Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 686/17598/16-ц

провадження № 61-12145св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє»,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Перша Хмельницька державна нотаріальна контора,

особа, яка не брала участі у справі - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2017 року у складі судді: Мазурок О. В. та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року у складі суддів: Пастощука М. М., Грох Л. М., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» (далі - ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_2, як спадкоємця позичальника ОСОБА_3, заборгованість за кредитним договором № Р25.981.74049 від 04 липня 2014 року в сумі 40 293,09 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 липня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № Р25.981.74049.

Згідно з пунктів 1.1 та 1.2 кредитного договору банк виконав свої зобов'язання, надавши кредит ОСОБА_3 в розмірі 50 000,00 гривень строком на 60 місяців. У свою чергу позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами договору. Банком виконано свій обов'язок за кредитним договором та надано позичальнику кредитні кошти в сумі 50000,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що банку стало відомо 01 вересня 2015 року. Станом на день смерті існувала заборгованість за кредитним договором в розмірі 59 500,15 грн. Згідно листа-відповіді державного нотаріуса Хмельницької державної нотаріальної контори від 14 вересня 2015 року, наданого на претензію банку від 24 листпада 2014 року, 31 липня 2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2

31 грудня 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-2. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив факторові (новому кредиторові) з 31 грудня 2015 року відповідного до договору факторингу та вимог чинного законодавства право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Станом на 31 грудня 2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 42 693,09 грн. Відповідачем здійснено останній платіж 05 серпня 2016 року, а тому він просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договорі в розмірі 42 693,09 грн,що є заборгованістю по тілу кредиту.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не надано до суду доказів щодо вартості спадкового майна, а саме ? квартири АДРЕСА_1, не надано документів про вартість майна одержаного ОСОБА_2 у спадщину.

В апеляційному порядку рішення оскаржило товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Серет») - особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки. В апеляційній скаргі ТОВ «Фінансова компанія «Серет» просило після відкриття апеляційного провадження замінити позивача ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Серет» з позовними вимогами на суму 38 493,09 грн, скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02 березня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Серет» задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Серет» вказувало, що 28 лютого 2017 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» згідно з укладеного договору факторингу №28/02-1 відступило (передало у власність) ТОВ «Фінансова компанія «Серет» з 28 лютого 2017 року права вимоги під фінансування, і останнє прийняло від ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» з 28 лютого 2017 року права вимоги, у тому числі право вимоги за кредитним договором № Р25.981.74049 від 04 липня 2014 року. Тому ухваливши оскаржуване рішення суд першої інстанції вирішив фактично питання про права ТОВ «Фінансова компанія «Серет» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № Р25.981.74049 від 04 липня 2014 року.

Крім того, під час розгляду справи суд першої інстанції: не врахував, що банком пред'явлено вимогу до спадкоємців позичальника з дотриманням строку, встановленого частиною другою статті 1281 ЦК України; фактично переклав на факторингову компанію обов'язки нотаріуса щодо визначення вартості спадкового майна і не вчинив жодних дій з метою встановлення вартості спадкового майна, в той час як позивач позбавлений можливості самостійно отримати такі докази, не звернув уваги на клопотання про витребування спадкової справи.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02 березня 2017 року скасоване, у задоволенні позову ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що на час ухвалення 02 березня 2017 року рішення, ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» не мала права вимоги за кредитним договором, оскільки передала таке право з 28 лютого 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Серет». Тому суд першої інстанції при ухваленні рішення вирішив питання про права ТОВ «Фінансова компанія «Серет». Також апеляційний суд вказав, що процесуальне правонаступництво мало бути здійснено під час розгляду справи в суді першої інстанції, і справа мала бути закінчена розглядом з участю ТОВ «Фінансова компанія «Серет». Це порушення не може бути усунене в апеляційній інстанції.

У червні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Серет» звернулося із касаційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року, в якій просить замінити позивача ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Серет», оскаржені рішення скасувати і задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Серет».

Касаційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Ідея Банк» пред'явив вимогу до спадкоємців позичальника з дотриманням строку, встановленого частиною другою статті 1281 ЦК України. Суд першої інстанції фактично переклав на факторингову компанію обов'язки нотаріуса щодо визначення вартості спадкового майна і не вчинив жодних дій з метою встановлення вартості спадкового майна, в той час як позивач позбавлений можливості самостійно отримати такі докази, не звернув уваги на клопотання про витребування спадкової справи. ТОВ «Фінансова компанія «Серет» вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу, що успадковане майно є нерухомим, а відповідач ухиляться від виконання обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України.

ТОВ «Фінансова компанія «Серет» вважає, що апеляційний суд безпідставно не замінив позивача, оскільки заміна сторони її правонаступником можлива на будь-якій стадії цивільного процесу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

При скасуванні рішення суду першої інстанції та відмові у задоволенні позову апеляційний суд вказав, що станом на час ухвалення судом першої інстанції рішення від 02 березня 2017 року, ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» не мала права вимоги за кредитним договором, оскільки передала таке право з 28 лютого 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Серет». Таким чином суд зробив висновок про відсутність права вимоги у ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на момент ухвалення рішення.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Суди встановили, що 04 липня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № Р25.981.74049 від 04 липня 2014 року, а після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2, який частково продовжував виконувати зобов'язання за кредитним договором.

31 грудня 2015 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на підставі договору факторингу №31/12-2 з ПАТ «Ідея Банк» набуло право грошової вимоги за кредитним договором Р25.981.74049 від 04 липня 2014 року.

28 лютого 2017 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на підставі договору факторингу №28/02-1 відступило (передало у власність) ТОВ «Фінансова компанія «Серет» з 28 лютого 2017 року права вимоги під фінансування, і ТОВ «Фінансова компанія «Серет» прийняло від ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» з 28 лютого 2017 року права вимоги, у тому числі право вимоги за кредитним договором № Р25.981.74049 від 04 липня 2014 року.

02 березня 2017 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 37 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття рішення апеляційного суду) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

При зверненні із апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Серет» просило апеляційний суд після відкриття провадження у справі замінити позивача ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Серет». Проте це клопотання апеляційним судом всупереч частини першої статті 37 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття рішення апеляційного суду) не вирішено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене рішення постановлене без додержання норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року скасувати.

Справу № 686/17598/16-ц передати на новий розгляд до апеляційного суду Хмельницької області.

З моменту прийняття постанови рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило