У Х В А Л А

14 червня 2018 року

м. Київ

справа № 759/15105/14-ц

провадження № 61-34493ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявник на порушення вимог пункту 4 частини другої статті 392, статті 409 ЦПК України просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року, та не ставить питання про перегляд постанови Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, якою рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року залишено без змін.

Разом з тим зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник не погоджується з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, якою заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа задоволено.

Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, зазначивши, які саме судові рішення підлягають касаційному перегляду, а також зазначити наслідки перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваних рішень у відповідності до вимог статті 409 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун