Справа №303/4756/18
2/303/2063/18
ряд. стат. звіту - 49

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.11.2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей, ОСОБА_4 у розмірі 765 гривень та ОСОБА_1 у розмірі 614 гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Однак, на даний час, даних грошей для мінімального забезпечення необхідного не вистачає, а тому позивач просить суд збільшити розмір аліментів по 4 000 гривень на кожну дитину.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася в поданій заяві просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме згідний сплачувати аліменти у розмірі по 1 000 гривень на кожну дитину.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.11.2016 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 765 гривень та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 614 гривень (а.с. 5).

ОСОБА_5 про народження серій 1-ФМ №119302 від 04.11.2008 року та І-ФМ №302313 від 23.09.2014 року вбачається, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с. 9, 10).

З позовної заяви слідує, що позивачу не достатньо коштів для матеріального утримання дитини та для забезпечення належного її розвитку.

Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Частиною 1ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 рокуі набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Твердження позивача про те, що відповідач ОСОБА_3, займається перевезенням пасажирів по Європі на автомобілі і внаслідок чого отримує додатковий дохід, суд не може брати це до уваги, оскільки із наданих позивачем роздруківки із веб-сайту OLX.UA не вбачається, що саме ОСОБА_3 займається даним видом діяльності і отримує за це грошову винагороду. Крім цього, фотографія відповідача поруч з автомобілем, не свідчить про те, що вона йому належить і що він здійснює платну перевозку пасажирів. Дане твердження позивача спростовується наданими доказами відповідача, зокрема із ОСОБА_5 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та ОСОБА_5 платника єдиного податку вбачається, що ОСОБА_3 займається роздрібною торгівлею іншими товарами для дому.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи обєктивності та справедливості, а також норми Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», а саме прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, а також дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, суд приходить до висновку, що розмір аліментів у розмірі по 4 000 гривень на кожну дитину є завеликим, а тому визначає розмір аліментів в сумі по 1000 гривень на кожну дитину.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 180, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 2, 19, 76-83, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів визначений рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.11.2016 року по справі №303/6041/16-ц, 2/303/2674/16 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, з моменту набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на наступні реквізити: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканка м. Мукачево, вул. Росвигівська, 7а/11, Закарпатська область.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір