Справа№ 324/857/18
Провадження № 2/324/530/2018
19.09.2018 Пологівський районний суд
в складі: головуючого судді Іванченка М.В.
при секретарі Кувіка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Пред'явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 1762грн., які складаються з судового збору в сумі 1762грн.
В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 повторно до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України був належним чином повідомлений, заперечень проти позову до суду не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та, керуючись главою 11 розділу 3 ЦПК України, проводить заочний розгляд справи і ухвалює заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Згідно ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін.
У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» викладені умови надання відповідачу ОСОБА_1кредиту АТ КБ «ПриватБанк».
Для вирішення даної справи застосуванню підлягають ст. ст. 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з аналізу яких вбачається, що зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання.
Згідно з п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель картки сплачує відсотки за завищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначається Тарифами.
Зі змісту заяви від 13.08.2009, підписаної відповідачем ОСОБА_1, вбачається, що позичальник погодилась із тим, що при порушенні термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.
Разом з тим, п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову.
Згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» відповідач ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати банку пеню за прострочення кредиту.
Відповідачем ОСОБА_1 зобов'язання по сплаті кредиту не виконувалися належним чином, внаслідок чого у нього перед банком утворилася заборгованість.
Однак, вимоги позивача про стягнення одночасно з відповідача пені та штрафів, як це передбачено п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою, умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»та умовами заяви від 13.08.2009, підписаної відповідачем ОСОБА_1, і п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Так, п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою, умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час, згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду»,умов заяви від 13.08.2009, підписаної відповідачем ОСОБА_1, та п.8.6 Умов і Правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 120 днів.
Враховуючи однаковість підстав нарахування пені і штрафів та те, що вони є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення штрафів, передбачених п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500грн. (фіксована частина) та 3847,73грн. (процентна складова), задоволенню не підлягають із зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Пологівський районний суд Запорізької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: