Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3499/18
Р І Ш Е Н Н Я

13 червня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

за участь представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3, в особі адвоката ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ФОН-РААБЕ» про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно шляхом зняття арешту, -

встановив:

ОСОБА_3, в особі адвоката ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПП «ФОН-РААБЕ» про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно шляхом зняття арешту.

Позов обгрунтовує тим, що згідно з Дублікатом договору купівлі-продажу від 21 липня 2005 року позивач став власником ? частини квартири №6, що знаходиться в будинку № 50, по вулиці Седова у м. Черкаси. Згідно з договором купівлі-продажу частини квартири від 3 червня 2013 року, позивач придбав у ОСОБА_4 іншу ? частину квартири №6, що знаходиться в будинку № 50, по вулиці Седова у м. Черкаси. Отже, наразі позивач являється єдиним власником квартири №6, що знаходиться в будинку № 50, по вулиці Седова у м. Черкаси. Маючи намір розпорядитися зазначеною квартирою, позивач отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті чого, дізнався що ухвалою Придніпровського районного суду від 17 липня 2013 року було накладено арешт на ? частину двокімнатної квартири, яка нібито належить ОСОБА_4 Позивачем встановлено, що відповідач звертався з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу по договору про надання юридичних послуг. Позивач участі у зазначеній справі не брав.

Згідно з рішеннями, що містяться в ЄДРСР по цивільній справі №711/4992/13, позивачем також встановлено, що ПП «Фон-РААБЕ» в рамках зазначеної цивільної справи просило звернути стягнення на майно ОСОБА_4 у вигляді 1/2 частини квартири, яку остання отримала у спадок після смерті її матері. Також, зі змісту наявних в ЄДРСР рішень по цивільній справі №711/4992/13 вбачається, що ПП «Фон-РААБЕ» зверталося до суду із заявою про забезпечення позову. В той же час, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2013 року справу №711/4992/13, за позовом Приватного підприємства «Фон-РААБЕ» до ОСОБА_4 було направлено за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області, де зазначена справа була розглянута по суті і ПП «Фон-РААБЕ» було відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі. Разом з тим, питання щодо скасування заходів забезпечення позову, під час ухвалення рішення, не було вирішено.

Отже, арешт порушує право приватної власності позивача на ? частину квартири, оскільки позивач став власником квартири з 3 червня 2013 року, а арешт накладено ухвалою Придніпровського районного суду 17 липня 2013 року, з метою забезпечення позову позову до вже колишнього власника частини квартири ОСОБА_4

Просить суд зняти арешт з ? частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1., накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2013 року, по справі №711/4992/13, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за номером 1875133. Стягнути з ПП «Фон-РААБЕ» на користь ОСОБА_3 судовий збір.

Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2018 року, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 11 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з Дублікатом договору купівлі-продажу від 21 липня 2005 року позивач став власником ? частини квартири №6, що знаходиться в будинку № 50, по вулиці Седова у м. Черкаси. Згідно з договором купівлі-продажу частини квартири від 3 червня 2013 року, позивач придбав у ОСОБА_4 іншу ? частину квартири №6, що знаходиться в будинку № 50, по вулиці Седова у м. Черкаси. Отже, наразі позивач являється єдиним власником квартири №6, що знаходиться в будинку № 50, по вулиці Седова у м. Черкаси. Маючи намір розпорядитися зазначеною квартирою, позивач отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті чого, дізнався що ухвалою Придніпровського районного суду від 17 липня 2013 року було накладено арешт на ? частину двокімнатної квартири, яка нібито належить ОСОБА_4 Позивачем встановлено, що відповідач звертався з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу по договору про надання юридичних послуг. Позивач участі у зазначеній справі не брав.

Згідно з рішеннями, що містяться в ЄДРСР по цивільній справі №711/4992/13, позивачем також встановлено, що ПП «Фон-РААБЕ» в рамках зазначеної цивільної справи просило звернути стягнення на майно ОСОБА_4 у вигляді 1/2 частини квартири, яку остання отримала у спадок після смерті її матері. Також, зі змісту наявних в ЄДРСР рішень по цивільній справі №711/4992/13 вбачається, що ПП «Фон-РААБЕ» зверталося до суду із заявою про забезпечення позову. В той же час, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2013 року справу №711/4992/13, за позовом Приватного підприємства «Фон-РААБЕ» до ОСОБА_4 було направлено за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області, де зазначена справа була розглянута по суті і ПП «Фон-РААБЕ» було відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі. Разом з тим, питання щодо скасування заходів забезпечення позову, під час ухвалення рішення, не було вирішено.

Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, ратифікованої ЗУ від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пунктом 2 ППВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 встановлено, що позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність).

Згідно з п. 2 ППВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року №5, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі зокрема є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно.

Отже, беручи до уваги те, що позивач став власником ? частини квартири на яку було накладено арешт до того моменту, як ухвалою суду було накладено заборону на її відчуження, те що підстави для забезпечення позову відпали через відмову в задоволенні позову та враховуючи те, що наявність арешту створює позивачу перешкоди в реалізації ним свого права власності на квартиру, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного, ст. 317-319 ЦК України, ППВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року №5, керуючись ст.ст. 76-81, 263-265,268,273 ЦПК України,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з ? частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1., накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2013 року, по справі №711/4992/13, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за номером 1875133..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: ОСОБА_5