Справа № 500/1794/18
Провадження № 2/500/1920/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в загальному порядку цивільну за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- 2/3 частини земельної ділянки площею 6,85 га, розташованої на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2008 року;

- 4/11 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- 1/3 частину земельної ділянки площею 6,85 га, розташованої на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2008 року;

- 2/11 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, а також зустрічний позов визнають в повному обсязі та не заперечують проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою первісні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, а також зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою первісні позовні вимоги та зустрічні позовні визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 6,85 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_5 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2008 року а також, 6/11 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5 на підставі рішення Ізмаїльського міського народного суду Одеської області від 14.07.1986 року, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 08.06.2018 року за № 801.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 08.06.2010 року ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 6,85 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_5 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2008 року, а також 6/11 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5 на підставі рішення Ізмаїльського міського народного суду Одеської області від 14.07.1986 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 29.06.1984 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Пелих А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1894, ОСОБА_5 заповіла все її майно де б воно не знаходилось та в чому б воно не складалося, яке на день смерті буде їй належати - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №51978416, наданої 19.05.2018 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_5 від 29.06.1984 року, зареєстрований за № 1-1894 не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до заповіту від 08.04.2006 року посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1317, ОСОБА_5 заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №51978416, наданої 19.05.2018 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_5 від 08.04.2006 року, зареєстрований за № 2-1317 не змінювався та не скасовувався.

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті матері ОСОБА_5, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 20.03.2008 року, зареєстрованою в реєстрі за № 3-1330, тому вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Відповідач ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 25.03.2009 року, зареєстрованою в реєстрі за № 3-1393, тому вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою, згідно якої відмовилася від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_5 на користь доньки померлої ОСОБА_2, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 27.05.2009 року зареєстрованою в реєстрі за № 2801.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_3 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_2, тому їй стало належати 2/3 частини земельної ділянки площею 6,85 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 4/11 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача за первісним позовом ОСОБА_2 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 на спадщину таким, що підлягають захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 12.05.1996 року, РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2), ОСОБА_4 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3) про визнання прав власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:

- 2/3 частини земельної ділянки площею 6,85 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 та рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2008 року;

- 4/11 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_4 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3) до ОСОБА_3 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 12.05.1996 року, РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:

- 1/3 частину земельної ділянки площею 6,85 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 та рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2008 року;

- 2/11 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.06.2018 року.

Суддя: О.О.Бурнусус