Справа № 477/1340/18
Провадження № 2/477/680/18
У Х В А Л А

20 червня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.

із секретарем судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши без виклику сторін заяву про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Вітовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

19 червня 2018 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила звільнити від арешту автомобіль марки «ГАЗ 32213», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску.

На обґрунтування цьому вказувала, що за наслідком розгляду цивільної справи за її позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя було затверджено мирову угоду між ними, в якій, серед іншого, було визнано за нею право власності на цей автомобіль.

В той же час, у Вітовському районному відділі ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в ході провадження у якому 14 вересня 2017 року державним виконавцем, з метою забезпечення виконання рішення суду, було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника, в тому числі і на автомобіль марки «ГАЗ 32213», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску, який належав відповідачу та був за ним зареєстрований.

Однак 14 червня 2016 року автомобіль, який був фактично у її володінні та користуванні, був зупинений поліцейськими в м. Олешки Херсонської області і на виконання постанови державного виконавця поставлений на спецмайданчик ДП Інформ-Ресурси, про що складено акт № НА 150607 затримання транспортного засобу.

Вказуючи, що внаслідок поділу майна подружжя автомобіль перейшов повністю до її власності. Просила звільнити його із арешту.

Також, із позовом надала заяву про забезпечення позову шляхом звільнення автомобіля зі спецмайданчика та передачу їй до завершення розгляду справи. Про це зазначала, що за перебування автомобіля кожного дня на спецмайданчику необхідно сплачувати кошти, що є безпідставним, так як автомобіль за рішенням суду перейшов до її власності, а за час судового розгляду її позову автомобіль буде позбавлений постійного технічного догляду та забезпечення, що потім потягне ще додаткових витрат на його відновлення.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд заяви про забезпечення позову без виклику сторін , перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статей 149-150 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити відповідні заходи забезпечення позову.

У статті 150 цього ж Кодексу передбачені види забезпечення позову, в тому числі шляхом встановленням обовязку вчинити певні дії та зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, а також можуть бути вжиті й інші, прямо не передбачені законом заходи забезпечення позову (п.п. 5, 7, 10 ч. 1 цієї статті).

Під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також з'ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо звільнення майна (автомобіля) з-під арешту, яке в порядку поділу майна перейшло повністю до власності позивачки.

14 червня 2017 року вказаний автомобіль, на виконання постанови від 14 вересня 2017 року державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №54707946 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2, був затриманий та поставлений на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Південної міжрегіональної філії Державного підприємства МВС України Інформ-Ресурси в м. Олешки вул. Гвардійська 160 Херсонської області.

Суд допускає і погоджується з аргументацією позивачки, що знаходження автомобіля на спецмайданчику на весь період судового розгляду може утруднити в подальшому виконання можливо позитивного рішення суду, оскільки знаходження автомобіля на майданчику підлягає щоденної сплаті та позбавляє його постійного технічного догляду, що вподальшому потягне додаткових витрат на його відновлення.

Таким чином, суд вважає,що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-150, 258-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву позивачки про забезпечення позову задовольнити.

Звільнити легковий автомобіль «ГАЗ 32213», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску, зі спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Південної міжрегіональної філії Державного підприємства МВС України Інформ-Ресурси в м. Олешки Херсонської області вул. Гвардійська 160, та передати його ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Р.В. Козаченко