АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

справа №753/14811/15-ц

провадження № 22-ц/796/7935/2018

17 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі судді-доповідача Кирилюк Г.М., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строку на апеляційне оскарження та вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Святецького Віктора Івановича на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року у складі судді Трусової Т.О.,

встановив:

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ &qu№1;Про судоустрій і статус суддів&q?ат; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( далі- ПАТ &qu д;Дельта Банк&qu;Д;) задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ &q?ор;Дельта Банк&qu;Д; заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 289 148 грн. 73 коп. У позові до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

17 серпня 2018 року представник ПАТ «Дельта Банк» - Святецький В.І. подав апеляційну скаргу на вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_4

Одночасно порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на ті підстави, що ПАТ &q?ви;Дельта Банк&qu;Д; отримало повний текст судового рішення лише 18 липня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху з наданням особі, яка її подала, можливості звернутися з заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Визнаючи підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження необґрунтованими, суд виходив з того, що 12 листопада 2015 року ПАТ &q?ад;Дельта Банк&qu П; вже звертався до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, що свідчить про отримання його копії та обізнаність останнього починаючи з листопада 2015 року з його змістом (а.с. 94-95).

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2016 року вказану апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто (а.с.105-106).

З огляду на викладене, звернення представника позивача ПАТ &q?та;Дельта Банк&quПА; 18.07.2018 р. з заявою про видачу копії рішення у справі за його позовом та подача апеляційної скарги поза межами встановленого строку на апеляційне оскарження та після спливу майже трьох років з часу його ухвалення свідчить про недобросовісне виконання заявником своїх процесуальних обов'язків.

10 вересня 2018 року представник ПАТ «Дельта Банк» надіслав на адресу суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначаючи інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, представник ПАТ &q?ня;Дельта Банк&quПА; посилався на те, що в ході внутрішньобанківської перевірки ПАТ &q?вс;Дельта Банк&q? П; (наказ №24 від 12 липня 2018 року) було встановлено наявність заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 &qu 0;Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ &q? ;Дельта Банк&q? А;, згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 &qu02;Про початок процедури ліквідації АТ &q?це;Дельта Банк&q? ; та делегування повноважень ліквідатора банку&q?нь;, згідно з яким з 05.10.2005 року по 04.10.2017 р. розпочато процедуру ліквідації цього товариства. Наказом №25 від 03.03.2015 р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в банку було прийнято рішення скасувати з 03.03.2015 р. всі довіреності на представництво АТ &q?а ;Дельта Банк&q? ; та/або вчинення правочинів від його імені.

Представник ПАТ &quac;Дельта Банк&quПА;, який супроводжував дану справу, звільнився та не передав матеріали справи новому представнику.

Доводи, викладені в заяві представника ПАТ «Дельта Банк» від 07.09.2018 р., також не можуть бути доказами поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Запровадження в ПАТ &qust;Дельта Банк&quk'; у березні 2015 року тимчасової адміністрації, подальше звільнення працівника, який супроводжував дану справу, не передача ним матеріалів справи новому представнику тощо, не позбавляли позивача можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на судове рішення, про існування якого йому було відомо починаючи з листопада 2015 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Крім того, як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, тієї обставини, що з моменту проголошення судового рішення до моменту подачі апеляційної скарги минуло майже три роки, заява ПАТ &q?ї ;Дельта Банк&q?йж; про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, застосування положень ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Керуючись ч. 4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року.

У відкритті апеляційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Святецького Віктора Івановича на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач: