Справа №442/2503/18
Провадження №2/442/1233/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Бистрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликаються на те, що вони являються дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

21 лютого 1993 року помер їхній батько ОСОБА_5, про що 22 лютого 1993 року складено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується Свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 І-СГ № 491388 від 22 лютого 1993 року.

26 січня 2016 року померла їхня тітка - ОСОБА_8, про що 28 січня 2016 року складено відповідний актовий запис № 05. Свідоцтво про смерть ОСОБА_7 І-СГ № 414833 від 28 січня 2016 року.

ОСОБА_8 являлася рідною сестрою їхнього батька ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження І-ЯК № 1503191 та Свідоцтвом про народження ЯФ № 091155.

ОСОБА_8 до моменту смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженою не була, дітей не мала, заповіту не залишила.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, яка складається із належних останній на праві власності земельних ділянок - кадастровий номер :09:000:0081 площею 1,8057 га, кадастровий номер :08:000:0399 площею 0,2003 га, кадастровий номер :10:000:0195 площею 0,2191 га, які розташовані на території Бистрицької сільської ради Дрогобицького району та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (підтверджується державним актом на право на земельну ділянку Серія ЯБ № 127795 від 01.10.2004 р.).

Оскільки вони згідно ст. 1262 та ч. 3 ст. 1266 ЦК України успадкували ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини, то з метою отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_2 звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_9 Однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на вищевказані земельні ділянки, постановою від 22 березня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки (п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) після смерті ОСОБА_8

Реалізувати своє законне право спадкування в позасудовому порядку вони не можуть, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою, а також не можуть іншим шляхом оформити свої права на нерухоме майно. Вони вчинили усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від них причин у видачі такого було відмовлено, а тому для захисту своїх спадкових справ, змушений звертатись до суду.

Позивачі в судове засідання не з»явилися, від них поступили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, просять такий задоволити.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що позивачі по справі являються племінниками, ОСОБА_8, яка померла 26 січня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на: земельні ділянки - кадастровий номер :09:000:0081 площею 1,8057 га, кадастровий номер :08:000:0399 площею 0,2003 га, кадастровий номер :10:000:0195 площею 0,2191 га, які розташовані на території Бистрицької сільської ради Дрогобицького району та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку: Серія ЯБ № 127795 від 01.10.2004 р.).

Згідно ст. 1262 та ч. 3 ст. 1266 ЦК України, позивачі успадкувують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Виходячи з положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст.ст. 81,131 Земельного кодексу України зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз'яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що реалізувати своє законне право спадкування в позасудовому порядку позивачі не можуть, так як відсутні оригінали державних актів на право приватної власності на землю у звязку з їх втратою, вчинили усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від них причин у видачі такого їм було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 197, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла 26 січня 2016 року, право приватної власності на спадкове майно, а саме: 1/3 ідеальну частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :09:000:0081 площею 1,8057 га, 1/3 ідеальну частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :08:000:0399 площею 0,2003 га, 1/3 ідеальну частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :10:000:0195 площею 0,2191 га, які розташовані на території Бистрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_3, (ІПН НОМЕР_2), в порядку спадкування за законм після смерті ОСОБА_8, яка померла 26 січня 2016 року, право приватної власності на спадкове майно, а саме: 1/3 ідеальну частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :09:000:0081 площею 1,8057 га, 1/3 ідеальну частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :08:000:0399 площею 0,2003 га, 1/3 ідеальну частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :10:000:0195 площею 0,2191 га, які розташовані на території Бистрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_4, (ІПН НОМЕР_3), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла 26 січня 2016 року, право приватної власності на спадкове майно, а саме: 1/3 ідеальну частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :09:000:0081 площею 1,8057 га, 1/3 ідеальну частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :08:000:0399 площею 0,2003 га, 1/3 ідеальну частку земельної ділянки для ведення товарною сільськогосподарського виробництва кадастровий номер.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Крамар