У х в а л а

20 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 712/791/2012

провадження № 61-41912ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2012 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 27 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В. І., третя особа - міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2012 року позов задоволено. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В. І., зареєстрований у реєстрі від 09 червня 2009 рокуза № 752, про звернення стягнення на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1, таким, що не підлягає виконанню.

Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 27 червня 2018 року заочне рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2012 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про стягнення судового збору.

31 липня 2018 року (відповідно до відмітки на конверті) ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2012 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 27 липня 2018 року. При цьому вказувала, що копію постанови суду апеляційної інстанції отримано її представником - адвокатом ОСОБА_3 - 10 липня 2018 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом також із таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Усупереч вимогам пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначено дату прийняття оскарженої постанови суду апеляційної інстанції - 27 липня 2018 року, натомість згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень (реєстровий номер 75162780) дата постанови Апеляційного суду Черкаської області - 27 червня 2018 року.

З огляду на викладене, заявнику у даній справі слід вірно зазначити дату рішення (постанови), що оскаржується, та з її урахуванням визначитися щодо необхідності вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько