Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/787/18
провадження: 2/614/263/18
категорія: 26

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2018 року

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/787/18

Борівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Гуляєвої Г.М., за участю секретаря Євтіхієвої С.В.,

розглянувши в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу

за участю учасників справи:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

21.08.2018 р. позивач звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, в якому вказав, що 19.04.2018 р. між сторонами по справі було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 3 100 грн. Для підтвердження факту укладення договору позики була оформлена розписка від 19.04.2018 р.

За вказаною розпискою відповідач зобовязався повернути грошові кошти до 19.06.2018 р. Однак, до теперішнього часу кошти повернуті не були.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг в сумі 3100 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді від 22.08.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалу суду про відкриття спрощеного провадження від 22.08.2018 року відповідач отримав 25.08.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

12.09.2018 р. до Борівського районного суду Харківської області надійшов відзив, згідно якого відповідач визнає позовні вимоги частково в сумі 2590.00 грн. з наступних підстав. Відповідачу терміново потрібні були гроші і він позичив 100 доларів США у ОСОБА_1 Проте в розписці ОСОБА_2, на прохання позивача, написав не 100 доларів США, а 3100 грн. При цьому, позивач пояснив ОСОБА_2, що це він дає йому грошові кошти в борг під відсотки, і тому в суму 3100 грн. (ніби-то по курсу НБУ станом на 19.04.2018 р.) він уже включив проценти за користування грошовими коштами.

В той же день відповідач у Борівському відділенні «Ощадбанку» здійснив валютно-обмінну операцію продав взяті у борг у позивача 100 доларів США за обмінним курсом і отримав за них 2590.00 грн., що підтверджується квитанцією № НОМЕР_1 про здійснення валютно-обмінної операції від 19.04.2018 р.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, дав пояснення аналогічні відзиву.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобовязанням її повернення та дати отримання коштів.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що 19.04.2018 р. ОСОБА_2 взяв у борг 3100 грн. у ОСОБА_1 з обовязком повернути кошти через два місяці, що вбачається з розписки від 19.04.2018 р. (а.с.7).

Таким чином, письмова розписка, в якій сторони домовилися про всі істотні умови позики відповідає змісту ст. 1047 ЦК України. Тому в силу ст. 1049 ЦК України ОСОБА_2 як позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві ОСОБА_1 позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем 19.06.2018 р. Однак, ОСОБА_2 цього обовязку не виконав.

При цьому, відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на спростування обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог. Обставини, викладені у відзиві, суд оцінює критично, оскільки вони підтверджені лише квитанцією про здійснення валютно-обмінної операції від 19.04.2018 р., яка не містить відомостей щодо особи, яка приймала участь у даній операції та не є достатнім і належним доказом вказаних обставин.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 141, 211, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст. 202, 207, 526, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: 63822, вул. Миру, б. 39 с. Гороховатка Борівського району Харківської області, паспорт серії ММ № 428964 виданий Борівським РВ МВС України в Харківській області 14.03.2000 р., РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: вул. Центральна, б. 15 с. Гороховатка Борівського району Харківської області, фактично мешкає по вул. Миру, б. 14 в с. Гороховатка Борівського району Харківської області, РНОКПП НОМЕР_3) борг у сумі 3 100 (три тисячі сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 19.09.2018 р.

Головуючий суддя Гуляєва Г. М.