Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3575/15-ц Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В.В.
Категорія 59 Доповідач Галацевич О. М.

У Х В А Л А

20 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №296/3575/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням вимог про його уточнення, просила встановити факт її проживання однією сімєю з померлим ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з 25.12.2007 по 10.10.2014 та визнати майно, набуте під час такого проживання, їх спільним сумісним.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 07 грудня 2016 року скасовано рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26 вересня 2016 року про відмову у позові та ухвалено нове судове рішення, яким встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з 2007 року по 10 жовтня 2014 року. Визнано спільним майном ОСОБА_5 та ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ 2121, 1984 р.в., причіп ММ381021, банківський вклад від 02 лютого 2013 року в сумі 60000 грн. В решті рішення залишено без змін.

25 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила ухвалити додаткове рішення, яким визнати банківський вклад за договором №R4113/77123D/ZR00 від 02 грудня 2013 року в сумі 60 000 грн., відкритий у відділенні ПАТ «ВТБ Банк», спільним майном її та ОСОБА_5 Зазначила, що ПАТ «ВТБ Банк» відмовлено їй у видачі вкладу, оскільки в рішенні суду апеляційної інстанції не зазначено назву банку та номеру договору банківського вкладу, який є предметом спільної власності.

Згідно п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Беручи до уваги те, що під час ухвалення судового рішення судом було розглянуто всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надав позивач, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Разом з тим, як вбачається із змісту позовної заяви, з урахуванням уточнень, та матеріалів справи, предметом спору були позовні вимоги ОСОБА_1, у тому числі про визнання спільною сумісною власністю позивачки та ОСОБА_5 банківського вкладу по договору №R4113/77123D/ZR00 від 02 грудня 2013 року в сумі 60 000 грн., який відкритий у відділенні ПАТ «ВТБ Банк» (а.с. 14-15 т.1), а не від 02 лютого 2013 року, як помилково зазначив у своєму рішенні суд апеляційної інстанції.

Тому, ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись до суду із заявою про виправлення допущеної в рішенні описки у порядку, встановленому ст. 269 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 270, 389, 390-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді: