Справа №613/1111/17 Провадження № 2/613/50/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Харченка С.М.

за участю секретаря Мізяк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Геліантус» до ОСОБА_1, СФГ «Промінь», Відділу Державної реєстрації Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Агрофірма «Геліантус» звернулося до суду з позовомпро визнання недійсним договору оренди земельної ділянки мотивуючи тим, що 7 листопада 2007 року між ТОВ агрофірми «Геліантус» та ОСОБА_1 було підписано договір оренди землі № 0-071107/1, загальною площею 4.4638 га, строком на 15 років та досягнуто згоди, з усіх вимог, які необхідні для договору оренди землі. Однак у серпні 2017 року на адресу ТОВ Агрофірма «Геліантус» надійшов лист СФГ «Промінь» від 09.08.2017 року, в якому зазначалось, що між ОСОБА_1 та СФГ «Промінь» укладено договір оренди землі (земельної ділянки), кадастровий номер :01:001:0071 та просили виділити земельну ділянку в натурі для господарства. Як вбачається з витягу із Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 20.07.2017 року, індексовий номер 92425324, між ОСОБА_1 (орендодавцем) та СФГ «Промінь» (орендар), код ЕДРПОУ 00705500, 24.03.2016 року укладений договір оренди землі (земельної ділянки), кадастровий номер :01)001:007 і право оренди зареєстровано в Державному реєстрі права, про що, до державного реєстру прав 17.07.2017 року було внесено запис №21478471. Таким чином, на даний час на земельну ділянку кадастровий номер:01:001:0071, існують два договори оренди землі, а саме: договір від 7 листопада 2007 року, укладений між ТОВ агрофірма «Геліантус» та ОСОБА_1 №0-071107/1 та договір від 24.03.2016 року укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Промінь». Однак договір укладений між ТОВ Агрофірма «Геліантус» та ОСОБА_1 № 0-071107/1 був укладений раніше. Правочин (договір) від 7 листопада 2007 року укладений між ТОВ агрофірма Геліантус та ОСОБА_1 №0-071107/1, щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0071, не визнавався судом недійсним, відсутні будь-які рішення суду, щодо розірвання або припинення договору, відсутні будь-які обставини, що згідно з законодавством зумовлюють припинення договору, розірвання даного договору між сторонами в добровільному порядку не відбувалось. Позивач зазначає, що існування договору оренди від 24.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та СФГ «Промінь» (права по оренді за яким зареєстровані в державному реєстрі прав від 17.07.2017 року запис № 21478471), порушує його законний інтерес, щодо реєстрації договору від 07.11.2007 року №0-071107/1

Зважаючи на викладене вище позивач просить:

-визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0071 від 24.03.2016 року, укладений між ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) та СЕЛЯНСЬКИМ (ФЕРМЕРСЬКИМ) ГОСПОДАРСТВОМ «ПРОМІНЬ ();

-скасувати запис в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: №21478471 від 17.07.2017 року, щодо реєстрації права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0071, який внесено до реєстру на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та СЕЛЯНСЬКИМ (ФЕРМЕРСЬКИМ) ГОСПОДАРСТВОМ «ПРОМІНЬ» (Код ) 24.03.2016 року.

Представник позивача ТОВ Агрофірма «Геліантус» в судове засідання не з»яився, надав заяву, згідно змісту якої, просив справу розглянути без його участі, уточнив, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, надав заяву, відповідно до змісту якої просив, судове засідання провести за його відсутності, уточнив, що підтримує заперечення подане СФГ «Промінь» та просив договір між ним та СФГ «Промінь» залишити в силі, оскільки саме його він вважає законним.

Представник СФГ «Промінь» ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надав заяву, відповідно до змісту якої просив провести судове засідання за його відсутності, уточнив, що проти позову заперечує та просив врахувати доводи, зазначені в запереченні.

ОСОБА_3 заперечень, наданих представником СФГ «Промінь», останній вважає, що Договір оренди землі від 07.11.2007 року між ТОВ Агрофірма «Геліантус» та ОСОБА_1 не був укладений, оскільки не була здійснена державна реєстрація права оренди та перевіривши відсутність зареєстрованої оренди земельної ділянки площею 4,4638 га, кадастровий номер :01:001:0071, зареєстрував 17 липня 2017 року, укладений у відповідності з усіма нормами законодавства України договір оренди земельної ділянки між СФГ «Промінь» та ОСОБА_1 від 24 березня 2016 року. Просив відмовити в позові ТОВ Агрофірма «Геліантус» та залишити в силі договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0071 між СФГ «Промінь» та ОСОБА_1 Судові витрати покласти на позивача.

Представник відповідача Відділу Державної реєстрації Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської областів судове засідання не з»явився, надав заяву, відповідно до змісту якої просив справу слухати без представника відділу державної реєстрації, рішення винести відповідно до чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та фактично підтверджується сторонами, 7 листопада 2007 року між ОСОБА_1, як орендодавцем та позивачем, як орендарем був укладений Договір оренди землі №0-07110711 у відповідності з умовами якого позивачеві була передана у строкове платне користування земельна ділянка площею 4,4638 га, у т.ч. ріллі- 4,4638 кадастровий номер :01:001:0071, терміном на 15 років. (а.с.7-9)

ОСОБА_3 приймання-передачі об»єкта оренди по договору землі №0-071107/1 від 7 листопада 2007 року ОСОБА_1, як орендодавець надає, а орендар ТОВ Агрофірма «Геліантус» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Полковомикитівської сільської ради, загальною площею 4,5700, у т.ч. ріллі 4,5700 га. Земельна ділянка передана у оренду на 15 років. (а.с.10)

ОСОБА_3 ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до ч.4 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Судом встановлено, що 07.11.2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ агрофірма «Геліантус» було досягнуто згоди, з усіх істотних умов, які необхідні для договору оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України

Відповідно до змісту ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Матеріали справи містять копію звернення від 07.11.2007 року ОСОБА_1 до ТОВ Агрофірма «Геліантус» з пропозицією взяти у оренду земельну ділянку, яка знаходиться в с.П-Микитівка, загальною площею 4,5700 га та належить йому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ХР №012866 від 6 січня 2005 року. (а.с.6)

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові ВС України від 19.02.2014 року у справі (№6-162ц13 спір про право оренди землі стосовно договорів укладених у 2008 році) : «ОСОБА_4 змістом статей 18, 20 Закону України Про оренду землі (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.»

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Геліантус» дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, скріпивши 7 листопада 2007 року договір своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

У серпні 2017 року на адресу ТОВ Агрофірма «Геліантус» надійшов лист СФГ «Промінь» від 09.08.2017 року, в якому зазначалось, що між ОСОБА_1 та СФГ «Промінь» укладено договір оренди землі (земельної ділянки), кадастровий номер :01:001:0071 та СФГ просило виділити земельну ділянку в натурі для подальшого користування орендарем. (а.с.13)

Як вбачається з витягу із Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 20.07.2017 року, індексовий номер 92425324, між ОСОБА_1 (орендодавцем) та СФГ «Промінь» (орендар), 24.03.2016 року укладений договір оренди землі (земельної ділянки), кадастровий номер :01)001:0071 і право оренди зареєстровано в Державному реєстрі права, про що, до державного реєстру прав 17.07.2017 року було внесено запис №21478471.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, до яких відноситься право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Реєстрація права оренди землі за новим договором оренди можлива лише після реєстрації угоди про розірвання договору оренди землі з попереднім орендарем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що саме ТОВ Агрофірма «Геліантус» мало повноваження на реєстрацію Договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ агрофірма «Геліантус» та ОСОБА_1, відповідно, вказаний Договір є дійсним.

Однак, не дивлячись на те, що існує дійсний, чинний Договір оренди земельної ділянки від 07.11.2007 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Геліантус» та ОСОБА_1, останній уклав з СФГ «Промінь» Договір оренди тієї ж земельної ділянки, у зв'язку з чим на даний час на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0071, існують два договори оренди землі, а саме: договір від 7 листопада 2007 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Геліантус» та ОСОБА_1 №0-071107/1 та договір від 24.03.2016 року укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Промінь».

Підставою недійсності правочину відповідно до приписів ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої, третьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України.

ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до ч.1 ст.27 Закону України « Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

ОСОБА_3 з ч.ч.1,2 п.«в», ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Відповідно роз»яснення надані в абз.1 п.8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійними від 6 листопада 2009 року №6, відповідно до ч.1 ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

З огляду на викладене, відповідач ОСОБА_1, не розірвавши в установленому законом та договором порядку договір оренди земельної ділянки, який було укладено між ним та позивачем, до закінчення строку його дії, уклав новий договір оренди земельної ділянки з СФГ «Промінь», що суперечить вимогам ч.1 ст.215 ЦК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

ОСОБА_3 зі ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ч.2 ст.125 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

ОСОБА_3 з ч.2 ст.152 ЗК України право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю має власник земельної ділянки або землекористувач.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено, зокрема, на підставі цивільно-правового договору.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Пунктом 1 частини 1 статті 25 цього ж Закону передбачено, що Орендарю гарантовано право самостійного господарювання на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначені підстави припинення договору оренди землі, однак, у ТОВ Агрофірма «Геліантус» та ОСОБА_1 не було жодного випадку, з яким би можливо було пов'язати припинення Договору.

Відповідно до ст.8 Закону України орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.

З системного аналізу викладених норм вбачається, що передання в оренду орендованої земельної ділянки можливе лише на умовах суборенди. Укладення Договору оренди земельної ділянки, яка перебувала в оренді у ТОВ Агрофірма «Геліантус», разом з СФГ «Промінь» було порушено права позивача, як орендаря.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач навів суду обставини та надав відповідні докази, які є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки договір оренди землі між ОСОБА_1 та СФГ «Промінь» було укладено до закінчення дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ Агрофірма «Геліантус» та ОСОБА_1, при цьому одна й та ж сама ділянка не може бути об'єктом оренди двох договорів оренди землі, укладених з різними орендарями, отже порушене право позивача щодо користування спірною земельною ділянкою підлягає захисту, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

У складеному Верховним Судом України "Аналізі практики застосування судами ст.16 Цивільного кодексу України" вказано, що якщо запис у Державному реєстрі здійснено внаслідок укладення договору, дійсність якого оспорюється, спосіб захисту прав осіб встановлено п.2 ч.2 ст.16 ЦК за позовом про визнання договору недійсним і скасування запису в Державному реєстрі, внесеного за заявою набувача.

Відтак, визнаючи недійсними спірний договір оренди землі, суд також скасовує відповідний запис про реєстрацію відповідного права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_3 до ст.141ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3200 грн. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені, то з відповідачів у рівних частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 1066,66 грн. з кожного (3200 /3 = 1066,66).

Керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 81,133,136,141, 244-245 , 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми «Геліантус» - задовольнити повністю.

Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки від 24 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та СЕЛЯНСЬКИМ (ФЕРМЕРСЬКИМ) ГОСПОДАРСТВОМ «ПРОМІНЬ» щодо передачі в оренду земельної ділянки, площею 4,4638 га, кадастровий номер: :01:001:0071, право оренди за яким зареєстровано державним реєстратором Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_4, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36229451 від 20 липня 2017 року.

Скасувати рішення державного реєстратора Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_4 прав та їх обтяжень, індексний номер 36229451 від 20 липня 2017 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 4,4638 га, кадастровий номер: :01:001:0071 за СЕЛЯНСЬКИМ (ФЕРМЕРСЬКИМ) ГОСПОДАРСТВОМ «ПРОМІНЬ» на підставі Договору оренди землі від 24 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та СЕЛЯНСЬКИМ (ФЕРМЕРСЬКИМ) ГОСПОДАРСТВОМ «ПРОМІНЬ».

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_1, СЕЛЯНСЬКОГО ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПРОМІНЬ», Відділу Державної реєстрації Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми «Геліантус» судовий збір по 1066,66 гривень, з кожного.

Повний текст рішення суду складено 21.06.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області.

СУДДЯ