Провадження № 2/761/2170/2018
12 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Рибака М.А.,
за участю секретаря Малашевського О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,
ОСОБА_1.(далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" (далі по тексту-відповідач) про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 28.10.2016 року за участі автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, внаслідок якої автомобіль позивача зазнав пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ "Європейський Страховий Союз". Після дорожньо-транспортної пригоди 01.11.2016 року позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку. Постановою Рокитнянського районного суду Київської області встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 24.11.2016 року за замовленням позивача, відповідачем складено звіт про розмір завданих збитків. Після розгляду справи судом, 01.12.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування у встановлений законом строк. Окрім того, як зазначає позивач, внаслідок пошкодження автомобіля йому було завдано моральної шкоди, оскільки він був вимушений самостійно шукати кошти на ремонт автомобіля, тривалий час він та його сім'я були вимушені користуватись послугами таксі, адже за місцем його проживання майже відсутній громадський транспорт. Також, позивач через втрату автомобіля не міг виконувати доручення по роботі, що призвело до зменшення заробітної плати. Враховуючи вказані обставини, позивач був вимушений звернутись до суду з даним позовом, відповідно до якого просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 17 727, 60 грн., втрати від інфляції у розмірі 2 241, 02 грн., 3 % річних у розмірі 335,12 грн., моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 7700, 00 грн.
Ухвалою суду від 04.10.2017 року відкрито провадження по справі.
Разом з тим, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.
Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
В свою чергу, як передбачено ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.
Враховуючи думку сторін та беручи до уваги вимоги ст.ст. 11, 274 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що розгляд даної справи необхідно продовжити за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, розглянути справу за його відсутності. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав.
Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.10.2016 року 0 16-45 годині в с. Насташка по вул. Петрівського, 45 А,ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2107", державний номер НОМЕР_3 порушила правила дорожнього руху, а саме: здійснюючи маневр заднім ходом, не переконалася у безпеці для інших учасників дорожнього руху та допустила зіткнення з автомобілем марки "Daimler-Benz", державний номер НОМЕР_4 під керуванням позивача, що призвело до пошкодження транспортних засобів та матеріальних збитків.Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.
Згідно полісу № АЕ 7700883 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_2 застрахувала цивільно-правову відповідальність осіб, які експлуатують транспортний засіб «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_5 у відповідача.
11.11.2016 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 22).
Дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 09.11.2016 року, відповідно до якої встановлено вину останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 21).
Згідно звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "Daimler-Benz", державний номер НОМЕР_4, розмір матеріального збитку, внаслідок пошкодження автомобіля складає 17 727, 60 грн.
01.12.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 23).
Разом з тим, відповідачем не здійснено виплати страхового відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Таким чином, зважаючи на положення ст.ст. 979 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право в першу чергу отримати відшкодування, завданої йому шкоди за рахунок страхової виплати, і тільки у разі недостатності такої виплати для повного відшкодування шкоди - різницю отримати від особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.
Судом встановлено, що позивачем відповідачу були надані усі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Проте, відповідачем кошти на користь позивача виплачені не були.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім того, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
01.11.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, а тому позивач мав сплатити позивачу суму страхового відшкодування не пізніше 01.02.2017 року.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 17 727, 60 грн.
Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача також суму інфляційних втрат та 3% річних, що становить відповідно до розрахунку позивача: інфляційні втрати - 2241,02 грн., 3% річних - 335, 12 грн.
Наведені позивачем розрахунки перевірені судом, відповідають порядку нарахування зазначених виплат і не спростовані відповідачем.
Щодо заявленої вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача, то суд приходить до наступних висновків.
Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Разом з тим, відшкодування страховиком моральної шкоди за шкоду, яка завдана майну потерпілого не передбачено положеннями ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Окрім того, позивач також просив суд відшкодувати йому витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до платіжного доручення позивачем за подання відповідного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., а також сплачено кошти за правову допомогу адвоката у розмірі 7700,00 грн., що підтверджується квитанцією 12.07.2017 року, а відтак підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 22, 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 525, 526, 625, ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 223, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - задовольнити частково.
Стягнути з приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" на ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 17 727, 60 грн. три відсотки річних -335, 12 грн. та інфляційних втрат - 2241,02 грн.
Стягнути з з приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" на ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 грн., а також витрати за надання правничої допомоги у розмірі 7700,00 грн.
В решті вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_3: 09510, Київська обл, Таращанський район, с. Северинівка, РНОКПП НОМЕР_6.

Приватне акціонерне товариство "Європейський Страховий Союз": 01030, м.Київ, вул. М.Коцюбинського, 6, .

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення суду складено 17.09.2018 року.