Справа № 729/832/18
2/729/352/18 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

судді Кузюри В.О.,

секретаря Ященко Л.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_2, Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання батьківства, в якому просить визнати її батьком ОСОБА_4, внести зміни до актового запису про її народження .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 11.09.1982 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений шлюб , зареєстрований Веприцькою сільською радою Бобровицького району Чернігівської області.

16.03.1987 року народилася позивач - ОСОБА_3 . Так як позивач народилася в зареєстрованому шлюбі , її батьком записаний ОСОБА_5 , який помер 07.08.1995 року.

В лютому 2018 року позивач дізналася , що її біологічним батьком є ОСОБА_4 з яким мати позивачки мала тимчасові відносини в період з квітня 1986 року до 1987 року , які припинилися після народження позивачки. Весь цей час мати позивачки ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі , а тому відповідно до ст.52 КЗпШС в актовому записі про народження позивачки і зазначений ОСОБА_5

З метою встановлення батьківства відповідача було проведено генотипоскопічне дослідження, яке встановило, що біологічне батьківство ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_3 не виключається, його вірогідність 99,99998%.

Отже враховуючи вищезазначене позивач просить визнати її батьком відповідача ОСОБА_4 та внести зміни до її актового запису про народження .

Позивач в судове засідання не з"явилася , просить справу розглянути в її відсутність, вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

Представник позивача вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав , які зазначені в позові та підтверджені доказами доданими до справи.

Відповідач в судове засідання не з"явився, просить справу розглянути в його відсутність, вимоги визнає.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що дійсно в період , коли вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 у неї були тимчасові відносини з ОСОБА_4 від якого вона завагітніла та народила дочку ОСОБА_6. Покійний чоловік знав що ОСОБА_3 не його дочка , проте не заперечував щоб він був записаний батьком дитини.

Представник третьої особи Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з"явився, але надіслали письмову заяву про розгляд у відсутність представника.

Розглянувши подану заяву , заслухавши учасників процесу , дослідивши надані докази суд приходить до наступного висновку.

У разі, якщо чоловік не визнає себе батьком дитини і, навпаки, коли чоловік вважає себе батьком дитини, а цей факт оспорюється, визнання батьківства встановлюється у судовому порядку.

Згідно вимог ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може подати чоловік, який вважає себе батьком дитини, якщо його батьківство не визнається (оспорюється) матір'ю дитини, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Визнання батьківства в судовому порядку можливе також лише за умови, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до вказівок матері.

В п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС України, суди вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ст.53 КпШС України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_3народилася 16.03.1987 року , тобто до 1 січня 2004 року (а.с.8,19).

Батьками зазначені: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_2 , що підтверджуєтьсяданими свідоцтва про народження (а.с.19).

За таких обставин в силу зазначених норм матеріального права та дати народження позивача правовідносини щодо батьківства, які виникли між сторонами, регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України чинним на момент їх виникнення, тобто станом на час народження ОСОБА_3.

Що стосується дослідження про те, що вірогідність того, що відповідач дійсно є біологічним батьком позивачки і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99,9999 %, то останній не може бути взято до уваги, правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України чинним на момент їх виникнення, який не передбачав такої підстави для встановлення батьківства , крім того не є висновком експерта.

Пояснення матері позивача ОСОБА_2, як третьої особи , ніякими належними доказами на підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства з відповідачем до народження дитини, або спільного виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства, як того вимагає законодавство, що діяло на час народження позивача , не підкріплені та до суду не подавалися.

Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено не відповідно до вказівок матері.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_2, Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання батьківства відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :