Справа № 185/9951/17
Провадження № 2/185/1013/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Пожидаєвої Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/9951/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-
В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 29 вересня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого останній взяв у позивача грошові кошти в розмірі 256 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобовязалась повернути 12 жовтня 2016 року. Крім того, договором передбачено сплата позичальником процентів за користування позиками у розмірі 10% в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку. Виконання відповідачем зобовязань за договором позики забезпечується договором поруки від 29.09.2016 року, який був укладений між позивачем та ОСОБА_3, згідно з яким поручитель поручився перед позивачем за виконання ОСОБА_4 зобовязань за договором позики від 29 вересня 2016 року. Позичальник зобовязання за договорами належним чином не виконав, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом.
В судове засідання позивач, представник позивача не зявились, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Від ОСОБА_3 через канцелярію Павлоградського міськрайонного суду надійшла заява, згідно якої останній позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 100 (сто) грн..
Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики від 29.09.2016 року, відповідно до якого остання взяла у позивача грошові кошти в розмірі 256 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобовязалась повернути 12.10.2016 року.
Крім того, згідно із п. 4.2. договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти у розмірі 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Відповідно до розписки ОСОБА_2 від 29.09.2016 року ним отримано від ОСОБА_1 гроші в розмірі 256 грн., які він зобовязався повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 29.09.2016 року.
Позичальник не виконав умови договору належним чином.
Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
У звязку з неповерненням грошей у строки, передбачені п. 4.1 договору, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування позикою в розмірі, передбаченому п. 4.2 договору, а саме 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховуються до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач у повному обсязі виконала свої зобовязання, натомість боржник порушив умови договору, в наслідок чого позивач не може повернути кошти, які були надані позичальнику згідно договору позики.
Таким чином, сума заборгованості по договором позики, заявлена в позові підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 89, 133, 141, 258-265, 212, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. С. Зінченко