Cправа № 127/9769/18
Провадження № 2/127/1677/18
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
08 червня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Марценюк А.М.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №127/9769/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позов мотивований тим, що позивач та відповідач з 03.08.2016 перебувають у шлюбі.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем.

Чотири останні місяці сторони разом не проживають, сімейні відносини не підтримують. З тієї пори відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає хоча є офіційно працевлаштованим.

Позивач на даний час не працює оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку з чим останній важко самостійно матеріально утримувати дитину.

Інших осіб на утриманні у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться.

В силу викладених обставин позивач звернулася до суду з даним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

З аналогічних підстав позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення їхньою дитиною трьох років.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2018 об`єднано в одне провадження цивільні справи №127/9772/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та №127/9769/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини. (а.с. )

Таким чином, з урахуванням об`єднаних вищевказаних позовних заяв позивач просить суд:

- стягнути з відповідача на її користь, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

- стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення їхньою дитиною трьох років.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у них.

Представник відповідача в судовому засіданні, з урахуванням об`єднаних позовних заяв, позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/5 частини від доходу відповідача на утримання неповнолітньої дитини. У своєму відзиві на позовну заяву останній зазначив, що ОСОБА_3 жодним чином не відмовляється та не ухиляється від свого обов`язку по утриманню неповнолітньої доньки, однак відповідач аліменти на її утримання має сплачувати в іншому розмірі, ніж просить позивач. З дружино та донькою відповідач разом не проживає з середини квітня 2018 року. На даний час ОСОБА_3 є військовослужбовцем та працює на посаді начальника складу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та його середньомісячний заробіток складає 10461,67 грн. Таким чином, 1/3 частки від усіх доходів відповідача, які позивач просить стягнути з останнього в якості аліментів на утримання дитини становитиме 3487,22 грн. на місяць. Представник відповідача вважає, що достатнім розміром аліментів на утримання доньки буде 1/5 від усіх доходів ОСОБА_3 , що приблизно буде становити 2092,33 грн. Крім того, на думку представника відповідача, посилання позивача на те, що аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача є необхідними для придбання в тому числі ліків для дитини є безпідставними, оскільки витрати на лікування дитини є додатковими витратами на дитину та не входять до складу аліментів, а відтак не можуть впливати на їх розмір. Разом з тим, у своїй позовній заяві позивач не наводить жодного доказу необхідності стягнення аліментів саме в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача. Крім доходів відповідач також має і витрати, до складу яких серед іншого входять: кредитні зобов`язання перед ПАТ "Державний ощадний банк України" в сумі 29000,00 грн., які є спільним боргом подружжя та щомісячний платіж по якому становить близько 1500,00 грн.; витрати на оренду житла, щомісячна орендна плата за яке становить 3000,00 грн. плюс близько 500,00 грн. витрат за комунальні послуги. Враховуючи вищевказані витрати ОСОБА_3 , останній не має можливості одночасно сплачувати аліменти на утримання дитини та надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.08.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №1667 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 03.08.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. (а.с. 4)

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 09.03.2017 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 та ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 5)

Як вбачається з акту КП "Жмеринкакомунсервіс" від 25.04.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також проживає та зареєстрована ОСОБА_6 .(а.с. 6)

В той же час, в судовому засіданні позивач пояснила, що на даний час вона разом з донькою проживає в с. Носківці Жмеринського району Вінницької області у зв`язку з тим, що вона не має фінансової можливості винаймати житло у м. Вінниці.

Згідно з Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_7 №110 від 12.06.2017, старший солдат ОСОБА_1 , бухгалтер фінансово - економічної служби, з 10.06.2017 по 06.03.2020 вважається такою, що вибула у відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. (а.с. 7)

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України)

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини.

Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи те, що неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом із позивачем, а позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача, розмір аліментів слід визначити у частці від заробітку (доходу) останнього.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема відповідно до частини першої вказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з довідкою №70 від 15.05.2018, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_3 дійсно працює у Військовій частині НОМЕР_1 НГУ на посаді начальника складу. За період з листопада 2017 року по квітень 2018 року зарплата останнього склала 62770,00 грн., утримано з яких: ПДФО - 11136,60 грн., військовий збір - 928,07 грн., а середній заробіток складає 10461,67 грн. (а.с. )

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 11.08.2016 ОСОБА_3 до ПАТ "Державний ощадний банк України" було подано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредит), відповідно до якої останній отримав кредит на споживчі потреби на картковий рахунок, бажаний розмір якого - 29000,00 грн., а максимальний - 40000,00 грн. на строк - 36 місяців. Процентна ставка за користування кредитом складає 30% річних. (а.с. )

Також матеріалами справи встановлено, що 30.04.2018 між ОСОБА_3 (орендарем) з однієї сторони та ОСОБА_8 (орендодавцем) з другої сторони укладено договір оренди квартири, за користування якої орендар зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату у розмірі 3000,00 грн. за кожен місяць терміну оренди. (а.с. ).

Вказана інформація також підтверджується актом приймання - передачі, укладеним між вищевказаними особами 30.04.2018. (а.с. )

Відповідно до службової характеристики на старшину ОСОБА_3 , виданої 27.03.2018 Військовою частиною НОМЕР_1 , відповідач за своїми професійними, діловими і моральними якостями відповідає займаній посаді, останнього доцільно відправити на навчання до НАНГУ. (а.с. )

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні її потреби. Крім того суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, інших осіб на утриманні не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині.

В той же час судом встановлено, що у відповідача наявні щомісячні витрати, зокрема: витрати на погашення кредиту, а також витрати на оренду квартири, а тому стягнення з останнього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від його заробітку може поставити його у скрутне матеріальне становище.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини другої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з частиною четвертою статті 84 СК україни право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6 ст. 84 СК України).

Як зазначено вище та не заперечується представником відповідача, позивач проживає разом із дитиною.

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення (Лівобережне) №1206 від 08.05.2018, за період з квітня 2017 року по березень 2018 року, ОСОБА_3 отримував щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини, сума якої складала 860 грн. на місяць.

Як пояснила позивач в судовому засіданні та не заперечувалось представником відповідача, у зв`язку з тим, що сторони почали проживати окремо з квітня 2018 року вищезазначену грошову допомогу отримує позивач.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років та її дохід складає лише грошова допомога при народженні дитини, сума якої становить 860 грн. на місяць. Відповідач при цьому офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, розмір якого становить 10461,67 грн. на місяць.

Відповідно до частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує, що позивач на даний час не має власного заробітку, оскільки здійснює догляд дитини до досягнення нею трирічного віку, а відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, отримує стабільний дохід, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення їхньою донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, також є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно зі саттею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення їхньою донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати.
При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 26 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати із ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 26 квітня 2018 року до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: