АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/5374/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року місто Київ

справа № 759/12429/15-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та за апеляційною скаргою відповідача публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Ул'яновської О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року позивач звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів, в якому просив:

стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на його користь матеріальний збиток у розмірі 49000 грн.;

стягнути з ПАТ «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на його користь матеріальний збиток у розмірі 109313, 93 грн.;

стягнути з ПАТ «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК»на його користьморальну шкоду у розмірі 6100 грн.;

стягнути з ПАТ «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на його користь витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1700 грн.;

стягнути з ПАТ «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК»на його користьвитрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.;

стягнути солідарно з відповідачів судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що13 березня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «VolkswagenTransporter», д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності ПАТ «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та транспортного засобу «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням, власником якого є ОСОБА_3, внаслідок чого позивачу завдано матеріальну шкоду.

Вказував, що постановою Святошинського районного суду міста Києва від 02 липня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Зазначав, що автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», а відтак страхова повинна відшкодувати завдану шкоду у межах ліміту відповідальності, а ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК»різницю між фактичним розміром і страховою виплатою.

Посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому була завдана моральна шкода, яка виразилася у спричиненні тілесних ушкоджень, які викликали фізичний біль та страждання.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 частину вартості матеріального збитку у розмірі 49000 грн.

Стягнуто з ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на користь ОСОБА_1 частину вартості матеріального збитку у розмірі 109313,93 грн.

Стягнуто з ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу у розмірі 1700 грн.

Стягнуто солідарно з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1496,60 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 49000 грн. скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що суд ухвалюючи рішення, належним чином не дослідив обставин справи, доказів та не надав оцінки запереченням страховика, а також не дослідив, чи виконав позивач свої обов'язки відповідно до умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо належного повідомлення страховика про дорожньо - транспортну пригоду, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначав, що дорожньо-транспортна пригода сталася 13 березня 2015 року, позовну заяву позивачем було подано 07 серпня 2015 року. Отримавши позовну заяву, страховик подав свої заперечення, де вказав, що для виплати страхового відшкодування потерпілому, тобто позивачу, необхідно виконати умови спеціального Закону. Але позивач звернувся до страховика із заявою лише 21 березня 2016 року, тобто більше ніж через рік з моменту ДТП.

Посилався на те, що позивач всупереч ст.33-1.1, 33.3 Закону, не надав страховику автомобіль в пошкодженому стані для огляду, оскільки, зі слів позивача останній його продав, а відтак вважають, що саме позивач свідомо не виконав покладений на нього ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок.

Вказував, що суд помилково та безпідставно, не з'ясувавши всіх обставин справи, не надавши оцінки доводам ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» стосовно відмови у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п.37.1.3, 37.1.4 ст. 37 Закону дійшов висновку про стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 49000 грн., тобто судом на користь позивача додатково стягнута сума понад встановлений судом розмір матеріального збитку (109131,93 грн.).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати частково та ухвалити нове в частині розміру стягнутих збитків з ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», яким стягнути з банку на користь позивача матеріальний збиток у розмірі 60313,93 грн.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних відносин ст.1194 ЦК України.

Вказував, що у спірних відносинах ліміт відповідальності дорівнює 173562,86 грн. (загальний розмір матеріальної шкоди), а тому враховуючи те, що автомобіль після ДТП було продано за 64248,93 грн., то субсидіарному стягненню підлягають грошові кошти в сумі 109313,93 грн. Якщо зі страхової компанії стягнуто на користь позивача 49000,00 грн. (страхове відшкодування), то для повного відшкодування шкоди потрібно стягнути з банка 60313,93 грн., а не 109313,93 грн., як вказано у рішенні суду першої інстанції.

Відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», в якій вказував на те, що він заперечує проти задоволення даної скарги. Зазначав, що судом правильно встановлено розмір матеріального збитку, який заподіяний позивачу і те, що ця сума належить до стягнення з ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», а тому твердження про те, що зі страхової компанії має бути стягнуто 49000 грн. є необґрунтоване та не відповідає обставинам справи. Посилався на те, що згідно з п.1.4 ст.37 Закону, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є неподання потерпілим заяви про виплату страхового відшкодування впродовж 1 року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. А відтак вважають, що позовні вимоги щодо стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь позивача у розмірі 49000 грн. взагалі задоволенню не підлягають, оскільки наявні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Відповідач ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», в якій зазначав, що вони не погоджуються з її доводами. Вказував, що судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалось ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність банку була застрахована згідно полісу АФ № 742796, а тому страхове відшкодування в сумі 49000 грн. повинно буде стягнуто на користь позивача саме з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

У порядку п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» свою апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав, щодо розгляду апеляційної скарги відповідача ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» покладалася на розсуд суду.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду проти апеляційних скарг заперечував та просив рішення суду першої інстанції у справі залишити без змін.

Представник третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», проти апеляційної скарги відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заперечував.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справи у відсутності відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року в частині відшкодування моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу та витрат на проведення авто товарознавчого дослідження апелянтами не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не перевіряється.

Судом встановлено, що автомобіль «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував позивач належить на праві власності ОСОБА_3

Автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1належить на праві власності ПАТ «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК».

13 березня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу «PeugeotExpert», д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок чого позивачу завдано матеріальну шкоду.

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

На підставі вказаного ДТП у СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві було відкрито кримінальне провадження №0002915 за ч.1 ст. 286 КК України, яке постановою СВ Святошинського РУ ГУМВС України у місті Києві від 21 травня 2015 закрито у зв'язку з відсутністю у вказаному діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 02 липня 2015 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ст.124 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільна-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7427698.

Позивач ОСОБА_1 21 березня 2016 року звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, з метою виплати страхового відшкодування, внаслідок ДТП, яке трапилося 13 березня 2015 року (т.1 а.с. 113).

Листом від 21 березня 2016 року вих.№21036-20604/а відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки заява про виплату страхового відшкодування подана зі спливом одного року з моменту ДТП (т.1 а.с. 114).

До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності вказаний Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі статтею 6 даного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

З огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

За змістом статей 9, 22-28 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які, зокрема, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону).

Пунктом 35.1 статті 35 Закону визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статті 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Умовами ст.37 Закону передбачено виключний перелік випадків, коли є законною відмова у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно з пунктом 37.1.4 статті 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, в тому числі і: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 лише 21 березня 2016 року звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, з метою виплати страхового відшкодування, внаслідок ДТП, яке трапилося 13 березня 2015 року.

Тобто, позивач звернувся до страхової компанії із заявою більше ніж через рік з моменту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13 березня 2015 року.

У судовому засіданні апеляційного суду відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надав довідку від 11 вересня 2018 року вих.№110918-365/10 з якої вбачається, що у період з 13 березня 2015 року по 21 березня 2016 року ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із письмовими повідомленнями, заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку, які передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не звертався.

Інформацію щодо дзвінків ОСОБА_1, інших осіб до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» стосовно ДТП 13 березня 2015 року року надати не є можливим, оскільки така інформація не збереглася.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивач не скористався правом звернутися до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування у встановлений законом строк, а відтак страховик ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» підставно відмовив у виплаті позивачу страхового відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу у розмірі 49000 грн., оскільки із вимогою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся до страховика тільки 21 березня 2016 року, хоча ДТП сталася 13 березня 2015 року.

Вирішуючи спір про стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 суми страхового відшкодування у розмірі 49000 грн., суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, а відтак колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року в частині стягнення з ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування та судових витрат та ухваленням в цій частині нового про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Що стосується вимог про стягнення з ПАТ «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на користь позивача частини вартості матеріального збитку у розмірі 109313, 93 грн., колегія суддів вважає зазначити наступне.

Частиною 1 ст.1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

Дорожньо-транспортну пригоду 13 березня 2015 року було вчинено ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків з ПАТ «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК».

Отже, ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» є належним відповідачем по справі, а відтак відповідальність за завдання шкоди позивачу має бути покладена саме на роботодавця винної особи ОСОБА_2 - ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження завданої його автомобілю шкоди було надано звіт №692 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2 від 10 червня 2015 року, складений спеціалістом ОСОБА_5

Згідно вказаного звіту вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2 становить 215197,83 грн.

Згідно висновку спеціаліста ОСОБА_5 №817 від 20 лютого 2016 про визначення вартості технічно справних складників автомобіля «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2, ринкова вартість технічно справних складників (залишків транспортного засобу) станом на 10 червня 2015 року складає 64248,93 грн.

У судовому засіданні суду першої інстанції представником третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_6 було заявлено клопотання про призначення по справі автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу (т.1 а.с. 165).

Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №20096/16-54 від 30 серпня 2017 року ринкова вартість автомобіля «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2 до пошкодження в ДТП з датою оцінки на 10 червня 2015 року складала 173562,86 грн.

Ринкова вартість автомобіля «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2 з датою оцінки на 10 червня 2015 року у пошкодженому стані складала 28334, 97 грн. (т.1 а.с. 175-183).

У судовому засідання як суду першої інстанції, так і апеляційної інстанції представник позивача вказував на те, що автомобіль «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2 було продано за 64248, 93 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Оскільки позивач не скористався правом звернутися до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування у встановлений законом строк та страховик ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, колегія суддів приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди, яка повинна бути відшкодована відповідачем ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» необхідно зменшити на суму страхового відшкодування - 49000 грн.

А відтак, розмір майнової шкоди буде визначатися як: 173562,86 (вартість транспортного засобу до ДТП) - 64248, 93 коп. (вартість транспортного засобу після ДТП, за яку позивач відчужив автомобіль) - 49000 грн. (сума страхового відшкодування, яка повинна була бути виплачена, у разі вчасного звернення позивача до страхової) = 60313,93 грн.

Вирішуючи спір про відшкодування позивачу завданих йому збитків, суд першої інстанції зазначених обставин не врахував.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року в частині стягнення з ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, шляхом зменшення розміру стягнутої з ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» матеріальної шкоди з 109313,93 грн. до 60313,93 грн.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів вважає необхідним змінити розмір стягнутого з ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на користь позивача судового збору з 1496, 60 грн. до 620, 14 грн.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з позивача на користь ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» судові витрати у розмірі 3344, 99 грн. та на користь ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» судові витрати у розмірі 936, 94 грн.

Крім того, зменшити розмір стягнутого судового збору, стягнутого за рішенням суду з 1496,60 грн. до 620,14 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» - задовольнити.

Апеляційну скаргу відповідача публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування та судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 49000 грн. та судового збору відмовити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року в частині стягнення з публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди та судових витрат змінити. Зменшити розмір стягнутої з публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди з 109313 грн. 93 коп. до 60313 грн. 93 коп. та зменшити розмір стягнутого судового збору з 1496 грн. 60 коп. до 620 грн. 14 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» судові витрати у розмірі 3344 грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» судові витрати у розмірі 936 грн. 94 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: