ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/958/18
Провадження №2/477/598/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Сірюк С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заяво, в якій, з урахуванням уточнених 14.06.2018 року вимог, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13 листопада 2012 року з відповідача ОСОБА_2 на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400,00 грн. до 1000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2012 року з відповідача на її користь на утримання їх доньки ОСОБА_3, стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 400,00 грн. щомісячно з 25 вересня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує на те, що зі зміною рівня життя визначена ще у 2012 році судом сума аліментів не може забезпечити належний рівень життя та утримання їх дитини, тому просить збільшити цей розмір та стягнути з відповідача аліменти, з урахуванням уточнених вимог, у розмірі 1000,00 грн. щомісяця.

Позивачка ОСОБА_1 в адресованій суду заяві просила справу розглянути за її відсутності, уточнені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів в сумі 1000,00 грн. підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не зявився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти збільшення аліментів до 1000,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази по справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2009 року, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2012 року (а.с. 9).

Сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

З відповідача на користь позивачки за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2012 року стягуються аліменти на утримання їх доньки у розмірі 400,00 грн. щомісячно (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з договору оренди житлового приміщення від 23 січня 2018 року укладеного між позивачкою та орендодавцем ОСОБА_4, ОСОБА_1 орендує квартиру у м. Миколаєві, зі сплатою орендної плати, яка складається з 2800,00 грн. та комунальних послуг щомісячно (а.с. 13).

Відповідно до довідки «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 від 08.05.2018 року № 516 позивачка в період з 2014 року по 2018 рік неодноразово зверталась до лікувального закладу з приводу гострих респіраторних захворювань, бронхіту обструктивного, а також зафіксовані поодинокі звернення до кардіолога, алерголога, пульмонолога (а.с.14).

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Тобто мінімальний розмір аліментів (50 % прожиткового мінімуму) на дитину такого віку на сьогоднішній день становить 930 грн.

З огляду на наведене, приписи ч. 2 ст. 182 СК України, розмір прожиткового мінімуму для дитини, визначений ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», матеріальне становище відповідача та розмір аліментів, що нині стягується з нього за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2012 року, який, з урахуванням інфляційних процесів в Україні, не може забезпечити належного рівня утримання дитини, суд вважає, що заявлена позивачем до стягнення сума відповідатиме гарантованим Державою мінімальним розмірам аліментів на дитину, правам дитини сторін з належного утримання від їх батьків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст. 4, п. 3 ч. ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання їх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2012 року з 400 (чотирьохсот) грн. до 1000 (однієї тисячі) грн. щомісяця з дня набрання даним рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави (рахунок 0172, отримувач коштів Вітовське УК/Вітовський р-н/22030101 , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992601, банк отримувача -ГУДКСУ у Миколаївській області, код банку отримувача (МФО) 826013, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір) судовий збір в сумі 704 грн. 80 грн.

Припинити виконання за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2012 року по справі 2/1416/3332/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова