АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Харків

справа № 619/3910/17

провадження № 22-ц/790/3111/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

ОСОБА_1

за участю секретаря - Брулевича В.В.

учасники справи:

Позивач ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_3

Представник відповідач ОСОБА_4

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 04 квітня 2018 року, головуючого першої інстанції судді Кононихіної Н.Ю. по справі № 619/3910/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на обовязкову частку, третя особа: приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_6,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на обовязкову частку.

В обґрунтування зазначала, 25.06.2016 року помер її батько ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями № 8 по вул. Нагорна смт Солоницівка Дергачівського р-ну Харківської обл., який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок, виданого виконкомом Гаврилівської селищної ради 09.02.1966 року, а також у вигляді земельної ділянки № 8 по вул. Нагорна смт Солоницівка Дергачівського р-ну Харківської обл., яка належала померлому на підставі Державного акту на земельну ділянку ХР №084570, виданого Солоницівською селищною радою 04.01.2005 року.

Спадкування після смерті ОСОБА_7 здійснюється за заповітом, згідно якого ОСОБА_7 заповідав усе своє майно дочці ОСОБА_5

Остання 07.07.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на 3/4 частини спірного житлового будинку та земельної ділянки.

Разом з тим, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2, дочка спадкодавця, як спадкоємець першої черги, що є непрацездатною особою, у випадку спадкування за заповітом має право на обовязкову частку в спадщині, тобто на 1/4 частину вказаного житлового будинку та земельної ділянки.

13.10.2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину у вигляді обовязкової частки, однак постановою від 19.10.2017 року нотаріус відмовила позивачу у видачі такого свідоцтва з посиланням на те, що ОСОБА_2 не були надані оригінали документів, які посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_7 на спадкове майно. Разом з тим, нотаріус зазначила, що іншим спадкоємцем ОСОБА_5 вказані документи були надані.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04 квітня 2018 рокупозовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Нагорна, 8 у смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області загальною площею 85,90 м.кв., житловою площею 54,10 м.кв., який складається з житлового будинку літ. «А-1», сараїв літ. «Б,В,З», погребу «Г», літньої кухні «Д», вбиральні «Ж», огорожі 1,3,4, колонки «К», літнього душу «И» в порядку спадкування за законом на обовязкову частину після смерті батька ОСОБА_7, який помер 25.06.2016 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину земельної ділянки по вул. Нагорна, 8 у смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, кадастровий номер :00:001:0065, площею 0,1430 га - в порядку спадкування за законом на обовязкову частину після смерті батька ОСОБА_7, який помер 25.06.2016 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилається на те, що по справі було залучено неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_5 не вчинила жодних дій щодо оспорювання або невизнання за позивачем права на отримання частки у спадщині.

Вважає, що належним відповідачем по справі є нотаріус, який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були надані оригінали документів, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, як спадкоємця першої черги .

Судова колегія погоджується з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2016р. помер батько позивача - ОСОБА_7, який постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 549202, виданим 01 липня 2016 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. (а.с. 8).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями №8 по вул. Нагорна смт Солоницівка Дергачівського р-ну Харківської обл., який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок, виданого виконкомом Гаврилівської селищної ради 09.02.1966р., а також у вигляді земельної ділянки №8 по вул. Нагорна смт Солоницівка Дергачівського р-ну Харківської обл., яка належала померлому на підставі Державного акту на земельну ділянку ХР №084570, виданого Солоницівською селищною радою 04.01.2005р.

ОСОБА_8 про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59785092 від 10.11.2016 року вбачається, що була зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_7, померлого 25.06.2016 року (а.с. 13).

10 листопада 2016 року відповідач звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Дергачівського нотаріального округу ОСОБА_6 та 07.07.2017р. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстром № 1398, а саме: на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Нагорна, 8 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області загальною площею 85,90 м.кв., житловою площею 54,10 м.кв., який складається з житлового будинку літ. «А-1», сараїв літ. «Б,В,З», погрібу «Г», літньої кухні «Д», вбиральні «Ж», огорожі 1,3,4, колонки «К», літнього душу «И» та на 3/4 частини земельної ділянки по вул. Нагорна, 8 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, кадастровий номер :00:001:0065, площею 0,1430 га - в порядку спадкування за законом на обовязкову частину після смерті батька ОСОБА_7, який помер 25.06.2016 року, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 245/2016 після смерті 25 червня 2016 року ОСОБА_7 (а.с. 39-86).

За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_8 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ № 900611, виданим 12.02.1953 року виконкомом Гаврилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, а також свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 359831, виданим Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області від 22.02.1975 року (а.с.9, 10).

На момент смерті спадкодавця ОСОБА_7 - позивач ОСОБА_2, дочка спадкодавця, як спадкоємець першої черги за законом, є непрацездатною особою, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 Пенсійного Фонду України (а.с. 11).

ОСОБА_8 ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, у випадку спадкування за заповітом спадкоємець ОСОБА_2 має право на обовязкову частку в спадщині, тобто на 1/4 частину спірного житлового будинку та земельної ділянки.

13.10.2017р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину у вигляді обовязкової частки (а.с. 58).

Постановою від 19.10.2017р. нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на п.4.15, 4.18 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого 22.02.2012 року, розяснивши, що ОСОБА_2 не були надані оригінали документів, які посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_7 на спадкове майно. Разом з тим, нотаріус зазначила, що іншим спадкоємцем ОСОБА_5 вказані документи були надані (а.с. 12).

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_5 фактично відмовилася надавати позивачу правовстановлюючі документи на спадкове майно.

За правилами встановленими до п.4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.15,16 ЦК Українии кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи, що отримання в нотаріальной конторі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 неможливе, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, щодо визнання за нею права власності на 1/4 частину спірного житлового будинку та земельної ділянки

Доводи, викладені представником позивача в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, були предметом розгляду судом першої інстанції, яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 04 квітня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції віднести за рахунок ОСОБА_5.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.06.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В.Кісь

ОСОБА_1