Справа № 184/1267/18
Номер провадження 2/184/468/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Соборна, 39/3) до відповідача ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: Дніпропетровська обл.., м. Покров, вул.. Соборна,39/3; фактичне місце проживання невідоме) про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з вищевказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кв. №3 в житловому будинку №39 по вул. Соборна в м. Покров Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що їй належить вищевказана квартира на підставі свідоцтва про право на нерухоме майно від 05.01.2012р., виданого на підставі розпорядження виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області №13145 від 27.12.2011р. ЇЇ син ОСОБА_2 не брав участі у приватизації вказаної квартири та не є співвласником. Більше 10 років він проживає окремо та не має наміру вертатись в зазначену квартиру. Позивач неодноразово просила написати заяву про зняття з реєстрації, однак відповідач кожен раз ухиляється від цього питання. Тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі та просить суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідач до суду повторно не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, причину своєї неявки та її поважність суду не повідомив, відзив та заяву про перенесення слухання не надав.

17.09.2018р.суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. «Правда», що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с. 7).

З витягу про державну реєстрацію прав КП «МБТІ» встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/5 частці вказаної квартири, а ОСОБА_1 належить 2/5 частини квартири АДРЕСА_1. «Правда» (а.с.8).

Актом МКП «ЖКС» м. Покров та довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб встановлено, що за адресою вул.. Соборна, 39/3 в м. Покров зареєстровано 6 осіб: позивач ОСОБА_5, її чоловік ОСОБА_3, донька ОСОБА_2, син ОСОБА_2, онук ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 9, 11).

Актом МКП «Житлкомсервіс» від 27.06.2018р. встановлено, що ОСОБА_2 з 2008 року не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст.156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст. 156 Житлового кодексу УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина наймача, їх діти і батьки; членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про користування цим приміщенням.

Приписами ст.317 ЦК України унормовано, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016 р. у справі №6-709цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу не користується вказаним житловим приміщенням, особисті речі в зазначеній квартирі відсутні, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 265, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою №3 житлового будинку №39 по вул. Соборна в м. Покров Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1 таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17.09.2018 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_7