Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2884/17 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 50 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №278/2884/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 2 березня 2018 року, постановлене під головуванням судді Грубіяна Є.О., -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 6 вересня 2011 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 280 гривень щомісячно, починаючи з 12 серпня 2011 року і до повноліття дитини.

Оскільки 8 липня 2017 року набрав чинності Закон України, яким збільшено мінімальний розмір аліментів до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з урахуванням збільшення матеріальних потреб у навчанні та розвитку дитини, ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 2 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Вважає, що судом першої інстанції помилково застосовано норму ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України, яка втратила чинність і на даний момент мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_2 не визнав апеляційну скаргу, пояснив, що не працює та не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №041603 (а.с.6).

Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 6 вересня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 280 гривень щомісячно, починаючи з 12 серпня 2011 року і до досягнення повноліття дитини.

Дитина проживає разом з матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Вирішуючи спір та відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для зміни розміру аліментів, передбачених ст.192 СК, не встановлено.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Так, відповідно до положень ст.192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексам.

Згідно з ч.2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Саме на ці обставини посилалася позивачка в обґрунтування заявлених вимог.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Матеріали справи свідчать, що відповідач сплачує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Колегія суддів вважає, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

При цьому відповідачем не надано докази про існування будь-яких обмежень за станом здоровя щодо працевлаштування та надання синові утримання.

За наведених обставин, суд вважає, що вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів є обґрунтованими.

Враховуючи зазначене, рішення підлягає скасуванню з постановленням нового - про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 2 березня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 6 вересня 2011 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 280 гривень до ? заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 червня 2018 року.

Головуюча Судді: