АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/946/18 Номер провадження 22-ц/786/1847/18Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі: Радько О.М.

за участі представника позивача - адвоката ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2018 року

у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_3 про визнання договору укладеним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство тепло-вого господарства «Полтаватеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору укладеним.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначало, що комісією у складі працівників ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» проведено перевірку системи теплопостачання нежитло-вого приміщення по АДРЕСА_1 в м. Полтаві, якою встановлено, що зазначене приміщення не має інших джерел опалення окрім спільної внутрішньобудинкової системи опалення з житловим будинком та опалюється від централізованої системи теплопостачання. 24 листопада 2017 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулось до відповідача із пропозицією за №30.1-13/2552 щодо укладання Договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №4478 «С» разом з Додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії», яка відправлена цінним листом з описом вкладення на адресу реєстрації відповідача. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від укладення договору, позивач просив визнати укладеним договір №4478 «С» між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_3 з Додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії» в редакції позивача, що направлений відповідачу з пропозицією за №30.1-13/2552 від 24 листопада 2017 року.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2018 року позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» - задоволено. Визнано укладеним договір про відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води за адресою м. Полтава, АДРЕСА_1, №4478 «С» між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та ОСОБА_3 з Додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії» в редакції позивача, що направлений відповідачу з пропозицією за №30.1-13/2552 від 24 листопада 2017 року.

Вирішено питання судових витрат.

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2018 року - залишено без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2018 року, відповідач ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2018 року - скасувати, постановити нове рішення, яким в задоволенні позову ПОКВПТГ "Полтава-теплоенерго" - відмовити. Стягнути з позивача на її користь судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2 643 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зокрема зазначала, що 22 листопада 2016 року нею було придбано приміщення по АДРЕСА_1 в м. Полтаві загальною площею 80,6 кв. м з відсутньою системою опалення (відсутніми батареями).

Першого жовтня 2017 року вказане приміщення передано нею в оренду ОСОБА_4. Згідно договору оренди нежитлового приміщення, ОСОБА_5, як споживач, зобов'язується сплачувати за надані комунальні послуги в повному обсязі.

З цих підстав вважає, що споживачем теплопостачання в нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1, а також і належним відповідачем є ОСОБА_5, який звертався до позивача з наміром про укладення договору, але позивач запропонував укладення договору на повне опалення приміщення, що стало причиною відсутності домовленості і укладення договору.

Вказувала, що 27 жовтня 2017 року нею було подано звернення до начальника ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" з проханням направити представників підприємства з метою фіксування факту відсутності приладів опалення (батарей).

За результатами її звернення позивачем була створена комісія та проведено перевірку системи теплопостачання нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 в м. Полтаві.

Також зазначала, що факт відсутності батерей в належному їй нежитловому приміщенні не оспорюється позивачем, в той же час, додаток «Розрахунок обсягу теплової енергії» до договору про відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води за вищевказаною адресою №4478 «С», наданий в редакції позивача без врахування відсутності батарей в приміщенні і без урахування часткового опалення, що є, за твердженням відповідача, підставою для не укладення договору.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що відповідно до Інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14 листопада 2017 року, ОСОБА_3 є власником частини нежитлового приміщення (19/100) по АДРЕСА_1 у м. Полтаві. Зазначене приміщення не має інших джерел опалення окрім спільної внутрішньо-будинкової системи опалення з житловим будинком та опалюється від централізованої системи теплопостачання.

Також встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 24 листопада 2017 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" направило відповідачу ОСОБА_3 цінним листом з описом вкладення на адресу реєстрації пропозицію за №30.1-13/2552 щодо укладання Договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №4478 «С» разом з Додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії /а. с. 6, 8-11/.

Відповідач, в порушення вимог ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», залишила пропозицію про укладення договору без відповіді та реагування.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 3 ст. 714 ЦК України, законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За нормами ч. 2 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Також згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

З наведеного слідує, що обов'язок вчинення дій, спрямованих на укладення договору на постачання теплової енергії, покладається саме на споживача. Невчинення таких дій має наслідком безоплатне споживання поставленої теплової енергії, що суперечить положенням Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

В той же час судом встановлено, що ОСОБА_3 не виконала свої обов'язки перед позивачем, оскільки не уклала запропонований договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води.

Положеннями ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, також споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою договір є правочином та основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до ст. 11 ЦК України.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03 жовтня 2007 року розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджені Постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України застосовуються для всіх споживачів, які знаходяться на території області і отримують послуги теплопостачання, що надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго».

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_3, як власник вказаного нежитлового приміщення,ухиляється від укладення договору на умовах запропонованих ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», на основі тарифів на теплову енергію для потреб інших споживачів, встановлених уповноваженим органом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», хоча належне їй приміщення опалюється від централізованої системи теплопостачання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість позовних вимог.

В той же час задовольняючи позов у повному обсязі та визнаючи укладеним між сторонами договір №4478 «С» про відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води за вищевказаною адресою з Додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії» в редакції позивача, що направлений відповідачу з пропозицією за №30.1-13/2552 від 24 листопада 2017 року, суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що сторони не дійшли згоди щодо обсягів подачі теплової енергії у вказане нежитлове приміщення, а відтак і розмірів (розрахунку) теплового навантаження,з огляду на відсутність в даному приміщенні приладів опалення (батарей), що не заперечувалось зокрема представником позивача.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та зміни рішення суду першої інстанції, а саме: виключення з другого абзацу резолютивної частини рішення суду посилання на Додаток «Розрахунок обсягу теплової енергії».

В іншій частині, рішення районного суду, як законне та обґрунтоване належить залишити без змін.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним відповідачем у справі є саме ОСОБА_3, як власник вказаного нежитлового приміщення. Посилання в апеляційній скарзі на укладений відповідачем договір оренди вказаного нежитлового приміщення не спростовує правильність висновків районного суду в цій частині, як і не підтверджує належними доказами їх неправомірність.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: зі стягненням з ОСОБА_3 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судових витрат у розмірі 881 грн., а також зі стягненням з ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 1 321 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2018 року - змінити.

Визнати укладеним договір про відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води за адресою: місто Полтава, вулиця Соборності, 76, №4478 «С» між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" та ОСОБА_3, в редакції позивача, що направлений відповідачу з пропозицією за №30.1-13/2552 від 24 листопада 2017 року.

Виключити з другого абзацу резолютивної частини рішення суду посилання на Додаток «Розрахунок обсягу теплової енергії».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" судові витрати у розмірі 881 грн.

Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1321 грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М. Судді: /підписи/ Кривчун Т.О. Кузнєцова О.Ю.

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.