Справа № 580/646/18
Номер провадження 2-к/580/1/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Лебедин справу за клопотанням Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду;

ВСТАНОВИВ:

До суд надійшло зазначене клопотання, в якому представника Головного територіального управління юстиції у Сумській області просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішення суду Совєтського району м. Гомеля Республіки Білорусь від 01.12.2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав в частині стягнення державного мита в розмірі 69 рублів.

Судом повідомлено ОСОБА_2 про надходження зазначеного клопотання, а також про дату, час та місце слухання справи, але останній в судове засідання не зявився, жодних відомостей щодо причин неявки суду не повідомив та не надав своїх заперечень.

У відповідності до ч. 5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням суду Совєтського району м. Гомеля Республіки Білорусь від 01.12.2017 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, було стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави (Республіки Білорусь) державне мито в розмірі 69 рублів.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Республіка Білорусь є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року №240/94-ВР.

Згідно статті 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов'язань.

Відповідно до статті 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що дане клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземної держави за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, ст. 466 ЦПК України.

При цьому суд враховує, що рішення суду Совєтського району м. Гомеля Республіки Білорусь від 01.12.2017 року набрало законної сили; боржник не був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного судом не встановлені, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Законом України «Про міжнародні договори України», Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст. ст. 467- 468 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Совєтського району м. Гомеля Республіки Білорусь від 01.12.2017 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави (Республіки Білорусь) державного мита в розмірі 69 рублів.

Визначивши в національній валюті за курсом Національного баку України суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2, що на день постановлення ухвали становить 901,92 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Чхайло О. В.