Справа № 724/410/18
Провадження № 2/724/263/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Корпан М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Хотин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, - В С Т А Н О В И В:

26 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки. В обґрунтування позову посилається на те, що 15 серпня 2002 р., йому був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ № 012117, загальною площею 0,64 га., яка розташована на території Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :05:005:0186. У 2014 р. за його заявою було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж вищевказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі спірної земельної ділянки були визначені на підставі акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, та закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у кількості 6 дерев'яними кілками. Даний акт погоджено з усіма землекористувачами сусідніх земельних ділянок в тому числі і з відповідачем. Один з суміжних землекористувачів вищевказаної земельної ділянки являється - ОСОБА_2, відповідачі по справі.

Зазначає, що відповідач межові знаки знищив, не дозволяє йому користуватись всією площею земельної ділянки, яка належить йому, та не дає можливості відновити межі земельної ділянки згідно плану меж земельних ділянок, які погоджені сторонами. 10.04.2017 р. він звернувся до Національної поліції України Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецької області з заявою про порушення межових знаків зі сторони відповідача. В ході проведеної перевірки поліція у вищевказаному будь-якого кримінального правопорушення не було скоєно, та рекомендували вирішити конфлікт в судовому порядку.

Вказує, що внаслідок недотримання вимог добросусідства вищевказаної особи, він позбавлений можливості користуватись своєю земельною ділянкою. Порушення виставлених меж земельних ділянок, з боку суміжника, призвело до зменшення площі його земельної ділянки в натурі. Порушення вказаної межі відповідач здійснює з 2002 року. Внаслідок неправомірних дій та самовільного зміщення площі відведених земельних ділянок щодо їх призначення, з боку відповідача, на сьогоднішній день призвело до того, що вийшли за раніше встановлені межі по лінії В - Г на його територію а саме: з точки «В» на 4,60 м., та з точки «Г» на 5,50 м. Він неодноразово намагався домовитись з сусіднім землекористувачем - ОСОБА_2, однак від добровільного вирішення спору останній відмовився.

Крім цього зазначає, що земельний спір між ним та відповідачем розглядався Клішковецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області. Але так як вищевказана земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, не було прийнято ніяких рішень стосовно даного спору.

Просить зобов'язати гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, усунути порушення його права власності на земельну ділянку загальною площею 0,64 га., яка розташована на території Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :05:005:0186, шляхом відновлення межі земельної ділянки, згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 08 липня 2014 року та стягнути з відповідача судові витрати.

23.05.2018 року на адресу суду надійшли письмові пояснення Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області щодо позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, в яких зазначено, що згідно з положеннями статті 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. В свою чергу, відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Крім цього вказують, що положеннями п. 6.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, передбачена що основними завданнями земельно-технічної експертизи є визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки.

Таким чином, у випадку, якщо тверді межі земельних ділянок сторін не будуть встановлені шляхом відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), або досягненням домовленості між сторонами стосовно спірних меж земельних ділянок, встановлення істини по даній справі можливе за допомогою проведення земельно-технічної експертизи.

08.06.2018 року відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на позов в якому просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Посилається на те, що на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання від 22 березня 2001 року Клішковецької сільської ради Хотинського району йому була передана у приватну власність земельна ділянка площею 1,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На вказану земельну ділянку був виготовлений державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 012118, який виданий йому 15.08.2002 року та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 243. При виготовленні вказаного акту була розроблена технічна документація, зокрема акт встановлення і погодження меж земельної ділянки та передача і прийом її в натурі (на місцевості) від 23 березня 2001 року, який засвідчив відповідні дії, які були вчинені в цей день. Акт погодження меж був підписаний суміжними землевласниками, зокрема і позивачем ОСОБА_1 На належній йому ділянці в межах встановлених 23.03.2001 року ним посаджений сад фруктових дерев, яким він користується вже понад 10 років.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи із повідомленням (викликом) сторін та заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін до суду не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,6416 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Клішковецької сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництв. Даний факт підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ № 012117, який виданий на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання від 22.03.2001 року Клішковецької сільської ради, та копією витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку № НВ-014 від 13.08.2014 року. Відповідно до договору № 0492 від 08.07.2014 року ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було виготовлено технічну документацію на вищезазначену земельну ділянку. Із самої технічної документації не вбачається порушення меж земельної ділянки позивача.

Крім цього судом також встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,20 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клішковецької сільської ради та межує із земельною ділянкою позивача, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 012118, який виданий на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання від 22.03.2001 року Клішковецької сільської ради.

Згідно п. 1.12 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» затвердженої наказом Державного комітету України поземельних ресурсах N 43 від 04.05.99 року (чинної на момент надання у власність сторонам земельних ділянок) складання державного акту на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів, проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

Згідно акту про встановлення та погодження меж землекористування в натурі від 10.09.2014 року вбачається, що межові знаки передані на зберігання землевласнику земельної ділянки, кадастровий номер :05:005:0186 ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правовий висновок Верховного Суду України № 6-84цс14 від 03.09.2014).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач ОСОБА_3 звернувся до суду через те, що ОСОБА_2 порушив межі земельної ділянки та знищив межові знаки.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доводи ОСОБА_3 стосовно того, що він не може повною мірою користуватися своєю земельною ділянкою, оскільки самовільне зміщення площі відведених земельних ділянок щодо їх призначення, з боку відповідача, на сьогоднішній день призвело до того, що вийшли за раніше встановлені межі по лінії В - Г на його територію а саме: з точки «В» на 4,60 м., та з точки «Г» на 5,50 м, не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами.

Також, судом встановлено, що визначити чи дійсно є зміщення відведених земельних ділянок з боку відповідача із державних актів на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ № 012117 та серії ІІ-ЧВ № 012118 неможливо.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Доводи ОСОБА_3 про необхідність відновлення межових знаків і відновлення меж земельної ділянки відповідно до Державного акту про право власності ОСОБА_3 суд вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається із письмових пояснень третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у випадку, якщо тверді межі земельних ділянок сторін не будуть встановлені шляхом відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), або досягненням домовленості між сторонами стосовно спірних меж земельних ділянок, встановлення істини по даній справі можливе за допомогою проведення земельно-технічної експертизи.

Сторони не зверталися до суду із відповідним клопотання про проведення земельно-технічної експертизи, висновку експертизи до суду не подавали.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд будучи обмежений доказами наданими сторонами у справі, за відсутності належних доказів підтвердження позовних вимог, приходить до висновку, про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Згідно із п. 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 106 ЗК України види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та відновити межі земельної ділянки відповідно до технічної документації.

Як вбачається із листа Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 23.06.2017 року, ОСОБА_1 повідомлено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно з ч.ч. 2, 4, 5 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Доказів звернення позивачем в центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, щодо вирішення земельного спору щодо меж земельних ділянок згідно державних актів на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ № 012117 та серії ІІ-ЧВ № 012118, суду не надано.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, чи дійсно порушуються його права у звязку із правом власності відповідача на сусідню земельну ділянку, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись п. 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст. 12, 106, 116, 118, 152, 158 ЗК України керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків6 НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, НОМЕР_2), третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (адреса місця знаходження: вул. Героїв Майдану, 194а, м. Чернівці, ) про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.06.2018 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв