Справа №521/8073/18
Провадження №2/521/3142/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Бєрової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08 серпня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сімейні відносини в останній час не склалися через те, що позивач та відповідач перестали розуміти один одного, було втрачене відчуття любові, поваги та довіри. Спроби до примирення ні до чого не привели. Сім'я розпалася, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим. Позивач та відповідач пять місяців мешкають окремо, загальне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові документи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 1997 року позивач та відповідач уклали шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради, актовий запис № 855, серія І-ЖД № 075080. Від шлюбу у сторін народився двоє дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про народження серії І-ЖД № 272593 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про народження серії І-ЖД № 384192.

Сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися із-за різних поглядів на сімейне життя, вони перестали розуміти один одного, було втрачене відчуття любові, поваги та довіри. Спроби до примирення ні до чого не привели. Сім'я розпалася, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим. Позивач та відповідач мешкають окремо, загальне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу відповідачкою було змінене дошлюбне прізвище «Федорова». Відповідачка просить після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Ларіонова ».

Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 267 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24, 105, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований 08 серпня 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради, актовий запис № 855 серія І-ЖД №075080 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити «Ларіонова».

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 115 СК України).

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до апеляційного суду Одеської області в тридцятиденний термін. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: