Справа № 200/6709/17
Провадження №2/200/2707/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» червня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення з актового запису відомостей про батька,-

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем з 17 серпня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_2 шлюб між сторонами розірвано, однак їй не було відомо про це рішення, та його копію вона отримала в серпні 2016 року, будучи вагітною. Не зважаючи на існування рішення про розірвання шлюбу, відповідач мешкав з позивачем однією сімєю, мали спільний побут до серпня 2016 року. 25 січня 2017 року позивач народила сина ОСОБА_3. Утриманням та вихованням сина позивач займається самостійно, відповідач не бере участі у вихованні дитини та її утриманні, не надає матеріальної допомоги. Окрім сина ОСОБА_4, позивач має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 17.07.2017 року звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення з актового запису відомостей про батька.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 свої вимоги обґрунтовує наступним.

Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за позовом ОСОБА_2 11 грудня 2014 року винесено заочне рішення про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 після розірвання шлюбу сторони підтримували подружні стосунки. На момент народження ОСОБА_1 сина та за 9 місяців до його народження сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_2 не давав ніяких заяв при реєстрації народження дитини та з незаконних підстав був вписаний батьком ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2. В період сварок між сторонами було погоджено, що батьком дитини може бути інша особа.

З урахуванням викладеного, позивач за зустрічним позовом просив суд виключити з актового запису Шевченківського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 173 від 07.02.2017 року про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про батька ОСОБА_2.

Ухвалою суду від 23 серпня 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення з актового запису відомостей про батька прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 надала 17.10.2017 року заперечення на зустрічну позовну заяву, де вказала, що зустрічна позовна заява містить недостовірні відомості, та що ОСОБА_1 не заперечує проти проведення експертизи на предмет визначення кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Ухвалою суду від 17 жовтня 2017 року призначено по справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання, чи є ОСОБА_2 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, який народжений ОСОБА_1. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 20 квітня 2018 року відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення з актового запису відомостей про батька, призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 надав 23.06.2018 року відзив на первісний позов, в якому вказав, що визнає позовні вимоги частково, просить визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/8 частки від доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_7, у розмірі 1/4 частки заробітку. Крім того, 20.06.2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська подано заяву про видачу судового наказу з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на утримання дитини ОСОБА_9, 13 серпня 2017 року, у розмірі 1/8 частини доходу, та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини доходу до досягнення дитиною ОСОБА_9 трьохрічного віку.

В судове засідання сторони та третя особа не зявились, повідомлені про дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомили, в звязку з чим суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4).

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що17 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 був укладений шлюб, після реєстрації шлюбу дружина прийняла прізвище ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 255223 (а.с. 5).

На підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року у справі № 200/17663/14-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиціїу Дніпропетровській області серія І-КИ № 627438, актовий запис № 173, батьком дитини записаний ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1 (а.с. 7).

Зазначене також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8).

Згідно ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно роз'яснень, викладених в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення ос порених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до висновку експерта № 148 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а отже, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення з актового запису відомостей про батька, є необґрунтованими, тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу їїматері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьківа бо інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі1/4відзаробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред"явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитиниїй не надає.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2012 року у справі № 0418/6538/2012 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_7, у розмірі 1/4 частки заробітку.

Суд не бере до уваги доводи відповідача за первісним позовом про те, що 20.06.2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська подано заяву про видачу судового наказу з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на утримання дитини ОСОБА_9, 13 серпня 2017 року, у розмірі 1/8 частини доходу, та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини доходу до досягнення дитиною ОСОБА_9 трирічного віку оскільки рішення суду, яке набрало чинності, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_8, на дату розгляду справи № 200/6709/17 відсутнє.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_9, також суду не надано.

Таким чином, суд враховує, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з позивачем, разом з тим суд звертає увагу на наявність у відповідача ще однієї дитини, на утримання якої він має витрачати свої доходи. У такому випадку, суд частково погоджується з доводами відповідача та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 180 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначення розміру аліментів суд враховує зазначені сторонами дані про особу та майновий стан позивача та відповідача, тому вважає за можливе стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 квітня 2017 року.

З огляду на наведене, первісний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 а аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 квітня 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення з актового запису відомостей про батька відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску