Справа № 372/1863/18
Провадження № 2-1265/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Євдокімова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у його власності перебуває автомобіль ВАЗ 2107, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, в квітні 2018 року позивач вирішив здійснити відчуження автомобіля, прибувши до територіального сервісного центру № 3244 з метою перереєстрації автомобіля, позивачу стало відомо, що на вказаний автомобіль накладено арешт, згідно з постановою ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області № 156 дв 1 від 05 вересня 2007 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження на підставі виконавчого листа № 2-1694 від 16.07.2002 року виданого Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видій доходу. 10.07.2008 року дружина позивача, ОСОБА_3 подала заяву до ОСОБА_2 міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області заяву про відкликання виконавчого листа. 14.07.2008 року ОСОБА_2 ВДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, однак при закритті виконавчого провадження за заявою стягувача не було винесено постанову про скасування постанови про арешт майна боржника. В квітні 2018 року позивач звернувся до ОСОБА_2 міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області з заявою про зняття арешту з майна. 25.04.2018 року позивач отримав відповідь ОСОБА_2 міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, в якій для вирішення питання звільнення майна з під арешту рекомендовано звернутися до суду. Борг позивача перед третьою особою ОСОБА_3 відсутній, тому позивач просить в судовому порядку скасувати арешт накладений ДВС ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції в Київській області.

Ухвалою Обухівського районного суд Київської області від 05 липня 2018 у справі вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання представника не направив, заяв та клопотань до суду не подав.

Третя особа підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 забрала в 2008 році, заборгованості по аліментам у позивача немає.

Вислухавши позивача, третю особу, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником автомобіля ВАЗ 2107, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС № 061804.

Згідно постанови ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області № 156дв1 від 05 вересня 2007 року накладено арешт на транспортні засоби, що належать ОСОБА_1, на підставі виконавчого листа № 2-1694 від 16.07.2002 року виданого Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини усіх видів заробітку.

В квітні 2018 року року позивач звернувся до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області з заявою про зняття арешту з майна.

Відповідно до повідомлення ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 6334 від 25.04.2018 року, позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання звільнення майна з-під арешту.

Як вбачається з повідомлення ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 8678 від 17.05.2018 року, на заяву ОСОБА_3, 14.07.2008 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання рішення суду, а виконавче провадження на даний час на виконанні не перебуває, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись 4, 10, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 316,319,321 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Припинити обтяження в виді накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2107 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, сірого кольору , що належить ОСОБА_1 на праві власності, накладений на підставі постанови Державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції № 156 дв1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Зінченко