АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/763/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Мазай Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року

м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Вініченко Б.Б., Новікова О.М, Ювшина В.І.

за участю секретаря Попова М.В.

учасники справи:

заявника ОСОБА_5

представника заявника адвоката ОСОБА_6

представника ФГ «ОСОБА_9» адвокати Гаврильченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 березня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5 до селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_9», в особі директора ОСОБА_8, про вжиття заходів забезпечення позову, до подання позовної заяви до суду,

ухвала постановлена під головуванням судді Мазай Н.В.,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою до селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_9», в особі директора ОСОБА_8, про вжиття заходів забезпечення позову, до подання позовної заяви до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з дружиною мають земельні паї площею 2,962 га, 2,766 га, та 3,0917 га, які знаходяться в межах земель села Шабастівка Монастирищенського району Черкаської області. Дані земельні ділянки сім'я обробляє самостійно.

Восени 2016 року на зазначених полях земельних паїв заявником (позивачем) було засіяно пшеницю, а вже у березні 2017 року сільськогоспо¬дарською технікою СФГ «ОСОБА_9", власником якого є ОСОБА_8, було проведено «підживлення» даної пшениці, а по дозріванню пшениці ОСОБА_8 своєю сільськогосподарською технікою незаконно зібрав їхній урожай.

У зв'язку з чим, просив суд накладання арешту на все рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилось, включаючи земельні ділянки відповідача СФГ «ОСОБА_9» в межах України і розрахункові рахунки в установах банків СФГ «ОСОБА_9», а також на земельні ділянки позивача.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 березня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 березня 2018 року і постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що районний суд не врахував вимоги ч.4 ст. ст. 153 ЦПК України в якій зазначено, що коли наданих заявником пояснень доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В відзиві на апеляційну скаргу ФГ «ОСОБА_9» вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення за заявою про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви, так як заявник не обґрунтував свої вимоги належними та допустимими доказами.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявник не надав доказів того, що відповідач має реальну можливість утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Стаття 150 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

В силу ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України - про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Заявником ОСОБА_5 не додано жодного належного та допустимого доказу того, що СФГ «ОСОБА_9» порушило його права як власника земельного паю та заподіяло шкоду, а не забезпечення позову в спосіб визначений заявником може призвести до невиконання судового рішення.

А тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки вжиття саме таких заходів забезпечення позову, які зазначені в заяві, мають мету повернення законним власникам їх земельних паїв саме через зупинення фінансово-господарської діяльності підприємства СФГ «ОСОБА_9».

З матеріалів справи вбачається, що СФГ «ОСОБА_9 є діючою юридичною особою та має активи, а тому забезпечивши позов шляхом накладення арешту на всі банківські рахунки та рухоме і нерухоме майно, позбавляє відповідача користуватись коштами, що є на рахунку і буде вважатися втручанням в господарську діяльність цього підприємства.

Посилання представника апелянта в своїй апеляційній скарзі, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення є безпідставним та не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки ґрунтується лише на припущеннях і не підтверджено жодними доказами.

Відповідно до частини 4 статті 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. До поточного часу ОСОБА_5 позовної заяви з приводу виниклого спору не подав.

Таким чином, суд першої інстанції дотримався вимог цивільного процесуального законодавства та постановив правильну ухвалу, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 258, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 березня 2018 року - залишити без задоволення, а ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков

В.І. Ювшин

Повний текст постанови виготовлено 12 червня 2018 року