Справа № 696/1451/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

при секретарі Захарченко І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

встановив:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 лютого 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з ОСОБА_3 договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява на отримання кредиту разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Тарифами банку, Умовами та правилами надання банківських послуг і Правилами користування платіжною карткою складають між нею та банком кредитний договір.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 станом на 30 листопада 2016 року має заборгованість за кредитом в сумі 1917 грн. 61 коп., за відсотками в сумі 9854 грн. 27 коп., у звязку з чим їй було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 588 грн. 59 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з неї цих коштів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов повністю та просила задоволити позов з наведених в ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не зявилась. Її представник в судовому засіданні не заперечував проти стягнення боргу за тілом кредиту та штрафних санкцій. Зазначив, що відсотки за користування кредитом нараховано неправильно, вони значно перевищують суму кредиту, а тому в цій частині позову просив відмовити. Представник також пояснив, що відповідач сплачувала кошти за кредитом, однак відповідно докази в неї не збереглись.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як встановлено з оглянутої судом анкети-заяви ОСОБА_3 про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21 лютого 2013 року (яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Памяткою клієнта і Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг), відповідач оформила в ПАТ КБ «Приватбанк» платіжну картку «Кредитка «Універсальна».

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував, що кредитний ліміт за цією карткою становив 2000 грн.

Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка за користування кредитом становить 2,5% на місяць, але протягом 55 днів пільгового періоду нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 0,01% річних. Щомісячний платіж становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості.

Згідно з цими умовами, в разі порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням більш ніж на 120 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Як вбачається із ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із наданим суду розрахунком позивач станом на 30 листопада 2016 року нарахував ОСОБА_3 1917 грн. 61 коп. заборгованості за кредитом, 9854 грн. 27 коп. заборгованості за відсотками, 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 588 грн. 59 коп. штрафу (процентна складова).

Суд враховує, що представник відповідача не заперечував проти стягнення боргу за кредитом та штрафних санкцій.

Заперечуючи проти стягнення відсотків, представник відповідача в судовому засіданні не зміг пояснити який, на його думку, дійсний розмір цих відсотків та в чому полягає неправильність їх нарахування позивачем.

За клопотанням відповідача суд призначив економічну експертизу для встановлення правильності нарахування відсотків за кредитом та визначення орієнтованої сукупності вартості кредиту.

Однак, як вбачається з повідомлення від 3 березня 2018 року № 1441/17-23, судовий експерт не зміг надати відповідний висновок, в тому числі із підстав ненадання відповідачем необхідних для проведення експертизи документів та несплатою ОСОБА_3 вартості експертизи.

Згідно із 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 наведеної статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» належить стягнути 1378 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) про стягнення боргу задоволити повністю.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 1917 грн. 61 коп. заборгованості за кредитом, 9854 грн. 27 коп. заборгованості за відсотками, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 588 грн. 59 коп. штрафу (процентна складова) та 1378 грн. судових витрат, а всього 14238 грн. 47 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький