Справа № 367/791/17 Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/755/18 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 47 12.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря Богдан І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Бучанської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та її вихованні, визначення способу участі у вихованні онуки та спілкуванні з нею,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням уточнення позовних вимог просила суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у її спілкуванні з онукою, ОСОБА_4 шляхом визначення таких способів її участі у спілкуванні та вихованні дитини:

Встановити дні, по яких вона буде забирати онуку до себе додому - у м.Коростень, а саме: з 16:00 год. п'ятниці до 18:00 год. неділі (з суботою та неділею включно) першого та третього тижня місяця з правом залишення дитини на ніч.

Організацію передачі дитини від матері до баби визначити в наступному порядку у 16:00 год. п'ятниці першого та третього тижня місяця забирає дитину у матері за місцем проживання дитини у м. Києві - бабуся, а у 18:00 год. неділі першого та третього тижня місяця - забирає дитину у бабусі у м. Коростені за місцем проживання бабусі мати - ОСОБА_2

Встановити період відпочинку її з онукою у м. Коростені протягом днів шкільних канікул, визначених графіком канікул, затвердженим відповідним наказом навчального закладу (може бути різним), а саме:

- літні канікули - перший місяць канікул з правом залишення дитини у неї;

- зимові, весняні та осінні дні канікул - перша половина канікул з правом залишення дитини у неї.

У разі, якщо дні канікул навпіл розділити неможливо, встановити, що у неї кількість днів перебування (відпочинку з онукою) - на один день більше.

Організацію дитини від матері до неї на дні канікул визначити наступним чином: в перший день канікул у 16:00 год. забирає дитину у матері за місцем проживання дитини у м. Києві - баба , а у 18:00 год. останнього дня перебування дитини у баби забирає дитину в м. Коростені за місцем її проживання ОСОБА_2

Періодичні побачення її з онукою у м. Києві - середа другого та четвертого тижня місяця з 14 год. до 19 год.

Організацію побачень визначити в наступному порядку: дитину в матері забирає вона, а від неї - мати.

Обов'язок щодо повідомлення позивачу про дати початку та закінчення шкільних канікул покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є матір'ю ОСОБА_2, у неї є онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з якою вона має бажання бачитись, спілкуватися, брати участь у її утриманні та вихованні.

Однак, на ґрунті неприязних відносин, які виникли з донькою ОСОБА_2 стосовно її нового співмешканця, побачення з онукою були категорично заборонені. Онуку їй не дають для побачень, вона не має об'єктивної можливості з нею спілкуватись, виховувати.

На неодноразові прохання до доньки надати онуку для спілкування та виховання надаються емоційні відмови. Онука є дуже для неї дорогою людиною. З самого дитинства вона її виховувала, піклувалася за нею, дбала про стан її здоров'я. Вона є довгоочікуваною онукою та відчуває до неї найтепліші почуття бабусі.

Вказує, що у неї дома є належні умови для її проживання, розвитку, навчання, світопізнання та відпочинку.

Всі намагання мирним шляхом врегулювати даний спір не призвели до результату, оскільки, ОСОБА_2 перешкоджає та штучно створює такі обставини, через які не може зустрічатися з онукою. ОСОБА_2 остерігається того, що вона буде негативно впливати на онуку, негативно характеризувати її співмешканця Дениса, який разом з нею проживає.

Однак, жодного негативного впливу на онуку ніколи не здійснювала і здійснювати не буде. Особисті відносини ОСОБА_2 з її співмешканцем залишаються її особистою справою і не стосуються відносин бабусі із онукою, можливості бачитись, спілкуватися, брати участь у її вихованні.

Оскільки, у позасудовому порядку вирішити питання не може, просила в судовому порядку визначити форму її участі у спілкуванні та вихованні онуки.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні баби - ОСОБА_3 з онукою - ОСОБА_4, шляхом визначення таких способів її участі спілкуванні та вихованні дитини: встановивши дні, по яким ОСОБА_3 буде забирати онуку до себе додому в м. Коростень, а саме: з 16 год. п'ятниці до 18:00 год. неділі (з суботою та неділею включно) першого та третього тижня місяця з правом залишення дитини на ніч.

Організацію передачі дитини - ОСОБА_4 від матері - ОСОБА_2 до баби - ОСОБА_3 визначено в наступному порядку: о 16:00 год. п'ятниці першого та третього тижня місяця баба - ОСОБА_3 забирає дитину - ОСОБА_4 у матері - ОСОБА_2 за місцем проживання дитини - ОСОБА_4 у м. Києві та о 18:00 год. неділі першого та третього тижня місяця повертає дитину - ОСОБА_4 матері - ОСОБА_2 за місцем проживання дитини у м. Києві.

Встановлено період відпочинку баби ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_4 у м. Коростень в перший місяць літніх канікул протягом перших двох тижнів.

Організацію передачі дитини від матері до баби на дні канікул визначити наступним чином: в перший день канікул у 16:00 год. забирає дитину у матері за місцем проживання дитини у м. Києві - баба, а у 18:00 год. останнього дня перебування дитини у баби повертає дитину - ОСОБА_4 у м. Київ матері.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема розглядаючи спір, суд не залучив до розгляду справи відповідну службу у справах дітей, чим фактично не з'ясував думку державного органу щодо дотримання прав дитини. Встановлюючи порядок спілкування позивачки із онукою суд не врахував режим навчання дитини, відвідування додаткових занять, гуртків, а також режим її роботи, що можуть призвести до порушення її прав.

Крім того, суд не перевірив умови перебування дитини за місцем проживання позивачки, не врахував стан здоров'я позивачки та відстань між місцем проживання дитини та місцем проживання позивачки, що може становити загрозу для здоров'я дитини.

Позивачка ОСОБА_3 не погоджуючись із доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 подала відзив на дану апеляційну скаргу, в якій вважає викладені доводи апелянта безпідставними та надуманими, а обставини, що викладені в ній не підтвердженні відповідними доказами. Зокрема, позивачка вважає що її позовні вимоги належним чином обґрунтовані та підтвердженні, в тому числі і актом обстеження умов її проживання підтверджуються належні умови для проживання та відпочинку дитини.

Крім того, позивачка у справі ОСОБА_3 також подала апеляційну скаргу на рішення місцевого суду, в якій просила рішення суду в частині в якій відмовлено у задоволенні поданого нею позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсягу.

Доводи своєї апеляційної скарги позивачка обґрунтовує тим, що суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо побачення із онукою у середу належним чином не мотивував ухвалене рішення, а також не врахував, що відповідачка умисно чинить перешкоди у спілкуванні із онукою через її ( позивачки) відношення до нового співмешканця відповідачки. Вважає, що її позовні вимоги належним чином обґрунтовані та доведенні відповідними документами, а тому задоволення позову лише частково вважає необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та представника відповідача - ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 367 ЦПК України в межах заявлених в суді першої інстанції позовних вимог та доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що обидві апеляційні скарги повинні бути залишені без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 р., батько - ОСОБА_7, мати - ОСОБА_8 (а.с.4).

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 18.09.2004 р. у ВРАЦС Коростенського МУЮ в Житомирській області, актовий запис 328 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 р. (а.с.6).

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 14.07.2001 р. у ВРАГС Коростенського МУЮ в Житомирській області, актовий запис 206 (а.с.7).

Згідно паспортних даних ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

Згідно посвідчення серія НОМЕР_5 ОСОБА_3 перебуває на пенсії з 26.06.2006 р., згідно посвідчення (категорія 1), Серія НОМЕР_6, виданого 18.04.2008 року Житомирською ОДА з вкладкою № НОМЕР_7 ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.11).

Згідно відповіді служби у справах дітей та сім'ї виконавчого органу Київської міської ради від 23.01.2017 р. № 069-069/Л-4-13 ОСОБА_3 було повідомлено, що якщо матір дитини перешкоджає у спілкуванні з онукою, то спір щодо участі у вихованні онуки на сьогодні може бути вирішено в судовому порядку (а.с.62).

Згідно відповіді служби у справах дітей та сім'ї ВК Бучанської міської ради Київської області від 10.02.2017 р. № 20-07/42 ОСОБА_3 було рекомендовано звернутися до суду з метою вирішення питання участі у вихованні, спілкуванні та утриманні онуки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.64).

Згідно відповіді служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.02.2017 р. № 106/58-326 ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що Сімейним кодексом України не передбачено досудового вирішення органом опіки та піклування спору між батьками та бабусями, дідусями, щодо спілкування з онуками, рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.65).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.06.2017 р. було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 та встановлено, що в будинку створені всі необхідні умови для проживання (а.с.84).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи вимоги позивачки лише в частині зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні баби з онукою, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що дитина тривалий час проживає з матір'ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання, розвиток дитини та забезпечена власним житлом, а також те, що інтересам дитини приділяється першочергова увага, а саме дитина повинна мати певний час для відпочинку та сталий режим дня за місцем свого постійного проживання та підготовки до навчального процесу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїм батьком, бабусею та дідусем.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно із ст. 257 СК України, баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав до вихованні внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України, в якій зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання), місце та час спілкування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі під час якого народила доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 являється бабою ОСОБА_4.

ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_2 та її співмешканцем за адресою: АДРЕСА_1.

Через співмешканця доньки позивачки у сторін склалися непорозуміння та неприязні стосунки, на ґрунті яких побачення баби з онукою були категорично заборонені відповідачем.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 від 06.06.2017 р. в будинку створені всі необхідні умови для проживання та всебічного розвитку дитини.

Тривалий час ОСОБА_3 зверталась до відповідних органів опіки та піклування щодо усунення її донькою ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з онукою, на що отримувала листи-відповіді про належність звернення до суду для врегулювання існуючої проблеми.

Вирішуючи спір щодо участі бабусі у вихованні онуки та ухвалюючи зазначене рішення шляхом визначення способів її участі спілкуванні та вихованні дитини, суд першої інстанції всупереч ст.ст. 2, 3 Конвенції «Про права дитини», ч. 8 ст. 7, ст.ст. 10, 19, 158, 159, 263 СК України не витребував і не дослідив висновок органу опіки та піклування за місцем проживання дитини стосовно цього питання, не встановив чи належним чином ураховуються та чи найкращим чином забезпечуються при цьому інтереси дитини.

Згідно до частин четвертої та п'ятої статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Під час апеляційного розгляду даної справи апеляційним судом витребувано з Києво-Святошинської РДА Київської області висновок № 07-21/1242 від 07.05.2018 р. про встановлення способу участі баби ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4.(а.с.208).

На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській РДА Київської області від 24.04.2018 р. орган опіки та піклування вважає за доцільне встановлення способу участі баби у вихованні малолітньої дитини, встановивши їй наступний графік спілкування з дитиною: 50% канікулярного періоду, в інші дні - за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. Зобов'язано ОСОБА_3 дотримуватися режиму харчування, відпочинку, навчання та розвитку дитини. Зобов'язано матір дитини не перешкоджати бабі брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

У відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Ухвалюючи вищезазначене рішення комісія з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування не врахувала той факт, що між бабою та матір'ю відбувається повна конфронтація відносин, що унеможливлює будь-які переговори чи домовленості, внаслідок чого виконання вказаного висновку в частині щодо погодження позивачкою порядку спілкування онуки з позивачкою є неможливе.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про обґрунтованість частини позовних вимог, при цьому правильно встановив обставини справи, дав належну правову оцінку доказам сторін, прийшов до законного і обґрунтованого висновку про усунення перешкод у спілкуванні та наданні бабі часу для виховання малолітньої дитини, оскільки час, проведений дитиною з бабусею може стати важливим чинником при визначенні найкращих інтересів цієї дитини.

Також при визначенні способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд правомірно врахував вік дитини, прихильність дитини до бабусі, ставлення бабусі до інтересів онуки, ведення бабусею здорового способу життя та відсутність шкідливих звичок.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи обох апеляційних скарг про неправильну оцінку фактичних обставин справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є необґрунтованими і не спростовують висновків суду, оскільки не призвели до порушення основних принципів цивільного процесуального законодавства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі і не вплинули на суть ухваленого рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 19 159, 257, 263 СК України, ст.ст. 12, 81, 263, 264, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О. Фінагеєв