Справа № 308/1872/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на дії державного виконавця - головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Грицищук Михайла Петровича, боржник ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на дії державного виконавця - головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Грицищук Михайла Петровича.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 29 травня 2018 року подана скарга була залишена без руху, оскільки була подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, з зазначенням недоліків, які слід усунути, для цього був встановлений термін та роз'яснені наслідки невиконання ухвали судді.

Для усунення зазначених недоліків було установлено строк не більше трьох днів з дня отримання заявником копії ухвали про залишення заяви без руху від 29.05.2018 року.

13 червня 2018 року на адресу суду від скаржників: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, надійшла заява про відкриття провадження у справі. Зокрема, вказано, на те, що застосування судом вимог передбачених ст. 175 та 177 ЦПК України до поданої ними скарги на дії державного виконавця - головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Грицищук Михайла Петровича, є безпідставним та не обргунтованими. Крім того, вказуючи, що залучення інших осіб, які не є сторонами виконавчого провадження не передбачено. А тому вважають, що провадження в справі за поданою ними скаргою слід відкрити.

Дослідивши матеріали скарги, лист на виконання ухвали суду від 29 травня 2018 року приходжу до наступного висновку.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на дії державного виконавця - головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Грицищук Михайла Петровича.

Також, із змісту скарги вбачається, що виконавче провадження Ужгородським МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області відкрито на підставі виконавчого документу, виданого за рішенням Ужгородського міськраойнного суду про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишкову суму боргу в розмірі 800144,64 грн.

Зі змісту скарги вбачається, що постанова, що є предметом оскарження була прийнята головним державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Грицищук М.П..

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням,дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст.450 ЦПК України скарга розглядається за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені п. 4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З 15.12.2017 року внесено зміни до Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до вимог п.9 Розділу XIIIПерехідні положення справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Положення статі, що визначає підстави залишення позовної заяви без руху викладені в ст.121 ЦПК України ( в редакції закону до 15.12.2017 року) кореспондуються з нормою ст. 185 ЦПК України.

Ст.185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і177цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, якщо скарга за формою і змістом не відповідає загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК, а саме ст.ст.175, 177 ЦПК України то застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, та з урахуванням направленого заявниками листа, слід повторно надати час для усунення недоліків.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так ч.1 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

В порушення наведеному скаржниками не надано копії скарги разом з додатками до неї для інших сторін.

Окрім того слід вказати, що п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачає, що в позовній заяві має бути виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Із прохальної частини скарги вбачається, що скаржники просять визнати дії державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Грицищука М.П., по накладенню арешту на предмет іпотеки будинок за адресою м. Ужгород, вул. Канальна, 15 неправомірними і зобов'язати його зняти арешт. При цьому до скарги не додано належним чином завірену копію оскаржуваної ними постанови.

Заявником у скарзі не зазначено в якості заінтересованої особи, іншу сторону виконавчого провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги.

Крім того, на обґрунтування своїх вимог, скаржники додають до скарги фотокопію постанови державного виконавця неналежної якості. Будь-яких відомостей щодо виконавчого провадження, в якому було винесено оскаржувану постанову про накладення арешту майна, у скарзі не наведено. Заявники на обґрунтування своїх вимог не долучають до матеріалів скарги рішення Ужгородського міськрайонного суду 17.02.2011 року.

Крім цього, в скарзі не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також відсутні докази того, що скаржник звертався до державного та приватного виконавців з метою досудового врегулювання спору.

Дослідивши матеріали скарги приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне подану до суду скаргу залишити без руху та надати заявникам повторно строк для усунення недоліків скарги з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури. На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Ще у справі Trukh v. Ukraine ((dec.), no. 50966/99, 14 October 2003) Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обовязку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21 грудня 1975 року).

За таких обставин скаргу необхідно залишити без руху та надати заявникам час, достатній для усунення вищезазначених недоліків шляхом оформлення скарги до суду з врахуванням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260, 447, 450 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Подану скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на дії державного виконавця - головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Грицищук Михайла Петровича, боржник ОСОБА_5 - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз'яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош