Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

25 травня 2018 року смт.Романів

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Бабич С.В., з участю секретаря судового засідання Строган Л.В., при розгляді у порядку спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітніх дітей ,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останнього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу з лютого 2015року по грудень 2017 року в сумі 11279,98 грн, посилаючись на те, що відповідач з власної вини не виконує своїх аліментних зобов"язань.

Визначаючи розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2, представник позивача врахував правову позицію, висловлену Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2022цс15 та розрахував дану суму за наступною формулою: (НА - СА) х 1% х КД, (де НА - сума нарахованих за конкретний місяць аліментів, СА - сума сплачених відповідачем аліментів за цей же місяць, КД - кількість днів у конкретному місяці, за який мало місце прострочення).

На даний час для обчислення розміру пені, на підставі статті 196 СК України (далі - СК України), застосовуються різні правові висновки, що містяться в постановах Верховного Суду України. Причому Верховний Суд України впродовж незначного проміжку часу неодноразово змінював свій підхід щодо способу обчислення пені на підставі статті 196 СК України.

Неодноразова зміна підходу і неможливість, по суті, встановити, які висновки Верховного Суду України, щодо способу обчислення пені, слід застосовувати, свідчить про відсутність доступного і розумно передбачуваного судового тлумачення порядку застосування статті 196 СК України, що призводить до неврахування інтересів, або ж платника, або ж одержувача аліментів.

З метою усунення невизначеності щодо підходу обчислення пені в судовій практиці та відступлення від попередніх висновків щодо застосування даної норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України, згідно ухвали Верховного Суду від 23 січня 2018 року цивільну справу № 572/1762/15-ц вирішено передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Пунктом 10 частини першої статті 252 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, подібність правовідносин у даній цивільній справі та справі № 572/1762/15-ц, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд керуючись статтями 252,253 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітніх дітей зупинити до до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 572/1762/15-ц.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції в п'ятнадцятиденний строк з дня її постановлення.

Суддя С.В. Бабич