РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 року Провадження №2/425/261/18

Справа №425/1070/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Окрошко О.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

24.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до ОСОБА_2, в якому вказала, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1

У зазначеній квартирі зареєстрований за місцем проживання її колишній співмешканець - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2013 року відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей у квартирі немає. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач знятися не бажає.

Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.05.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 29.05.2018 року.

29.05.2018 року справу слуханням відкладено до 19.06.2018 року у зв,язку з повторним викликом в судове засідання сторін.

У судове засідання позивач не з,явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути в її відсутність, не заперечувала проти ухвалення рішення суду при заочному розгляді справи (а.с.-43).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судові засідання за адресою, відповідно відомостей загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, які були повернуті на адресу суду з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 27-42).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з

повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч.1 ст.131 УПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно копії ордеру на житлове приміщення № 850 від 20.10.1982 року , виданого Виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Рубіжанської міської ради народних депутатів від 04.10.1982 року №397, ОСОБА_3 разом з дружиною- ОСОБА_4. та дочкою - ОСОБА_1 отримав право зайняття житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно копій типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.11.2016 року Комунальне підприємство КП «БТІ» Рубіжанської міської ради Луганської області уклало договір із споживачем ОСОБА_1 на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Відповідно договору про користування електричною енергією побутовим споживача від 04.08.10 року (а.с.9-10), договору про надання послуг з центрального опалення від 19.03.2013 року (а.с.11-12), договору про надання населенню послуг за газопостачання від 15.05.2017 року (а.с.14), усі угоди укладені з споживачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

З інформації загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 258 від 27.04.2018 року вбачається, що відповідно до реєстру територіальної громади м. Рубіжне Луганської області та поквартирної картки, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований за паспортом громадянина України серії НОМЕР_1, який виданий 20.04.2001 року Джанкойським МРВ ГУ МВС України в Криму (а.с.18).

З довідки про склад сім,ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, станом на 23.03.2018 року, вбачається, що в якості «тимчасовий наймач», з 03.07.2014 року за адресою: АДРЕСА_1

зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

З акту про встановлення факту фактичного місця проживання від 16.04.2018 року виходить, що у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично не проживає (а.с. 16).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.

Відповідно з наведеною нормою та п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 за № 2, наймач або член його сім'ї втрачає право користування жилим приміщенням якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Доказами вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо).

У відповідності з вимогами ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Таким чином , суд приходить висновку , що відповідач був зареєстрований у спірному житловому приміщенні, членом сім"ї наймача не являється. З 2014 року відповідач не мешкає в спірній квартирі, отже втратив право користування нею, а тому є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. .

Отже позовні вимоги є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 81, 280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, виданий 20.04.2001р. Джанкойським МРВГУ МВС України в Криму, ( згідно довідки Державної фіскальної служби України від 03.05.2018 року, надати реєстраційний номер облікової картки ОСОБА_2 не має можливості з причини неможливості однозначно ідентифікувати фізичну особу), таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного

суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Москаленко