Справа № 302/552/18
Номер рядка звіту 47
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

(заочне)

11.06.2018 р. смт. Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю секретаря с/з Царь О.В.,

позивач ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третя особа ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, орган опіки і піклування Міжгірської РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

11.05.2018 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, орган опіки і піклування Міжгірської РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України.

В позовній заяві зазначила, що з відповідачем ОСОБА_6 вона розірвала шлюб 8 грудня 2005 року, від цього шлюбу в них відповідачем є дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і вона є громадянкою України. Після розірвання шлюбу з відповідачем вона 21.06.2011 року уклала новий шлюб з гр. ОСОБА_7. Від цього шлюбу в них народилася друга дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Обоє дітей проживають на даний час із нею і перебувають на їхньому з чоловіком ОСОБА_7 утриманні, що стверджується довідкою Пилипецької сільської ради.

У серпні 2018 році вона з чоловіком та разом із дітьми вирішили виїхати на відпочинок у Хорватію для чого через послуги Інтернет ресурс забронювали у приватному готелі на 15 днів у період з липня по 14 серпня 2018 року, що стверджується електронними доказом роз печаткою з сайту Інтернет про бронювання номеру в готелі на вказаний період. Деякий час у період з 15 липня по 15 вересня 2018 року вони планують з дітьми також відпочити у Чеській республіці де на даний час з чоловіком орендують житло у м. Прага.

Місце постійного проживання відповідача зареєстроване в АДРЕСА_1 але по місцю реєстрації відповідач на даний час не проживає і місце його перебування не відоме, що підтверджується довідкою В.Раковецької сільської ради. Точне місце перебування відповідача на даний час невідоме, як і невідомі його засоби зв'язку, оскільки після розірвання шлюбу з відповідачем не підтримують жодних стосунків і не спілкуються, тому просить суд надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_5 за межі України у туристичну поїздку у республіку Хорватія та у м. Прага Чеської республіки у період з 15.07.2018 по 15.09.2018 року у супроводі матері ОСОБА_2 без згоди та супроводу другого з батьків.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 при розгляді справи позовні вимоги уточнили та просять суд задоволити вимогу про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_5 за межі України у туристичну поїздку у республіку Хорватія та у м. Прага Чеської республіки за період з 15.07.2018 по 01.09.2018 року у супроводі матері ОСОБА_2 без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідач ОСОБА_6 на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про розгляд справи через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет на веб-сайті: http://mg.zk.court.gov.ua.

Представник відповідача органу опіки і піклування Міжгірської РДА ОСОБА_4 при розгляді справи позовні вимоги підтримала, просить такі задоволити та надати дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньої дитина ОСОБА_9 для відпочинку та всебічного її розвитку.

Третя особа - неповнолітня ОСОБА_5 просить суд надати дозвіл на її виїзд за кордон для відпочинку та розвитку.

Суд ухвалив, за згодою позивачки та її представника, винести заочне рішення в справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та. ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 08.12.205 року. Від проживання у шлюбі мають дитину - дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження.

Неповнолітня ОСОБА_5 проживає у АДРЕСА_2, разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_2 та надання дозволу на виїзд неповнолітній ОСОБА_5 за кордон без згоди батька.

Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_4, свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане 14 травня 2003 року, паспорт громадянина України НОМЕР_4) за межі України у туристичну поїздку у республіку Хорватія та у м. Прага Чеської республіки у період з 15.07.2018 до 01.09.2018 року у супроводі матері ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_1, інд. код НОМЕР_2, мешк. АДРЕСА_2) без згоди та супроводу другого з батьків.

Судових витрат не має.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області в порядку і строки, передбачені ст. 354 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Дата складання повного заочного судового рішення 15.06.2018 року.

Суддя: А. Ю. Гайдур