Справа № 591/1111/17
Провадження № 2/591/108/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю позивача за первісним позовом ОСОБА_1, представника відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, в м. Суми справу за позовами:

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування;

зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи Перша Сумська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про встановлення факту окремого проживання, визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що 07.10.2016 року помер ОСОБА_5, з яким вона проживала у незареєстрованому шлюбі. Він склав заповіт на її імя, і заповідав все своє майно, що залишиться після його смерті, позивачу. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним на імя позивача, на належне йому майно, у тому числі, на квартиру за адресою АДРЕСА_1. В цій квартирі померлому належала ? частка згідно із свідоцтвом про право власності, а також він мав право на спадкування ? частки після смерті своєї матері ОСОБА_6, яка померла 02.01.2016 року. Позивач вважає, що ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті свої матері ОСОБА_6, оскільки проживав разом з нею в цій квартирі на час відкриття спадщини. На момент смерті ОСОБА_6 інший її син ОСОБА_7 вже помер, а у того, в свою чергу є син онук померлої ОСОБА_6 ОСОБА_3, який у встановленому законом порядку звернувся до Першої Сумської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його бабусі ОСОБА_6.

Враховуючи, що померлому ОСОБА_5 належала ? частина цієї квартири згідно із свідоцтвом про право власності, а інша ? частина має належати в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, просила визнати за позивачем право власності на всю вказану квартиру.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, пояснив, що її померлий чоловік, з яким вона перебувала у незареєстрованому шлюбі, за своє життя фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_6, оскільки разом з нею постійно проживав у спірній квартирі на час її смерті, проте, не оформив право власності на ? частку цієї квартири в порядку спадкування. Просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив задовольнити зустрічний позов.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив встановити факт окремого проживання ОСОБА_5, який помер 07.10.2016 року, та його матері ОСОБА_6, яка померла 02.01.2016 року, на час відкриття спадщини після її смерті. Просив також визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири № 5 за адресою м. Суми, вул. М. Вовчок, буд. 27 в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті його бабусі ОСОБА_6, яка померла 02.01.2016 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.

ОСОБА_5 був зареєстрований в квартирі за адресою АДРЕСА_1. В цій квартирі померлому належала ? частка згідно із свідоцтвом про право власності (а.с.9), а також інша ? частки належала його матері ОСОБА_6, яка померла 02.01.2016 року (а.с.15). Після своєї смерті, згідно із заповітом від 14.07.2016 року, ОСОБА_5 заповідав все своє майно, що залишиться після його смерті, ОСОБА_1 (а.с.7).

Другий син померлої ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_7 помер 27.03.2015 року (а.с.48), а у того, в свою чергу є син онук померлої ОСОБА_6 ОСОБА_3, який у встановленому законом порядку звернувся до Першої Сумської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його бабусі ОСОБА_6 (а.с.81).

ОСОБА_1 також після смерті ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.67-80).

В квартирі за адресою АДРЕСА_1, згідно з довідкою ТОВ «КК «Сумитехнобудсервіс» були зареєстровані: ОСОБА_6 з 09.12.1979 р. по день смерті 02.01.2016 р.; ОСОБА_5 з 16.04.2002 р. по день смерті 07.10.2016 р., на день смерті був зареєстрований один.

В судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 були допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, а також за клопотанням представника ОСОБА_3 свідок ОСОБА_10, які пояснили суду, що приблизно за півтора року до своєї смерті ОСОБА_6 постійно не проживавала за адресою своєї реєстрації АДРЕСА_2. Це було повязано з тим, що спочатку захворів її молодший син ОСОБА_11, який мешкав по вул. Ковпака, і вона доглядала за ним, а в квартиру по вул. М.Вовчок, буд. 27 періодично навідувалася. В подальшому, коли її син ОСОБА_11 помер, ОСОБА_6 продовжувала проживати ІНФОРМАЦІЯ_1 до самої своєї смерті. В квартиру по вул. М.Вовчок, буд. 27 вона періодично приходила, оскільки захворів і її старший син ОСОБА_5. Проте, вона разом з ним не мешкала, оскільки він зловживав спиртним, а доглядала за ним його жінка ОСОБА_1 ОСОБА_6 померла за адресою вул. Ковпака, 53, і поховання було за тією ж адресою.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач за первісним позовом послався на норми ст. ст. 1216, 1261, 1223 Цивільного кодексу України, що визначають поняття та право на спадкування, також склад спадкоємців першої черги.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Свої зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує на підставі норм ст. ст. 1266, 1268 ЦК України, які регулюють правовідносини щодо права на спадкування та прийняття спадщини, а також спадкування за правом представлення.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того, позивач за зустрічним позовом послався на ст. 256 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення із зустрічним позовом), та зазначає, що з метою реалізації позивачем за зустрічним позовом свого права на спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_6 необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт окремого проживання ОСОБА_5 та його матері ОСОБА_6 на час відкриття спадщини після її смерті.

На думку суду, зазначені позивачами у первісній та зустрічній позовних заявах правові норми підлягають застосуванню у даних правовідносинах.

З аналізу наведених вище доказів вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Оскільки за життя частки співвласників у цій квартирі не були виділені, то на підставі ст. 357 ч. 1 ЦК України вони вважаються рівними.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за заповітом на належну йому ? частку в цій квартирі. Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право успадкувати ? частку цієї квартири за заповітом після смерті ОСОБА_5

В той же час судом встановлено, що ОСОБА_5 не звертався до нотаріальної контори в установленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_6, яка проживала з 2015 року до своєї смерті окремо, а саме, разом з молодшим сином ОСОБА_7 по вул. Ковпака, 53 в м. Суми. Цей факт суд вважає встановленим, оскільки він підтверджується наведеними вище доказами, зокрема, показами трьох свідків, як з боку позивача за первісним позовом, так і з боку позивача за зустрічним позовом.

Таким чином, ОСОБА_5 не вжив передбачених законом дій, як б свідчили про прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_6, отже, він не прийняв спадщину.

Інший спадкоємець ОСОБА_6 першої черги її молодший син, що проживав разом з нею, помер раніше за неї. Отже, в силу ст. 1266 ЦК України ОСОБА_3, як внук спадкодавця спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, тобто ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_3 в установленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, необхідно визнати за нею право власності на ? частину квартири № 5 за адресою м. Суми, вул. М. Вовчок, буд. 27 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 07.10.2016 року. В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі. Необхідно встановити факт окремого проживання ОСОБА_5, який помер 07.10.2016 року, та його матері ОСОБА_6, яка померла 02.01.2016 року, на час відкриття спадщини після її смерті та визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири № 5 за адресою м. Суми, вул. М. Вовчок, буд. 27 в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті його бабусі ОСОБА_6, яка померла 02.01.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1261, 1218 ЦК України, ст. ст. 130, 174, 197, 209, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 г, кв. 27, РНОКПП НОМЕР_2) задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на ? частину квартири № 5 за адресою м. Суми, вул. М. Вовчок, буд. 27 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 07.10.2016 року. В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Позовні вимоги ОСОБА_3 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 г, кв. 27, РНОКПП НОМЕР_2) до ОСОБА_1 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити повністю.

Встановити факт окремого проживання ОСОБА_5, який помер 07.10.2016 року, та його матері ОСОБА_6, яка померла 02.01.2016 року, на час відкриття спадщини після її смерті.

Визнати за ОСОБА_3 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 г, кв. 27, РНОКПП НОМЕР_2) право власності на ? частину квартири № 5 за адресою м. Суми, вул. М. Вовчок, буд. 27 в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті його бабусі ОСОБА_6, яка померла 02.01.2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20 червня 2018 року.

Суддя О.В.Грищенко