Справа № 364/158/18
Провадження № 2/364/102/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю:

представника Позивача за первісним позовом ОСОБА_1 (довіреність від 22.01.2018 р. № 01-03/123, а.с. 73),

Позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2,

представника третьої особи Гордієнко О.Є. (довіреність від 26.03.2018 р. № 99, а.с. 74),

Відповідач ОСОБА_4 - не з'явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області матеріали цивільної справи за первісним позовом Володарської районної державної адміністрації Київської області (далі - Володарська РДА Київської області) в інтересах дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Комунальний заклад Київської обласної ради «Володарська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації» (далі - КЗ КОР «Володарська СЗОШ II-III ступенів - Центр реабілітації»), про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Володарська РДА, про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 06.02.2018 р. надійшла позовна заява Володарської РДА Київської області в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_4 та ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: КЗ КОР «Володарська СЗОШ II-III ступенів - Центр реабілітації»,про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Після прийняття судом (ухвала від 04.04.2018 р.) до спільного розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини первісним Позивачем 23.04.2018 р. було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 95-96), в якій первісний Позивач, відмовившись від позовних вимог до Відповідача ОСОБА_2 (батька дитини), просить суд: позбавити Відповідача ОСОБА_4 (мати дитини) батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; передати цю дитину для вирішення питання про її влаштування органу опіки та піклування Володарської РДА Київської області; стягнути аліменти з Відповідача ОСОБА_4 на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 39-40), починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування заявлених вимог Позивачем у позовній заяві зазначено, що Відповідач ОСОБА_4 має неповнолітню дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває у КЗ КОР «Володарська СЗОШІ ІІ-ІІІ ст. - Центр реабілітації» з 13.09.2010 р. до теперішнього часу. Ця неповнолітня дитина особисто звернулася до служби у справах дітей та сім'ї Володарської РДА Київської області із заявою, виклавши прохання розпочати процедуру позбавлення прав її батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Також Володарської РДА

Київської області звернувся КЗ КОР «Володарська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації» (Третя особа в справі) про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відносно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Як зазначає первісний Позивач у своїй позовній заяві, за час перебування дитини в названому комунальному закладі (з 13.09.2010 р.) мати дитини (Відповідач ОСОБА_4.) відвідувала дитину рідко, інколи приходила в стані алкогольного сп'яніння, на вихідні дні та на канікули додому її не забирала, не цікавилася станом здоров'я своєї дитини, її розвитком та навчанням, не брала участі у вихованні, матеріально не утримувала, не купувала одяг, взуття, канцтовари, миючі засоби тощо, з педагогами школи не спілкувалася. При цьому Відповідач проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1., у найманій будівлі, облаштованій під житло загальною площею 32 кв.м, житлова кімната та коридор знаходяться в антисанітарному стані, непридатному для проживання дитини, прибирання практично не проводиться, власного житла не має, не працює, має трьох дітей: двоє дітей вже повнолітні, а дочка ОСОБА_5 - є вихованкою у КЗ КОР «Володарська СЗОШІ ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації». Відповідач ОСОБА_4 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема, за: невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей; дрібне хуліганство; вчинення насильства в сім'ї, розпивання пива, алкогольних напоїв в громадських місцях; проживання без паспорта, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника міліції. Питання доцільності позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Володарській РДА Київської області з прийняттям рішення про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_4 та батька ОСОБА_2 відносно їх неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, якає вихованкою КЗ КОР «Володарська СЗОШІ ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації».

Після усунення недоліків на виконання ухвали суду від 19.02.2018 р. суд ухвалою від 27.02.2018 р. відкрив провадження в справі, встановив Відповідачам строк для подання відзиву та призначив підготовче судове засідання на 27.03.2018 р., відкладене на 04.04.2018 р. за клопотанням Відповідача ОСОБА_2 та через відсутність підтвердження повідомлення Відповідача ОСОБА_4 про день, час і місце підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 04.04.2018 р. прийнято до спільного розгляду зустрічний позов Відповідача ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Володарська РДА Київської області, про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, у зв'язку з цим Відповідачеві за зустрічним позовом встановлено строк для подання відзиву, Третій особі - для надання пояснень щодо зустрічного позову, відповідно в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 26.04.2018 р.

У зустрічному позові ОСОБА_2 просить суд виключити відомості про нього як про батька неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 р., з актового запису про народження цієї дитини. Зустрічний позов обґрунтовано тим, що з сторони 1996 року протягом близько трьох років перебували в шлюбі, проте подальше спільне життя не склалося, шлюб було розірвано. Приблизно в 2003 році вони помирилися та знов почали разом проживати, а через деякий час Відповідачка ОСОБА_4 повідомила, що вона вагітна, та в січні 2004 року народилася ОСОБА_5 Тому сторони, зважаючи на те, що проживали разом, хоча і не перебували у зареєстрованому шлюбі, подали до виконкому Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області в порядку статті 126 Сімейного кодексу України заяву та записали Позивача батьком ОСОБА_7 (актовий запис № 02 від 28.01.2004 р.), отримали свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 Проте надалі спільне проживання з ОСОБА_4 не склалося вдруге, остання разом із дочкою почала проживати окремо, спілкування між сторонами відсутнє.

Ухвалою суду від 26.04.2018 р. справу за згаданими вище первісним і зустрічним позовами було призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.05.2018 р., відкладене через неявку Відповідача ОСОБА_4 на 05.06.2018 р.

У судовому засіданні 05.06.2018 р. представник Позивача за первісним позовом та Третьої особи за зустрічним позовом позовні вимоги як за первісним, так і за зустрічним позовом підтримала у повному обсязі, просила первісний позов задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала, посилаючись на обставини, викладені в первісній позовній заяві з урахуванням зменшення позовних вимог, надала суду пояснення щодо обставин ухилення Відповідача ОСОБА_4 від виконання її обов'язків по вихованню дитини, щодо способу її життя, ставлення до дитини, утримання і виховання. Додатково пояснила, що неповнолітня ОСОБА_5 постійно перебуває в інтернаті з 2010 року, на канікулах мала можливість проживати зі своєю мамою (Відповідач), проте працівники служби у справах дітей та сім'ї Володарської РДА Київської області відвідували їх за місцем проживання мами в с. Надросівка, то бачили, що Відповідач живе в антисанітарних умовах, зловживає спиртними напоями, інколи поводить себе неадекватно, востаннє відвідували її минулим літом (тобто у 2017 році), коли ОСОБА_5 мала бути у Відповідача на канікулах, проте вчергове з'ясували, що дитина там не перебувала, ночувала то в своєї старшої (повнолітньої) сестри, то в рідного батька. У серпні 2017 року ОСОБА_5 з інтернатом їздила на оздоровлення, мати, як завжди, участі у забезпеченні такої поїздки, як і будь-яких інших питань оздоровлення, виховання, матеріального забезпечення дитини не брала. ОСОБА_8 особисто звернулася із заявою до служби у справах дітей та сім'ї Володарської РДА Київської області з проханням позбавити батьківських прав її мати.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у його позовній заяві. Додатково пояснив, що за час, коли від перебував з Відповідачем в офіційному шлюбі, в них народилося двоє дітей, які зараз вже є повнолітніми. Потім вони розлучилися, а через декілька років Відповідач повернулася до нього, стали проживати в цивільному шлюбі, через кілька місяців як зійшлися Відповідач народила дочку ОСОБА_7, в інтересах якої подано первісний позов, його записали батьком цієї дитини. Проте орієнтовно через три місяці після народження ОСОБА_6 пішла від нього та проживала разом з іншим чоловіком, якого зараз вважає батьком ОСОБА_7, той виховував її десь до семи років, точно не може сказати. Зараз у Позивача інша родина, виховує двох своїх неповнолітніх дітей, тому коли отримав первісний позов про позбавлення його батьківських прав щодо ОСОБА_6, вирішив, що треба виключити запис про нього як про її батька. При цьому ОСОБА_6 добровільна проходила генетичне дослідження в клініці «Беладент» (м. Біла Церква, Київська обл.) в присутності вихователя з інтернату, де вона перебуває.

Присутня у судовому засіданні 05.06.2018 р. представниця Третьої особи (КЗ КОР «Володарська СЗОШ II-III ступенів - Центр реабілітації»), де зараз перебуває неповнолітня ОСОБА_6, підтримала позовні вимоги за обома позовами, пояснивши, що ОСОБА_6 перебуває в названому закладі з 2010 року, коли пішла до 1-го класу, в інтернат її влаштувала мати (Відповідач), при цьому мати, коли відвідувала ОСОБА_6, що було дуже рідко, майже завжди була в нетверезому стані. Востаннє бачили Відповідача у 2016 році, коли запросили її на батьківські збори, але на самі збори її не пустили, оскільки Відповідач прийшла, будучи сильно п'яною, вела себе непередбачувано і неадекватно. ОСОБА_9, коли приходив час їхати до матері (Відповідача) на канікули, не хотіла їхати додому. За станом на тепер ОСОБА_9 закінчила навчання у 8-му та перейшла до 9-го класу, їй вже виповнилося 14 років, треба оформлювати паспорт громадянина України, проте її мати (Відповідач) усунулася від цього процесу, сам інтернат, не будучи опікуном дитини за наявності в неї обох батьків, не може вирішити за батьків таких питань. Також представниця Третьої особи повідомила суд, що ОСОБА_9 дужа гарно навчається, має схильність до малювання, декоративного мистецтва, хоча поступати та далі навчатися, але без допомоги батьків чи держави їй це буде зробити складно. Стосовно проходження ОСОБА_9 генетичного дослідження представниця Третьої особи суду повідомила, що особисто була присутня з ОСОБА_9 під час відібрання в неї біоматеріалу для дослідження, Позивач за зустрічним позовом повідомив як службу у справах дітей та сім'ї Володарської РДА Київської області, так і інтернат, де дитина перебуває, про проходження такого дослідження, тому вони поїхали в клініку в м. Біла Церква здати відповідні аналізи, при цьому ОСОБА_9 не заперечувала проти такого дослідження, оскільки їй відомо, що ОСОБА_2 не є її рідним батьком, оскільки зі своїм рідним батьком та матір'ю вона проживала до 7 років в іншому районі Київської області, а вже після того, як вона пішла до 1-го класу, її залишили в інтернаті.

Відповідач за первісним і зустрічним позовами ОСОБА_4 у судові засідання жодного разу не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася за усіма відомими адресами її проживання, у тому числі за зареєстрованою адресою місця проживання (а.с. 37, 60, 72, 94а,

120, 122), за адресою, зазначеною у позовній заяві (а.с. 1, 21, 33, 49, 107, 108), так і (а.с. 107, 108), а також в порядку частини одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) шляхом розміщення оголошення про виклик у судові засідання на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 75, 78, 93, 94, 113, 114, 119, 121), про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення засідань, а так само відзиву із запереченнями позовних вимог до суду не подавала.

Отже вважається, що Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в порядку частин сьомої, восьмої та одинадцятої статті 128 ЦПК України. Суд також бере до уваги, що під час вивчення службою у справах дітей та сім'ї Володарської РДА Київської області питання щодо доцільності позбавлення Відповідача батьківських прав та звернення до суду з даним позовом, Відповідач проживала за зазначеною в позовній заяві первісного Позивача адресою, за якою проводилося обстеження матеріально-побутових умов її проживання за станом на 08.11.2017 р. (а.с. 21, 23, 49, 51), надалі за станом на лютий 2018 року, коли було подано первісний позов і вирішувалося питання щодо відкриття провадження, вона покинула зазначене місце проживання (а.с. 33).

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин та керуючись частиною четвертою статті 223 ЦПК України, зважаючи на повторну неявку в судове засідання Відповідача, повідомленого належним чином у передбаченому статтею 128 ЦПК України порядку, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, передбачені частиною першою статті 280 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення відсутні.

Крім того суд враховує положення статті 3 Конвенції про права дитини та частина восьмої статті 7 Сімейного кодексу України про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Суд, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, розглянувши первісну та зустрічну позовні заяви, додані до них документи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи дану справу, виходить з такого.

Стосовно вимог за первісним позовом Володарської РДА Київської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її матері ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів судом встановлено, що Відповідач ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10) та є матір'ю неповнолітньої дочки ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого виконкомом Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області 28.01.2004 р., актовий запис № 02 (а.с. 12, 68), в якому у графі батьки зроблено запис: «Батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_4».

За загальними положеннями Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6).

Національне законодавство України покладає на батьків обов'язки утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та

моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (стаття 51 Конституції України, статті 150, 180 Сімейного кодексу України).

Права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини визначені також Законом України «Про охорону дитинства». Згідно з приписами частин першої, другої статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

На порушення наведених вимог Відповідач ОСОБА_4 своїх батьківських обов'язків щодо виховання і розвитку дітей не виконувала.

За довідкою КЗ КОР «Володарська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації» від 23.11.2017 р. № 439 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у 8 класі названого закладу з 13.09.2010 р. та перебуває на неповному державному утриманні (а.с. 15, 43). Згідно з актом, складеним цим навчальним закладом 09.11.2017 р., у період з 13.09.2010 р. до 09.11.2017 р. (тобто протягом більше 7 років) мати дитини ОСОБА_4 (Відповідач) відвідувала її рідко, інколи приходила в стані алкогольного сп'яніння, на вихідні дні та канікули додому не забирала, не цікавилася станом здоров'я, розвитком та навчанням, не брала участі у вихованні, матеріально не утримувала, з педагогами школи не спілкувалася, не купувала одяг, взуття, канцтовари, миючі засоби тощо (а.с. 17, 46).

Відповідно до довідки виконкому Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 09.11.2017 р. № 733 Відповідач ОСОБА_4 проживає (за станом на день розгляду справи проживала) без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1., у найманій будівлі, облаштованій під житло (а.с. 21, 49). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 08.11.2017 р. цей найманий будинок загальною площею 32 кв.м, житлова кімната та коридор знаходяться в антисанітарному стані, непридатному для проживання дитини, прибирання практично не проводиться, сильно захаращена і завалена різним мотлохом: пляшками, банками, папером, одягом та різними іншими речами, підсобне господарство не утримує (а.с. 23, 51). За характеристикою зазначеної сільської ради від 08.11.2017 р. Відповідач власного житла не має, не працює, має трьох дітей: двоє дітей повнолітні, третя донька знаходиться у школі-інтернаті, вихованням та піклуванням про дітей Відповідач не займається, інтерес до життя дітей відсутній, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, найчастіше проводить час з друзями та у пошуку грошей на випивку, потягом тривалого часу не з'являється за місцем свого проживання, на зауваження з боку виконавчого комітету вказаної сільської ради щодо непорядного способу життя та неналежного виховання дітей не реагує (а.с. 22, 50).

Крім того, суд бере до уваги як характеризуючи особу Відповідачки дані, надані Володарським відділенням поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про неодноразове щорічне, починаючи з 2010 року, притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності: за статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей); за статтею 173 (дрібне хуліганство); за статтею 173-2 (вчинення насильства в сім'ї); за статтею 178 (розпивання пива, алкогольних напоїв в громадських місцях); за статтею 197 (проживання без паспорта); за статтею 185 (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника міліції) (а.с. 20, 47).

Неповнолітня ОСОБА_5 31.10.2017 р. особисто звернулася із заявою до служби у справах дітей та сім'ї Володарської РДА Київської області, зазначивши, що її батьки, в тому числі

Відповідач, не займаються її вихованням, не турбуються про її здоров'я та майбутнє, не утримують її матеріально, а тому вона просить розпочати процедуру позбавлення батьківських прав її батьків (а.с. 13, 41). Також до Володарської РДА Київської області надійшло звернення КЗ КОР «Володарська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації» від 23.11.2017 р. № 438 про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, зокрема ОСОБА_4 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14, 42).

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав, зокрема, ОСОБА_4 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Володарській РДА Київської області, на якому було прийнято рішення надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, зокрема, матері ОСОБА_4 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є вихованкою КЗ КОР «Володарська СЗОШІ ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації» (а.с. 7-9).

Відповідно до положень пункту 2 частини першої, частин третьої, четвертої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них; під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

На підставі частини першої статті 165 названого Кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування.

За роз'ясненнями, викладеними у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (пункт 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України).

За встановлених судом обставин та наведених законодавчих підстав, зважаючи на особисте звернення неповнолітньої дитини і враховуючи висновок Володарській РДА Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав, суд прийшов до висновку, що Відповідачка ОСОБА_4 на порушення вимог законодавства України з питань охорони дитинства протягом тривалого часу (з 2010 року, тобто вже близько 8 років) ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, моральний та духовний розвиток, її навчання, підготовку її до самостійного життя, не спілкується з нею в необхідному обсязі, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав відносно її дитини.

Зважаючи на наявність наведених підстав для позбавлення Відповідача ОСОБА_4батьківських прав та відсутність можливості передачі дитини іншим родичам за станом на час розгляду цієї справи, суд вважає необхідним передати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Володарської РДА Київської області на підставі частини п'ятої статті 167 Сімейного кодексу України.

Разом з тим, позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей; батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина четверта статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», частина друга статті 166, стаття 180 Сімейного кодексу України).

Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; аліменти можуть перераховуватися за рішенням суду на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України; такий особистий рахунок відкривається у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (частина третя статті 166, частини друга, третя статті 193 Сімейного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При цьому встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 названого Кодексу).Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (частини перша, друга статті 184, частина перша статті 191 Сімейного кодексу України).

Зважаючи на наведене та виходячи з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття, суд, оцінивши в сукупності надані Позивачем докази, вважає, що Відповідач спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини та зобов'язана згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати її, тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом до ОСОБА_4, третя особа: Володарська РДА Київської області, про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 р. (а.с. 65-67), за даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого виконкомом Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області 28.01.2004 р., актовий запис № 02 (а.с. 12, 68), він записаний батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 Разом з тим, згідно з експертним висновком про біологічне батьківство від 22.03.2018 р. № MG18-43682/C1F1 вірогідність біологічного батьківства Позивача як ймовірного батька відносно дитини ОСОБА_5 по 8-ми інформативним локусам становить 0 %, а відтак його батьківство виключається (а.с. 69, 70, 91, 97, 100, 103, 106).

За нормами частин першої-третьої, шостої статті 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини, зокрема відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини; у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження; оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття; до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

За роз'ясненням пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» предметом доказування в справах про

оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

З огляду на викладене та враховуючи те, що ОСОБА_2 не є біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, підстави для позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на утримання цієї дитини відсутні, а його зустрічний позов про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини - підлягає задоволенню.

Крім того, за імперативними нормами статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача за зустрічним позовом та на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному за статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за станом на день пред'явлення позову.

У порядку пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд також допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Відповідача ОСОБА_4 аліментів на утримання її неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статями 134, 136, 164, 166, 167, 180, 181, 184, 191, 193, 245 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 76, 81, 89, 128, 141, 193, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355, 430, підпунктами 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Володарської районної державної адміністрації Київської області в інтересах дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: КЗ КОР «Володарська СЗОШ II-III ступенів - Центр реабілітації»,про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Володарська районна державна адміністрації Київської області, про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.), відносно її дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 02 від 28.01.2004 р.

Виключити запис про ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного виконкомом Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області 28.01.2004 р. за № 02.

Передати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Володарської районної державної адміністрації Київської області для вирішення питання про її влаштування.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову - 06.02.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_1 р. на особистий рахунок названої дитини у відповідному відділенні Державного ощадного банку України, який повинен бути відкритий у місячний строк з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.), на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області - для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Копії повного рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354, підпункти 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги - рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія скороченого рішення суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.

Повне рішення суду буде складено не пізніше 15.06.2018 р.

Повне рішення суду складено 14.06.2018 р.

Суддя Л.А. Макаренко