АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 753/8961/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6091/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Урлів Град» про стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку, та за зустрічним позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Урлів Град» до ОСОБА_1 про зміну формулювання підстави для звільнення,

за апеляційною скаргою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Урлів Град», та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Коренюк А.М., -

встановила:

16 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з названим позовом до суду.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з листопада 2016 року працювала в ОСББ «Урлів Град». 07 лютого 2017 року звільнилась за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Зазначила, що при звільненні їй не було виплачено вихідну допомогу, у зв'язку із чим просила суд стягнути з ОСББ «Урлів Град» на свою користь заборгованість у розмірі 10 080 грн 00 коп., та середній заробіток за час затримки розрахунку.

У зустрічному позові ОСББ «Урлів Град» просило змінити формулювання підстави звільнення ОСОБА_1 з ч. 3 ст. 38 КЗпП України на ч. 1 ст. 38 КЗпП України, оскільки порушень законодавства з боку об'єднання не було, а самостійно змінити формулювання звільнення роботодавець не має права.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСББ «Урлів Град» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні її позовних вимог, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСББ «Урлів Град» просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, та ухвалити в цій частині нове рішення про зміну формулювання підстави звільнення ОСОБА_1 на ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги поданої апеляційної скарги підтримала, проти апеляційної скарги ОСББ «Урлів Град» заперечила.

Представник ОСББ «Урлів Град» вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, проти апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги ОСББ «Урлів Град» слід відмовити, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що порушення роботодавцем законодавства про працю у трудових правовідносинах з ОСОБА_1 місця не мало, відповідно порушення трудових прав позивача не було. При цьому судом зазначено, що у зв'язку із відсутністю порушень працедавцем законодавства про працю, ОСОБА_1 не має права на отримання вихідної допомоги. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив із того, що підстави для застосування ч. 3 ст. 235 КЗпП України, на яку посилалось об'єднання, відсутні.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працювала на посаді юрисконсульта в ОСББ «Урлів Град» з 16 листопада 2017 року.

Наказом № 39 від 07 лютого 2017 року ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначила, що при звільненні їй, всупереч ст. 44 КЗпП України, не була виплачена вихідна допомога.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вбачається, що наказом № 39 від 07 лютого 2017 року ОСОБА_1 звільнено на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Із змісту ст. 44 КЗпП України вбачається, що працівникові виплачується вихідна допомогапри припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

При звільнені ОСОБА_1 не була виплачена вихідна допомога.

Розрахунок вихідної допомоги здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Встановлено, що позивача звільнено з роботи з 07 лютого 2017 року.

День звільнення не враховується для розрахунку середнього заробітку, а тому правильним є період з 08 лютого 2017 року по 11 вересня 2018 року (день ухвалення рішення апеляційним судом).

Останні два календарні місяціроботи: січень 2017 року, грудень 2016 року.

Заробітна плата за грудень 2016 року становила 3 000 грн 00 коп.

Заробітна плата за січень 2017 року становила 3 200 грн 00 коп.

Кількість робочих днів у грудні 2016 року - 22 дні.

Кількість робочих днів у січні 2017 року - 20 днів.

Середньоденна заробітна плата складає ((3 000 грн 00 коп. + 3 200 грн 00 коп.) : (22 + 20)) = 147 грн 62 коп.

Середня кількість робочих днів складає (22+20) : 2 = 21.

Вихідна допомога складає 147 грн 62 коп. х 21 = 9 300 грн 06 коп.

Час затримки виплати заробітної плати - 465 днів.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08 лютого 2017 року по 11 вересня 2018 року - 68 643 грн 30 коп. (465 робочих днів х 147 грн 62 коп.).

Посилання ОСОБА_1, у позовній заяві на те, що середньодений заробіток складає 160 грн 00 коп., а вихідна допомога - 10 080 грн 00 коп., є помилковим, оскільки розраховані із порушенням вищенаведеного Порядку.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Зазмістом п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у разі часткового задоволення позовних вимог працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд визначає розмір такого відшкодування з урахуванням розміру спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні пропорційно до задоволених вимог, та стягнути з ОСББ «Урлів Град» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 63 330 грн 31 коп.

В зустрічному позові, та в апеляційній скарзі ОСББ «Урлів Град» зазначає, що ними не було виплачено вихідну допомогу, у зв'язку із відсутністю порушень трудових прав ОСОБА_1, а оскільки об'єднання не вправі самостійно змінювати правову підставу звільнення, просило на підставі ч. 3 ст. 235 КЗпП України змінити формулювання причин звільнення з ч. 3 ст. 38 КЗпП України на ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Колегія суддів відхиляє зазначені об'єднанням доводи, оскільки у разі, якщо факти порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору не підтвердилися, роботодавець повинен був відмовити у звільненні працівнику з цих підстав.

Натомість, 07 лютого 2017 року ОСББ «Урлів Град» не відмовило у звільненні з цих підстав, а видало наказ № 39 про звільнення ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги ОСББ «Урлів Град» з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, колегія суддів не приймає, оскільки суди вирішували спір з іншими фактичними обставинами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністьвисновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду від 07 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення вихідної допомоги при звільненні, та середнього заробітку за час затримки розрахунку, постановлено з неповним з'ясуванням обставин справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення в цій частині про часткове задоволення позовних вимог.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

В порядку розподілу судових витрат з ОСББ «Урлів Град» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 960 грн 00 коп.

Дана справа, в силу ч. 6 ст. 19 ЦПК України, є малозначною, відтак постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Урлів Град» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Урлів Град» про стягнення вихідної допомоги при звільненні, та середнього заробітку за час затримки розрахунку скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Урлів Град» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 9 300 грн 06 коп.

Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Урлів Град» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 63 330 грн 31 коп. (сума визначена без вирахування обов'язкових платежів).

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Урлів Град» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 960 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 17 вересня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: Г.М. Кирилюк

І.М. Рейнарт