Ухвала

1 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 501/206/17

провадження № 61-11882ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою адвокатом ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Одеської області

від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов'язання здійснити перебудову та знесення самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року подана

до Верховного Суду 9 лютого 2018 року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 325 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Додане до касаційної скарги клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 не були присутні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, копію оскаржуваного рішення отримали 11 січня 2018 року.

Верховний Суд ухвалою від 12 березня 2018 року наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення визнав неповажними, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження дати отримання копії рішення апеляційного суду і не доведені обставини, що унеможливлювали подання скарги до 9 лютого 2018 року, у двадцятиденний строк. Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року залишено без руху і надано десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для наведення належних підстав та подання доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення. Також заявнику необхідно було подати відповідний документ, що посвідчує повноваження ОСОБА_2 як адвоката та оригінал документа про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 березня 2018 року адвокатом ОСОБА_2 подано до суду касаційної інстанції письмове пояснення, до якого додано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України, завірену адвокатом копію платіжного доручення від 9 лютого 2018 року № 44, копії супровідного листа Верховного Суду та поштового конверта, якими ОСОБА_2 була направлена копія ухвали касаційного суду від 12 березня 2018 року.

Поважність пропуску строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року у поданому письмовому поясненні заявник обґрунтовує тим, що строк на касаційне оскарження складає не двадцять днів, а тридцять днів, і касаційна скарга подана вчасно після отримання повного тексту рішення суду апеляційної інстанції; матеріали справи не містять інформації щодо надсилання копії рішення апеляційного суду

ОСОБА_1 та його представнику. Заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року (справа № 21-2231а15),

7 вересня 2016 року (справа № 6-1250цс16), 5 жовтня 2016 року (справа

№ 6-1724цс16) та зазначає, що ухвала Верховного Суду від 12 березня 2018 року про залишення касаційної скарги без руху є обмеженням ОСОБА_1 у доступі до правосуддя, що згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є неприпустимим; такі висновки викладені Європейським судом з прав людини у рішеннях від 25 липня 2002 року (справа № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України») та 21 жовтня 2010 року (справа № 19164/04 «Дія 97» проти України»). Посилаючись на конституційне право на судовий захист заявник просить постановити ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду після закінчення

строків, установлених законодавцем, і наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження суд визнає неповажними, оскільки заявником не зазначено та не надано доказів, які б могли свідчити про наявність особливих і непереборних обставин, які б виправдали пропуск строку значної тривалості. З внесеної до Єдиного державного реєстру судових рішень по справі № 501/206/17 ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року вбачається, що цією ухвалою призначено дану справу до судового розгляду на 15 годину

10 жовтня 2017 року; осіб, які беруть участь у справі постановлено викликати у судове засідання. У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року зазначено, що ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 не були присутні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, копію оскаржуваного рішення отримали

11 січня 2018 року, проте заявник не зазначає чи було їм відомо про розгляд

апеляційним судом 10 жовтня 2017 року цієї справи та коли стало відомо про ухвалення рішення, що оскаржується. Рішення апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20 жовтня 2017 року і заявник не був позбавлений можливості своєчасно ознайомитися з ним в електронній формі, так як судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України; для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (частини перша, третя статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»). Разом з тим, з оприлюдненої в Єдиному державному реєстрі судових рішень

1 грудня 2017 року ухвали апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року вбачається, що цією ухвалою виправлено описки в судовому

рішенні від 10 жовтня 2017 року, що оскаржується. В ухвалі апеляційного суду

від 28 листопада 2017 року зазначено, що колегія суддів з власної ініціативи призначила розгляд питання про виправлення описок у рішенні суду апеляційної інстанції в судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі; згідно телефонного запиту матеріали зазначеної справи були витребувані із суду першої інстанції та призначено розгляд справи для вирішення питання про виправлення описок в судовому рішенні з викликом осіб, які беруть участь у справі; однак до суду апеляційної інстанції усі особи, які беруть участь справі, не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання.

Таким чином, зазначені обставини не дають підстав вважати, що заявнику не було відомо про ухвалення апеляційним судом рішення від 10 жовтня 2017 року, що оскаржується, і що про це судове рішення заявник дізнався аж при його отриманні 11 січня 2018 року. При цьому на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 березня 2018 року доказів, що підтверджують отримання копії рішення апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року аж 11 січня

2018 року, заявник так і не надав.

Щодо доводів заявника про строки касаційного оскарження суд касаційної інстанції зазначає, що відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а згідно з частиною першою статті 325 ЦПК України у редакції, чинній на

час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, касаційна скарга може

бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

За таких обставин наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, без надання жодних доказів, які б підтверджували відповідні підстави, суд не може визнати за такі обставини, які є підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження значної тривалості.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнанні судом неповажними.

З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року подана до Верховного Суду поза межами встановленого строку на касаційне оскарження і заявником не наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, які б могли бути визнанні судом поважними, суд на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою адвокатом ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко