АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/6397/18
Провадження № 22-ц/792/974/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши справу за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2018 року про відмову у видачі судового наказу,

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_5 на свою користь аліментів на дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу.

Суд виходив з того, що заява про видачу судового наказу подана заявником з порушенням вимог ст. 161 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду та видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на дитину посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявником заявлено вимогу, яка відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, а суд, відмовляючи у видачі судового наказу, послався на неіснуючу норму процесуального закону.

ОСОБА_5 не подав відзив на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала не відповідає.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Постановляючи ухвалу від 29 березня 2018 року про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що за такою формою судового рішення можуть бути стягнуті аліменти на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку платника аліментів, але не більше десяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В подальшому суд ухвалою від 11 травня 2018 року виправив описку в оскаржуваній ухвалі в частині тлумачення положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України щодо максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнуті з боржника за судовим наказом.

Отже з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 заявлено вимоги, які відповідають вимогам ст. 161 ЦПК України, та за якими судом може бути виданий судовий наказ.

У суду були відсутні підстави для відмови у видачі судового наказу, а тому в силу п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України оскаржувана ухвала не відповідає процесуальному закону та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2018 року про відмову у видачі судового наказу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 81