Справа № 461/429/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/611/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою директора ЛКП «Снопківське» м.Львова на рішення Галицького районного суду м.Львова від 26січня 2018 року постановленого під головуванням судді Стрельбицького В.В. у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Снопківське» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 26 січня 2018 року залишено без задоволення позов Львівського комунального підприємства «Снопківське» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Рішення суду оскаржив позивач в особі директора ЛКП «Снопківське» ОСОБА_5

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд неповно з»ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи. В ході розгляду справи в суді першої інстанції, ЛКП «Снопківське» надало докази надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території.

Вказаними документами підтверджується надання належним чином і в повному обсязі послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Однак, наведені докази не були повно і всебічно досліджені судом першої інстанції, що стало наслідком ухвалення необґрунтованого рішення в частині відмови у задоволенні позову. Вважає, що суд не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому її розгляду, а тому оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позову є незаконним та необґрунтованим. Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та проживають по зазначеній адресі. Будинок перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Снопківське», яке належним чином та у повному обсязі надає споживачам житлово-комунальні послуги з утримання будинку, що підтверджується укладеними договорами із спеціалізованими підприємствами, що надають послуги з дератизації та дезінфекції, освітлення місць загального користування, вивезення сміття, аварійними службами та підтверджується актами виконаних робіт. Судом не взято до уваги п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572 (в редакції постанови КМУ від 24 січня 2006 р.№45), власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов»язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Вказаними правовими актами також визначено обов»язки споживача, а саме:укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору;своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов»язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини. Апелянт посилається при цьому на правову позицію Верховного Суду України у справі №6-56220св/10, рішення від 07.09.2011р. та справу № 6-295/цс/15, рішення від 20.04.2016 року, де судом зазначено, що відсутність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Зазначає, що судом не враховано приписи ч.2 ст. 19 Конституції України відповідно до якого органи державної влади та їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України. Просить оскаржуване рішення скасувати, апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ст. 369 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) апеляційні скарги на рішення судів у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_6 комунальне підприємство «Снопківське» звернулося в суд з позовом, який після уточнення позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просив стягнути 8 989,77 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі в період з липня 2004 року по теперішній час не сплачують витрат за утримання будинку і прибудинкової території в добровільному порядку внаслідок чого станом на 01листопада 2017 року утворилася зазначена заборгованість.

05 травня 2014 року позивач звертався в суд із заявою про видачу судового наказу з приводу заборгованості, однак ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 21 травня 2014 року такий наказ був скасований.

Згідно довідки № 140 від 12 січня 2017 року, виданої ЛКП «Снопківське» з місця проживання про склад сім»ї і прописки у квартирі АДРЕСА_2 проживає та зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.7 т.1). Відповідно до Свідоцтва про право власності серія Г-26521 від 07 жовтня 2004 року відповідачі є співвласниками квартири на праві спільної сумісної власності.

Згідно Розпорядження Галицької РА ЛМР будинок №18 по вул..Кубійовича у м.Львові перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Снопківське».

За період з липня 2004 року по 01 листопада 2017 року у відповідачів виникла заборгованість по несплаті ними послуг з утримання будинку та прибуткової території, яка згідно розрахунку позивача становить 8 989, 77 грн. (а.с.4, 5, 223 т.1).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, проаналізувавши додані до матеріалів справи договори позивача із іншими підприємствами, організаціями щодо співпраці у наданні послуг по обслуговуванню мешканців будинку, оцінивши надані відповідачами акти мешканців будинку щодо ненадання послуг по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, виходив із вимог ч.1 п.1,2,4,5 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон).

За змістом зазначеної статті споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на відшкодування збитків, завданих його майну та/ або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров»ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Статтею 21 ч.2 Закону прописано, що виконавець зобов»язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житво-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/ тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов»язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справах №6-56220св/10 та у справі №6-2951 цс/15 відсутність укладеного договору про надання житлово- комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати спожитих житлово-комунальних послуг.

За змістом ст. 162 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Із наявного у матеріалах справи акту про ненадання послуг від 24.10.2017 року (а.с.239-241) складеного мешканцями будинку №18 по вул. Кубійовича у м.Львові, ЛКП «Снопківське» за період з 2004 року по теперішній час неналежно виконує свої безпосередні обов»язки щодо утримання будинку №18 по вул. Кубійовича у м.Львові та прибудинкової території. Як зазначено в акті мешканцями будинку, ЛКП «Снопківське» взагалі не надає жодних послуг пов»язаних із забезпеченням належних технічних вимог та експлуатації будинку.

Зазначений акт позивачем не спростовано, надані договори про надання послуг ЛКП «Снопківське» не підтверджені наряд-замовленнями, коли та які послуги було надано у будинку 18 по вул. Кубійовича у м.Львові.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі №2-29/08 від 24.01.2017 року, яке набрало законної сили (а.с. 146-148) у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ЛКП «Снопківське» задоволено позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачам внаслідок залиття їхньої квартири АДРЕСА_3, яке відбувалося впродовж 2001-2016 років. У рішенні зазначено, що наслідком неодноразового залиття квартири відповідачів стало неналежне утримання ЛКП «Снопківське» будинку №18.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ЛКП «Снопківське» неналежно надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території по вул. Кубійовича, 18 у м.Львові.

Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. На підтвердження наведених у рішенні суду фактів неналежного виконання своїх обов»язків по утриманню будинку та прибудинкової території, позивачем не надано доказів, які б доводили протилежне.

Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 391 ЦПК України,- колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу директора Львівського комунального підприємства «Снопківське» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 26.01.2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів в порядку визначеному ст.389,391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 травня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

ОСОБА_7