Справа № 185/9955/17
Провадження № 2/185/1015/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2018 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Пожидаєвої Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/9955/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-
В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 27 вересня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого остання взяла у позивача грошові кошти в розмірі 256 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобов'язалась повернути 10.10.2016 року. Крім того, договором передбачено сплата позичальником процентів за користування позиками у розмірі 10% в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку. Виконання відповідачем зобов'язань за договором позики забезпечується договором поруки від 27.09.2016 року, який був укладений між позивачем та ОСОБА_3, згідно з яким поручитель поручився перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за договором позики від 27 вересня 2016 року. Позичальник зобов'язання за договорами належним чином не виконала, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом.
В судове засідання позивач, представник позивача не з'явились, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомили.
Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики від 27.09.2016 року, відповідно до якого остання взяла у позивача грошові кошти в розмірі 256 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобов'язалась повернути 10.10.2016 року.
Крім того, згідно із п. 4.2. договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти у розмірі 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Відповідно до розписки ОСОБА_2 від 27.09.2016 року нею отримано від ОСОБА_1 гроші в розмірі 256 грн., які вона зобов'язалася повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 27.09.2016 року.
Позичальник не виконала умови договору належним чином.
Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
У зв'язку з неповерненням грошей у строки, передбачені п. 4.1 договору, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування позикою в розмірі, передбаченому п. 4.2 договору, а саме 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховуються до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач у повному обсязі виконала свої зобов'язання, натомість боржник порушила умови договору, в наслідок чого позивач не може повернути кошти, які були надані позичальнику згідно договору позики.
Таким чином, сума заборгованості по договором позики, заявлена в позові підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 89, 133, 141, 258-265, 212, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. С. Зінченко