Справа № 452/1895/17 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/820/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цапа П.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року про зупинення провадження у справі за заявою Австрійського підприємства в формі ТОВ «Рабмер-Україна», заінтересована особа Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про виправлення помилки в дублікаті виконавчого листа,-

в с т а н о в и л а:

в липні 2017 року Австрійське підприємство у формі ТОВ «Рабмер-Україна» звернулось до суду із заявою про виправлення помилки в дублікаті виконавчого листа.

23 січня 2018 року до Турківського районного суду Львівської області по електронній пошті та до канцелярії суду надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності №01-30/08-2017 від 30.08.2017 року про зупинення провадження у справі до вирішення кримінальної справи №1318/1252/2012, що розглядається у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року - клопотання представників заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зупинення провадження у цивільній справі в порядку п.6 ч.1ст.251 ЦПК України задоволено.

Зупинено провадження по цивільній справі за заявою Австрійського підприємства в формі ТОВ «Рабмер-Україна» про виправлення помилки в дублікаті виконавчого листа до набрання законної сили судового рішення у кримінальній справі №1318/1252/2012 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_5 за вчинення діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.222, ч.3 ст.358, ч.2 ст.366 КК України, яка розглядається у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та необгрунтованою, такою що підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції, зупинивши провадженням у справі не звернув уваги на такі важливі обставини, як у задоволенні заяви ТОВ «Рабмер Україна» про виправлення помилки у дублікаті виконавчого листа №2-885/2009 було відмовлено, а повторна заява ТОВ «Рабмер Україна» про виправлення помилки є аналогічна тій яка вже вирішена. Боржник по суті зловживає своїм процесуальним правом, подаючи повторно заяву про виправлення помилки у дублікаті виконавчого листа двічі з одних і тих же підстав. Також суд не звернув уваги на ту обставину, що ст. 251 ЦПК України регулює порядок зупинення провадження у справі у випадку неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, а станом на час прийняття оскаржуваної ухвали жодного належного доказу про те, що кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 222, ч.З ст. 358 та ч.2 ст.366 КК України розглядається не було.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 18.03.2004 «Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу».

Справа розглядається Апеляційним судом Львівської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 18.03.2004 «Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу».

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справа, відповідно до вимог ст. ст. 274, 368, 369 ЦПК України розглядається без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Зупиняючи провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що справу про виправлення помилки в дублікаті виконавчого листа неможливо вирішити до вирішення кримінальної справи №1318/1252/2012 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_5 за вчинення діянь, що містять ознаки кримінального правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.222, ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 366 КК України.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до розяснень, викладених у п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» підстава п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України (зараз п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України) для зупинення провадження у справі неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Проте, судом першої інстанції не визначено, які саме обставини у ході розгляду кримінальної справи №1318/1252/2012 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_5 за вчинення діянь, що містять ознаки кримінального правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.222, ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 366 КК України унеможливлюють розгляд даної справи.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 29.06.2017 року ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.03.2017 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви Австрійського підприємства в формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабмер-Україна» про виправлення помилки в дублікаті виконавчого листа №2-885/2009, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 12.10.2015 року у справі №452/1928/13-ц №6/452/37/2014 відмовлено.

Суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі не вказав у чому саме полягає взаємозвязок предметів розгляду справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України викладеного у постанові №6-1957цс16 від 01.02.2017 року, визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з ч.2,3 статті 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи предметом розгляду є заява про виправлення помилки у дублікаті виконавчого листа, а тому розгляд даної заяви не вплине на розгляд кримінальної справи.

Отже, районний суд зупинив провадження у справі з порушенням пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку що доводи апеляційної скарги є підставними а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6.ч.1 ст.374, 376, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити

Ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 23 січня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженою у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14.06.2018 року.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_6