Провадження № 2/127/2479/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13.09.2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дернової В.В.,

секретаря Тронт М.О.,

за участі прокурора Лащука В.М.,

представника Вінницької міської ради Чуя В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно ухвали Вінницького міського суду Віницької області від 06.03.2017 року (справа №127/1789/17) звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим; кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені 16 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007325 - закрито. Даною ухвалою встановлено, що водій ОСОБА_2 15 вересня 2016 року, близько 16 години 00 хвилин, на прилеглій території будинку № 51 по проспекту Юності у місті Вінниці, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2, під час початку руху заднім ходом, маючи об'єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка рухаючись по прилеглій території, наблизилась до заднього лівого габариту автомобіля та продовжувала рухатись в напрямку будинку № 51, не був особливо уважним до особи похилого віку, не переконавшись у відсутності небезпеки та не скориставшись допомогою сторонніх осіб для того, щоб мати можливість контролювати рух пішохода позаду транспортного засобу, продовжив рух заднім ходом, в результаті чого, з необережності допустив наїзд задньою частиною транспортного засобу на пішохода. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1629 від 11.11.2016 року, пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої стегнової кістки (у верхній третині - черезвертлюговий) зі зміщенням. Вказана травма не являлась небезпечною для життя в момент заподіяння і не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером тягне тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла ОСОБА_3 з 15.09.2016 року до 18.09.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні, з 18.09.2016 року до 21.09.2016 року - в хірургічному відділенні, з 02.10.2016 року до 04.10.2016 року - у відділенні реанімації та анестезії №1 Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги, за час її перебування в лікарні установою було витрачено 6059,32 грн. Прокурор просив стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Вінницької міської ради кошти на відшкодування витрат Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, в сумі 6059,32 грн., та судовий збір на користь держави.

Представник Вінницької міської ради - Чуй В.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Прокурор Лащук В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки сторона позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого; якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п.п. 3, 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 "Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання" (далі - Порядок), визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора; у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення

про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб; стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував

на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.

Згідно ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Міська клінічна лікарня швидкої допомоги є комунальним закладом, а тому з позовом звернувся заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Судом встановлено, що згідно ухвали Вінницького міського суду Віницької області від 06.03.2017 року (справа №127/1789/17) звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим; кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені 16 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007325 - закрито.

Даною ухвалою встановлено, що водій ОСОБА_2 15 вересня 2016 року, близько 16 години 00 хвилин, на прилеглій території будинку № 51 по проспекту Юності у місті Вінниці, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2, під час початку руху заднім ходом, маючи об'єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка рухаючись по прилеглій території, наблизилась до заднього лівого габариту автомобіля та продовжувала рухатись в напрямку будинку № 51, не був особливо уважним до особи похилого віку, не переконавшись у відсутності небезпеки та не скориставшись допомогою сторонніх осіб для того, щоб мати можливість контролювати рух пішохода позаду транспортного засобу, продовжив рух заднім ходом, в результаті чого, з необережності допустив наїзд задньою частиною транспортного засобу на пішохода. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1629 від 11.11.2016 року, пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої стегнової кістки (у верхній третині - черезвертлюговий) зі зміщенням. Вказана травма не являлась небезпечною для життя в момент заподіяння і не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером тягне тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я.

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпіла ОСОБА_3 з 15.09.2016 року до 18.09.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні, з 18.09.2016 року до 21.09.2016 року - в хірургічному відділенні, з 02.10.2016 року до 04.10.2016 року - у відділенні реанімації та анестезії №1 Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги (19 ліжко - днів), за час її перебування в лікарні установою було витрачено всього 6059,32 грн. (відповідно до п. 2 Порядку), що підтверджується довідками Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 15.12.2016 року №04-26/1736, від 15.12.2016 року №01-26/1736, від 15.12.2016 року №01-26/1736 (а.с.8-10).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст. 128 КПК України, ст. 1206 ЦК України, Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 "Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Вінницької міської ради 6 059,32 грн. (шість тисяч п'ятдесят дев'ять гривень 32 коп.) грн. коштів на відшкодування витрат Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 (сімсот чотири гривні 80 коп.) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1)

Вінницька міська рада (м. Вінниця, вул. Соборна, 59, )

Повне рішення суду складене 14.09.2018 року.

Суддя В.В. Дернова