АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/4521/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року, ухвалене у складі судді Гончарука В.П. в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1, третя особа: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Раїси Окіпної, 18» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «СентСофія Проперті Менеджмент» звернулось з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 76345,62 грн.

Посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та являється споживачем житлово-комунальних послуг, наданих ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», яке являється балансоутримувачем будинку та експлуатаційною організацією на підставі договору про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом, укладеним 26.08.2010 року між ОСББ «Раїси Окіпної 18» і Товариством та Акту приймання-передачі житлового будинку від 29.10.2010 року.

06.04.2011 року між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг № РО-18/60, відповідно до якого виконавець зобов'язувався здійснювати належну експлуатацію будинку та надавати житлово-комунальні послуги, а споживач зобов'язувався своєчасно здійснювати оплату цих послуг у строки та на умовах передбачених договором.

Відповідно до п.2.3. Договору споживач зобов'язаний оплачувати послуги щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, що настає за розрахунковим у розмірі визначеному у рахунках на оплату послуг, які надаються споживачу виконавцем не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

В порушення норм діючого законодавства відповідач не виконував своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за надані комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.03.2015 року по 30.09.2016 року.

Станом на 24.10.2016 року загальна сума заборгованості складає 76345,62 грн з яких: 37786,73 грн - заборгованість по обслуговуванню будинку та прибудинкової території; 17578,25 грн - загально будинкові витрати та консьєрж - сервіс; 13713 грн - пеня за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги; 1439,46 грн - 3% річних; 5828,18 грн - індекс інфляції.

В судовому засіданні в суді першої інстанції 01 лютого 2018 року представник позивача та третьої особи за довіреністю Цегульська М.О. позовні вимоги просила задовольнити з урахуванням, що 14.11.2017 року відповідачем було сплачено суму основного боргу за період з березня 2015 року по вересень 2015 року у розмірі 11961,72 грн, що підтверджується випискою по рахунку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1, третя особа: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Раїси Окіпної, 18» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням пені, інфляційних витрат та 3 % річних у розмірі 64 383 грн 90 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильне дослідження доказів та їх оцінки просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Посилається на те, що судом першої інстанції помилково було встановлено, що ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» є балансоутримувачем будинку та експлуатаційною організацією на підставі договору про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом, укладеним 26 серпня 2010 року між ОСББ «Раїси Окіпної, 18» і Товариством, та Акту приймання-передачі житлового будинку від 29 жовтня 2010 року, оскільки вказаний Акт приймання-передачі не надавався представником позивача та не міститься у матеріалах справи, та за текстом договору - ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» визначено як управитель, а не балансоутримувач або експлуатаційна організація. Багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1 є приватним житловим фондом у розумінні статті 4 ЖК Української РСР, а експлуатаційні організації створюються лише для експлуатації державного і громадського фонду.

ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» не виконало свого обов'язку по підготовці і наданні ОСОБА_1 для підписання проектів договорів на надання житлово-комунальних послуг, які б відповідали по формі та за змістом Типовому договору згідно ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

06 квітня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг № РО-18/60. У графі Довідки про суми заборгованості по оплаті послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, загальнобудинкових витрат за період з 01 березня 2015 року по 30 вересня 2016 рік по квартирі АДРЕСА_1 «загальнобудинкові витрати та консьєрж-сервіс» містяться суми, які не відповідають розмірам, затвердженим договором про надання житлово-комунальних послуг № РО-18/60 від 06 квітня 2011 року, зокрема консьєрж-сервіс віднесено до 3 групи послуг: послуги з комфортного проживання і їх вартість закріплено у розмірі 2,17 грн. кв. м. Позивач нічим не обґрунтував та не довів законність застосованих ним при розрахунку заборгованості по розділу загально будинкові витрати та консьєрж - сервіс та підстав для їх застосування.

Крім того, зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження законності нарахованих позивачем сум заборгованості та судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про витребування належних доказів від ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» на підтвердження факту надання житлово - комунальних послуг. Судом при ухваленні рішення не враховано те, що відповідачем 01.02.2018 року на користь позивача було сплачено комунальні послуги на загальну суму у розмірі 13 955,34 грн. З поважних причин квитанції про сплату вказаної суми не було подано відповідачем до суду, проте позивач не повідомив суд про наявність такої сплати, яка суттєво впливає на розмір задоволених позовних вимог.

ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило проти апеляційної скарги.

Посилається на те, що за умовами укладеного 06.04.2011 року між сторонами договору про надання житлово - комунальних послуг та відповідно до статей 11,509 ЦК України у ОСОБА_1 виник цивільний обов'язок по оплаті отриманих житлово - комунальних послуг, а у ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» цивільне право вимагати оплати наданих послуг. В порушення норм діючого законодавства та положень укладеного договору відповідач не виконує свої зобов'язання та відмовляється від сплати наданих послуг зі сторони позивача. Зазначає, що посилання скаржника щодо зміни тарифу на послуги безпідставне, оскільки тариф встановлено Київською міською державною адміністрацією. При нарахуванні плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території позивач керувався розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1164 від 24.12.2010 року. Крім того, на сьогоднішній день з ОСОБА_1 через виконавчу службу було стягнуто значну суму заборгованості за попередні періоди на користь ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та в процесі розгляду даної справи боржник оплатив частину заборгованості в розмірі 11 961,72 грн на користь позивача, яка судом першої інстанції була врахована при ухваленні оскаржуваного рішення та свідчить, зокрема, про те, що ОСОБА_1 визнав свій борг за надані йому позивачем житлово - комунальні послуги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147- VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ТОВ «СентСофія Проперті Менеджмент» звернулось з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 76345,62 грн.

Посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та являється споживачем житлово-комунальних послуг, наданих ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», яке являється балансоутримувачем будинку та експлуатаційною організацією на підставі договору про надання послуг з утримання на балансі та управлінні житловим комплексом, укладеним 26.08.2010 року між ОСББ «Раїси Окіпної 18» і Товариством та Акту приймання-передачі житлового будинку від 29.10.2010 року.

06.04.2011 року між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг № РО-18/60, відповідно до якого виконавець зобов'язувався здійснювати належну експлуатацію будинку та надавати житлово-комунальні послуги, а споживач зобов'язувався своєчасно здійснювати оплату цих послуг у строки та на умовах передбачених договором.

Відповідно до п.2.3. Договору споживач зобов'язаний оплачувати послуги щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, що настає за розрахунковим у розмірі визначеному у рахунках на оплату послуг, які надаються споживачу виконавцем не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

В порушення норм діючого законодавства відповідач не виконував своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за надані комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.03.2015 року по 30.09.2016 року.

Станом на 24.10.2016 року загальна сума заборгованості складає 76345,62 грн з яких: 37786,73 грн - заборгованість по обслуговуванню будинку та прибудинкової території; 17578,25 грн - загально будинкові витрати та консьєрж - сервіс; 13713 грн - пеня за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги; 1439,46 грн - 3% річних; 5828,18 грн - індекс інфляції.

В судовому засіданні в суді першої інстанції 01 лютого 2018 року представник позивача та третьої особи за довіреністю Цегульська М.О. позовні вимоги просила задовольнити з урахуванням, що 14.11.2017 року відповідачем було сплачено суму основного боргу за період з березня 2015 року по вересень 2015 року у розмірі 11961,72 грн, що підтверджується випискою по рахунку.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення норм діючого законодавства відповідач не виконував своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за надані комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01 березня 2015 року до 30 вересня 2016 рік у нього утворилася заборгованість у розмірі 76 345,62 грн, яку з урахуванням добровільної сплати 14.11.2017 року ОСОБА_1 суми основного боргу за період з березня 2015 року до вересня 2015 року у розмірі 11 961,72 грн зменшено до 64 383 грн. 90 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 11.08.2010 року.

ТОВ «СентСофія Проперті Менеджмент» є балансоутримувачем та виконавцем житлово - комунальних послуг у житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1.

06.04.2011 року між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг № РО-18/60, відповідно до якого виконавець зобов'язувався здійснювати належну експлуатацію будинку та надавати житлово-комунальні послуги, а споживач зобов'язувався своєчасно здійснювати оплату цих послуг у строки та на умовах передбачених договором.

Відповідно до п.2.3. Договору споживач зобов'язаний оплачувати послуги щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, що настає за розрахунковим у розмірі визначеному у рахунках на оплату послуг, які надаються споживачу виконавцем не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Проте, відповідач ОСОБА_1 умови договору та вимоги закону не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка за період з 01.03.2015 року по 30.09.2016 року складає 76345,62 грн. з яких: 37786,73 грн. - заборгованість по обслуговуванню будинку та прибудинкової території; 17578,25 грн. - загально будинкові витрати та консьєрж - сервіс; 13713 грн. - пеня за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги; 1439,46 грн. - 3% річних; 5828,18 грн. - індекс інфляції, що підтверджується довідкою про заборгованість за фактично спожиті житлово - комунальні послуги, яка приєднана до матеріалів справи (а.с.18).

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачмає право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Враховуючи вищевикладені норми закону споживачі зобов'язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України власники квартир зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартири і придомової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Згідно ст. 179 ЖК України, користування будинками(квартирами) державногоі громадськогожитлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватногожитлового фонду та їх утриманняздійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинківі прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За умовами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що відповідач не сплачує за користування наданими йому комунальними послугами, заборгованість по яких підлягає стягненню в судовому порядку.

01.02.2018 року представником «Сент Софія Проперті Менеджмент» до суду першої інстанції надано довідку про сплату ОСОБА_1 суми основного боргу за період з березня 2015 року по вересень 2015 року у розмірі 11961,72 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.142-144).

Враховуючи вищевикладене, взявши до уваги сплату відповідачем заборгованості у сумі 11961,72 грн., суд дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СентСофія Проперті Менеджмент» заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 64383,90 грн, що включає в себе пеню, 3 % річних та індекс інфляції.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження того, що ТОВ «СентСофія Проперті Менеджмент» є балансоутримувачем будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, колегія суддів не приймає до уваги.

Відповідно до договору про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом від 26 серпня 2010 року, укладеного між ОСББ «Раїси Окіпної, 18» та ТОВ «Сент Софія Проперті Менеждмент» та Акту приймання-передачі житлового будинку від 29.10.2010 року, укладеного між ТОВ «Д.І.А. Девелопмент» та ТОВ «Сент Софія Проперті Менеждмент» балансоутримувачем вказаного будинку є саме ТОВ «СентСофія Проперті Менеждмент».

Доводи апеляційної скарги, що позивач не виконав свого обов'язку по підготовці і наданні відповідачу для підписання проектів договорів про надання житлово - комунальних послуг, які б відповідали по формі та змісту Типовому договору згідно ст.21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», колегія суддів не приймає до уваги.

Як встановлено судом, між сторонами 06.04.2011 року укладено договір про надання житлово-комунальних послуг №РО-18/60, відповідно до якого виконавець зобов'язувався здійснювати належну експлуатацію будинку та надати житлово-комунальні послуги, а споживач своєчасно здійснювати оплату цих послуг у строки та на умовах передбачених договором.

При цьому, предметом договору на надання житлово-комунальних послуг, у відповідності до типових договорів, затверджених Постановами Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року та № 630 від 21.07.2005 pоку, є забезпечення виконавцем надання відповідних житлово- комунальних, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені договором.

Крім того, з вимогами про невідповідність вказаного договору про надання житлово - комунальних послуг Типовому договору відповідач до позивача не звертався.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 оплатив частину заборгованості в сумі 11 961,72 грн на користь ТОВ «Сент Софія Проперті Менеждмент», що свідчить про користування ним житлово - комунальними послугами та визнання існуючої заборгованості.

Крім того, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сент Софія Проперті Менеждмент» заборгованість за житлово - комунальні послуги у розмірі 21 722 грн 78 коп за період з липня 2014 року по лютий 2015 року (а.с.20-28).

За встановлених обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних доказів на підтвердження факту надання ТОВ «Сент Софія Проперті Менеждмент» житлово - комунальних послуг.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження законності нарахованих позивачем сум заборгованості за спожиті житлово- комунальні послуги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки тариф на послуги для будинку АДРЕСА_1 встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації № 1164 від 24.12.2010 року, яким відповідно керувався позивач при здійсненні розрахунку.

Крім того, відповідачем не надано доказів відповідно до статей 77-78 ЦПК України на спростування розрахунку наданого позивачем.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано сплату відповідачем на користь позивача 01 лютого 2018 року комунальних послуг на суму в розмірі 13 955,34 грн. колегія суддів не приймає до уваги.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказамита перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанціїв межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзивіна неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справинадав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

В суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги визнала частково, а саме пояснила, що в період розгляду справи відповідач погасив заборгованість в сумі 11 961,72 грн надавши до суду квитанції щодо оплати заборгованості, щодо визначення розміру пені, 3 % річних, індексу інфляції необхідно вираховувати суму заборгованості з суми 37 786,73 грн, не беручи до уваги суму в розмірі 17 578,25 грн, так як відповідач відмовився від надання послуг щодо утримання консьєржа та загально - будинкових витрат. Квитанції про оплату відповідачем заборгованості в розмірі 13 955,34 грн представник відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції не надав, та навіть не повідомив суд про сплату вказаної суми відповідачем.

Тобто, ОСОБА_1 не надано апеляційному суду доказів на підтвердження обставин, що перешкоджали йому надати до суду першої інстанції відповідні квитанції про оплату 01 лютого 2018 року заборгованості за житлово - комунальні послуги.

Колегія суддів зазначає, що часткова сплата заборгованості за житлово - комунальні послуги здійснена відповідачем 01 лютого 2018 року в день судового засідання в першій половині дня, тому представник позивача міг не знати про внесення коштів від відповідача на рахунок ТОВ «Сент Софія Проперті Менеждмент» та відповідно не повідомив про це суд у судовому засіданні 01 лютого 2018 року, яке розпочалось о 15 год.16 хв. Представник відповідача також не повідомив суд про погашення відповідачем заборгованості в розмірі 13 955,34 грн в день розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_1 не позбавлений можливості надати вказані квитанції про сплату заборгованості за житлово - комунальні послуги до відділу виконавчої служби на стадії виконання рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 червня 2018 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.