АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 214/2350/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради ,

розглянуши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 04 червня 2018 року, яке ухвалено суддею Ткаченком А.В. о 16 годині 48 хвилин у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 05 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_2, мотивуючи свою позовну заяву тим, що після смерті зазначеної особи відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року у позовних вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вона дуже тяжко перенесла втрату матері, в зв'язку з чим у листопаді 2017 року, в останні дні до закінчення строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в неї стався гіпертонічний криз. Зазначає, що з 16 листопада 2017 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою та не мала змоги вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також, вважає, що суд не взяв до уваги, що вона з 2008 року проживала з матір'ю. Квартира матері це її єдине житло. Вона зверталась усно до нотаріальної контори, де їй було роз'яснено, що оскільки вона проживала разом з матір'ю, тому вона фактично прийняла спадщину.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року та якій, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 22.10.1993 року, належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 17.09.1988 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_5. Після державної реєстрації шлюбу, прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 (а.с.27 зворот).

Після смерті матері позивача - ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1

Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 02 квітня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2, померлої 19 травня 2017 року, оскільки спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері (а.с.6)

Згідно акту, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_1, 1968 року народження проживала сумісно з матір'ю ОСОБА_2,1934 року народження до дня її смерті -ІНФОРМАЦІЯ_4 року і вела сумісне господарство з померлою. В даний час нею сплачуються комунальні послуги і виконуються ремонтні роботи (а.с.9).

Згідно довідки № 34 від 11.04.2018 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою АДРЕСА_2 перебувала на амбулаторному лікуванні з 16.11.2017 року по 18.11.2017 року з діагнозом гіпертонічний криз. (а.с.7).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст.1270, 1272 ЦК України та дійшов висновку, що позивачем не надано достатніх доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого мана.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Доводи апеляційної скарги позивача, про неврахування судом першої інстанції, як поважність причин не прийняття своєчасно спадщини, перебування її на амбулаторному лікування з 16 листопада 2017 року, та те що саме хвороба завадила їй вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки згідно довідки № 34 від 11.04.2018 року, виданої КУ «Державної медико-санітарної допомоги № 4 « КМР Амбулаторія загальної практики сімейної медицини № 2, позивач на амбулаторному лікуванні була всього два дні, з 16 листопада 2017 року по 18 листопада 2017 року ( а.с.7).

Також посилання позивача проте, що вона тривалий час проживала з матір'ю, доглядала за нею та квартира матері це її єдине житло, колегіє суддів вважає не обгрунтованими, оскільки ці обставини не доводять наявність у спадкоємця ОСОБА_1 існування об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, які заважали їй вчинити дії з подання заяви про прийняття спадщини в встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги позивача, щодо її усного звернення до нотаріуса з приводу оформлення документів для прийняття спадщини, колегією суддів не приймаються, оскільки відповідно до п.3.3 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (з змінами ) заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не мала об'єктивних причин, пов'язаних із її станом здоров'я, які б заважали їй в установлений законом строк подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Тобто у неї, як спадкоємця за законом, не було об'єктивних перешкод для подання такої заяви.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: