Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року смт Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лобановської С.М.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа: виконавчий комітет Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Самійлівка, вул. Садова, буд. 10, зі зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником будинку за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Самійлівка, вул. Садова, буд. 10, доказом чого є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.08.2017 № 93407462. Відповідач по справі в будинку не проживає з вересня 2010 року.

Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Проте заперечує проти стягнення з нього судових витрат.

Представник третьої особи, Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

У зв'язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 17 травня 2011 року шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, було розірвано.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.08.2017 № 93407462, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Самійлівка, вул. Садова, буд. 10.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області № 02-30/812 від 24.05.2018 за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Самійлівка, вул. Садова, буд. 10, зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно актів обстеження домоволодіння, складених комісією у складі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 29 листопада 2017 року, від 16 березня 2018 року та від 16 квітня 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, проте фактично в будинку не проживає з вересня 2010 року.

Згідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком, що знаходиться за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Самійлівка, вул. Садова, буд. 10, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України.

При цьому відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Однак, з аналізу вказаних статей ЖК України, на які посилається позивач, випливає, що вказані статті ЖК регулюють правовідносини між наймачем жилого приміщення та членами сімї наймача.

При цьому, в матеріалах цивільної справи міститься витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.08.2017 № 93407462, згідно якого позивач ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Самійлівка, вул. Садова, буд. 10.

Таким чином, ст. 71, 72 ЖК України, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, суд вважає, що спірні відносини, які виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 регулюються саме ст. 405 ЦК України, так як ОСОБА_1 в даному випадку діє не як наймач жилого приміщення, а як власник житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає у вказаному будинку з вересня 2010 року, отже визначений у статті 405 ЦК України річний строк відсутності без поважних причин у житлі власника на момент розгляду справи сплинув, при цьому матеріали справи не містять належних доказів домовленості між власником житла і відповідачем щодо відсутності останнього у житловому будинку 10 по вул. Садовій в с. Самійлівка Близнюківського району Харківської області понад встановлені законом строки.

Оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за спірною адресою суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням.

Таким чином вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою є передчасними, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом вже є підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку, у зв'язку з чим вимоги позову в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо стягнення з нього судових витрат, суд вважає безпідставними, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Будь-яких доказів щодо звільнення відповідача від сплати судових витрат суду не надано.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа: виконавчий комітет Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Самійлівка, вул. Садова, буд. 10.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до Апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Лобановська