Справа № 604/736/18
Провадження № 2/604/345/18
У х в а л а

14 вересня 2018 року Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

Разом з тим, позивачі подали заяву, у якій просять вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне ОСОБА_3 рухоме та нерухоме майно. Сплату судового збору просять відстрочити до ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходжу до висновку, що таку слід повернути заявнику, так як вона не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України.

Всупереч п.5,6,7 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить:

- ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

- пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

- інших відомостей, потрібних для забезпечення позову, зокрема, заявником не надано суду документів, які б вказували на належність відповідачу рухомого та нерухомого майна та відповідно не надано жодного документу на підтвердження ринкової вартості такого майна для перевірки співмірності заявлених позовних вимог вимогам заяви про вжиття заходів забезпечення позову, що позбавляє суд можливості забезпечити позов в межах позовних вимог.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з» ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявникам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_4