Справа № 636 / 2334 / 18
№ 2 / 636 / 1435 / 2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

18 червня 2018 року Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Ковригін О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом у ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позивач просить поділити транспортні засоби (NISSAN PATROL, 1998 р.в., номер кузова НОМЕР_1 д.р.н. АХ2915СХ; VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т4, 1997 р.в., номер кузова НОМЕР_2, д.р.н.АХ1303ВР; CHEVROLET EPICA, 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_3, д.р.н. АХ8575ВМ), що були набуті у спільну сумісну власність в період проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом заборони проводити будь-які дії повязанні з відчуженням спірного майна.

Вимоги заяви про забезпечення позову Позивачем обґрунтовано тим, що наразі відповідач ОСОБА_2 вже вчинив дії, направлені на приховування майна, що є спільною сумісною власністю, від поділу, а саме без відома та без її згоди зняв з реєстрації та в подальшому відчужив один транспортний засіб, який є предметом позову. У позивача є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач, дізнавшись про подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя, здійснить відчуження й інших транспортних засобів, які зареєстровані за ним на праві власності. Заборона проводити будь-які дії повязані з відчуженням (зміною власника) транспортних засобів, які є предметом позову, необхідна для запобігання подальшого відчуження (зміни власника) транспортних засобів, що може унеможливити виконання судового рішення.

Заяву про забезпечення позову подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст та вимоги позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України вказана заява розглядається без повідомлення учасників справи.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року надано розяснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, в також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідженням змісту та вимог позовної заяви встановлено, що предмет спору стосується поділу майна подружжя набутого в період шлюбу. Предметом поділу майна подружжя є куплені у шлюбі автомобілі NISSAN PATROL, 1998 р.в., номер кузова НОМЕР_1 д.р.н. АХ2915СХ; VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т4, 1997 р.в., номер кузова НОМЕР_2, д.р.н.АХ1303ВР, зареєстровані за ОСОБА_2, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області №31/20-2021 від 04.05.2018 р.

З наведеної вище відповіді також вбачається, що транспортний засіб CHEVROLET EPICA 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_3, д.р.н. АХ8575ВМ, 14 березня 2018 року було знято з обліку для реалізації, а 25 квітня 2018 року відбулась його вторинна реєстрація по договору купівлі-продажу, укладеному в Територіальному сервісному центрі 1843 Регіонального сервісного центру в Житомирській області, зі зміною державного реєстраційного номеру на АМ 16 20 СН.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що на даний час є всі підстави припускати, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним та оправданим завданнями цивільного судочинства та забезпечуватиме ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, які вона має намір захистити при зверненні до суду.

Оскільки предметом позову є майно, на яке позивач просить накласти заборону відчуження, суд вважає, що вимоги заяви про забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, та, з урахуванням того, що до вирішення справи по суті необхідно вжити заходи щодо збереження цього майна, тому суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153, 259, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Заборони проводити будь-які дії повязані з відчуженням (зміною власника) транспортних засобів NISSAN PATROL, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т4, 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_5, які зареєстровані на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_6, що зареєстрований за адресою: 63503, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Халтуріна (Запорожців), буд.3.

Копію ухвали направити для негайного виконання до Регіонального сервісного центру в Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 26) та до Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції (63503, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Леонова, 4-А).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Про виконання ухвали негайно повідомити суд.

Копію ухвали направити заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя