Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 376/2141/16-ц

провадження № 61-703св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

треті особи: Басейнове управління водних ресурсів річки Рось Державного агентства водних ресурсів України, Державна екологічна інспекція України, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Сквирська районна державна адміністрація Київської області, Буківська сільська рада Сквирського району Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Буківське»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у складі судді Клочко В. М. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Гуля В. В., Сліпченка О. І., Таргоній Д. О.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Басейнове управління водних ресурсів річки Рось Державного агентства водних ресурсів України, Державна екологічна інспекція України, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Сквирська районна державна адміністрація Київської області (далі - Сквирська РДА), Буківська сільська рада Сквирського району Київської області (далі - Буківська сільська рада), Товариство з обмеженою відповідальністю «Буківське» (далі - ТОВ «Буківське»), про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він на підставі договорів оренди є орендарем водного об'єкту та земельної ділянки водного фонду в межах Буківської сільської ради загальною площею 22 9993 га та орендарем водного об'єкту загальною площею 44 4837 га в межах Чубинецької сільської ради Сквирського району Київської області, які він використовує для риборозведення. Дані водні об'єкти живляться водами річки Роставиця.

11 вересня 2016 року на загальних зборах 40 жителів вулиць Бакожин, Млинова, Шовковична, Соборна та пров. Космонавтів у с. Буки Сквирського району Київської області обрано голову зборів ОСОБА_9 та секретаря Неруша С. В. Також збори ухвалили рішення у вигляді протоколу щодо проведення ремонту гідротехнічної споруди - греблі на річці Роставиця по АДРЕСА_1 у с. Буки за кошти жителів вулиць, а саме: 18 вересня 2016 року завести на греблю бетонні блоки для початку ремонту, а 25 вересня 2016 року здійснити ремонт греблі.

Проте 24-25 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_5 самовільно, без відповідного дозволу органів державної влади і місцевого самоврядування провів роботи на гідротехнічній споруді біля будівлі непрацюючого млина по АДРЕСА_1 у с. Буки Сквирського району Київської області основне русло річки Роставиця та водовідвідний канал перекрив бетонними фундаментними блоками розміром 2.40х0,40х0,60 м, висотою 0,4 м, довжиною близько 13 м та камінням 7 м.

Позивач вважає, що у будь-який час в період дощових паводків, танення снігів та весняної повені буде зруйнована тимчасова споруда і приблизно 300-350 тисяч кубометрів води (можливо і більше) спричинить різке підвищення рівня води у орендованих ним водних об'єктах, та риба, яка вирощується у водних об'єктах буде втрачена, так як піде з водою, чим позивачу буде заподіяна значна майнова шкода орієнтовно на суму 200 000 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив рішення загальних зборів 40 жителів вулиць Бакожин, Млинова, Шовковична, Соборна та пров. Космонавтів у с. Буки Сквирського району Київської області про проведення ремонту гідротехнічної споруди - греблі на річці Роставиця по АДРЕСА_1 в с. Буки Сквирського району Київської області за кошти жителів визнати незаконним, дії ОСОБА_5 по проведенню робіт на гідротехнічній споруді визнати неправомірними та зобов'язати останнього очистити русло річки Роставиця в районі АДРЕСА_1 в с. Буки від бетонних блоків і щебеню, використаних при проведенні ремонту гідротехнічної споруди.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявляючи позовні вимоги про визнання незаконним рішення загальних зборів жителів с. Буки щодо ремонту гідротехнічної споруди, позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх прав та законних інтересів, оскільки оскаржуване рішення прийняте невстановленою кількістю людей, не відноситься до нормативно-правових актів, не носить обов'язкового характеру для виконання, а складений протокол може бути використаний тільки, як доказ при зверненні до суду.

Вирішуючи спір в частині визнання дій відповідача ОСОБА_5 незаконними та зобов'язання останнього вчинити певні дії, суд виходив з того, що невстановлена кількість осіб 24-25 вересня 2016 року без відповідного дозволу, всупереч встановленому законом порядку самовільно перегородили русло річки Роставиця в районі АДРЕСА_1 у с. Буки Сквирського району Київської області будівельними матеріалами, при цьому доказів, що ці роботи (перекриття річки) проведені саме відповідачем ОСОБА_5 суду не надано.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що за формою, змістом та суб'єктивним складом оспорюваний позивачем протокол територіального громади жителів села не має юридично значимих ознак для застосування обраного позивачем способу захисту. Крім того, позивач не довів, що відповідачами здійснювалося фінансування перекриття русла річки, виконувалися роботи, укладалися договори на виконання таких робіт або такі дії зафіксовані контролюючими органами.

15 грудня 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2017 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що обраний позивачем спосіб захисту права власності спрямований на попередження можливого порушення, якого на момент подання позову немає, але у позивача є всі підстави вважати, що дії відповідачів призведуть до порушення його прав, тобто обраний спосіб захисту узгоджується з вимогами частини другої статті 386 ЦК України. Крім того, суди не надали оцінки поясненням представника третьої особи ТОВ «Буківське» та показам свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, які підтверджують, що саме відповідач ОСОБА_5 керував незаконними діями по перекриттю русла річки Роставиця в районі АДРЕСА_1 у с. Буки Сквирського району Київської області, а також доказам, наданим позивачем на підтвердження заявлених ним позовних вимог.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 02 січня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі та витребувано справу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають вимогам статей 213, 214, 315 ЦПК України (у редакції на час ухвалення судових рішень у справі) щодо законності та обґрунтованості.

Судом установлено, що 11 вересня 2016 року у с. Буки Сквирського району Київської області відбулися збори жителів села в кількості 40 чоловік, які прийняли рішення про проведення власними зусиллями та за власні кошти ремонту гідротехнічної споруди - греблі на річці Роставиця по АДРЕСА_1 в с. Бука Сквирського району Київської області. Результати цих зборів оформлені протоколом № 1.

24-25 вересня 2016 року невстановлена кількість осіб без відповідного дозволу, всупереч встановленому законом порядку самовільно перегородили русло річки Роставиця в районі АДРЕСА_1 у с. Буки Сквирського району Київської області будівельними матеріалами: бетонними блоками, щебенем та каменем.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту, зокрема, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Позивач просить визнати незаконним рішення загальних зборів жителів вулиць с. Буки Сквирського району Київської області, оформлене у вигляді протоколу, від 11 вересня 2016 року № 1.

Зазначене рішення прийняте невстановленої кількістю осіб, оскільки підписане лише головою та секретарем зборів, не носить обов'язкового характеру для виконання, не є рішенням органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, тобто є документом, який може бути використаний лише як доказ при зверненні до суду, а тому обраний позивачем захист своїх прав шляхом визнання зазначеного рішення неправомірним, є неправильним.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 57, частини першої статті 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що саме відповідач ОСОБА_5 вчинивнезаконні дії по перекриттю русла річки Роставиця в районі АДРЕСА_1 у с. Буки Сквирського району Київської області або керував ними.

Враховуючи наведене, суди дійшли правильного висновку, що заявляючи позовні вимоги про визнання незаконними рішення загальних зборів жителів с. Буки щодо ремонту гідроспоруди, позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх прав та законних інтересів, крім того вирішуючи спір в частині визнання дій відповідача ОСОБА_5 незаконними та зобов'язання останнього вчинити певні дії, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів, що роботи щодо самовільного перекриття річки Роставиця в районі АДРЕСА_1 у с. Буки Сквирського району Київської області проведені саме відповідачем ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги про те, що обраний позивачем спосіб захисту права власності спрямований на попередження можливого порушення - не заслуговують на увагу, оскільки такий спосіб захисту відповідно до частини другої статті 386 ЦК України може мати місце, проте позивачем не встановлено коло осіб, які вчинили незаконні дії по перекриттю річки та мали б відповідати за них.

Інші доводи касаційної скарги по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог статей 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та навів висновки на їх спростування, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статті 315 ЦПК України.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик