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дергачівський районним суд Харківської області.

ОСОБА_10 ОСОБА_9 огли., ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_5, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_7, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Реєстраційна служба Дергачівського управління юстиції в Харківській області, місцезнаходження: Харківська область, м.Дергачі, вул.Петровського,27.

Дергачівська міська рада Харківської області, місце знаходження: Харківська область, м.Дергачі, вул.Сумський Шлях,79-Б.

Дергачівський районний союз споживчих товариств, місцезнаходження: Харківська область, м.Дергачі, вул.Сумський Шлях,155.

Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_12, місце знаходження: Харківська область, м.Дергачі, вул.Сумський Шлях,155

Повний текст рішення суду виготовлено 15.06.2018.

Суддя Л. К. Калмикова