АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3646/18 Справа № 202/7391/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бєльченко Л. А. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В рамках кримінального провадження № 0000300 від 09 травня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_2 було пред'явлено позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. На підставі ст.75 КК України від призначеного основного покарання у виді обмеження волі звільнено з іспитовим строком три роки. Цивільні позови задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 11 667 грн. 45 коп. та 50 000 моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 33 708 грн. 94 коп. та 50 000 моральної шкоди. Вирішено питання судових витрат. Вироком суду вирішено питання про речові докази (т.1 а.с.16-19).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2016 року, ухвалений щодо ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_2 матеріальної шкоди скасовано та справу в цій частині направлено до суду першої інстанції на новий розгляд у порядку цивільного судочинства в іншому складі суду (т.1 а.с.20-24).

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду, ОСОБА_2, пред'явивши вимоги до ОСОБА_3 та ТДВ «СТ «Домінанта», посилався на те, що 09 травня 2015 року, близько об 11-00 годин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Дачія-Соленза», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював рух по пр.ім. Газети «Правда» з боку вулиці Б.Хмельницького в напрямку пр.Воронцова. На шляху руху ОСОБА_3, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин і їх змін, не обрав безпечну швидкість, при якій він мав би змогу контролювати рух і безпечність керування автомобілем, внаслідок чого в районі будинку № 26 втратив керування, виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки «Мерседес-Бенс» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керування ОСОБА_4, який рухався у зустрічному йому напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому, як пасажиру автомобіля «Мерседес-Бенс» реєстраційний номер НОМЕР_3 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості. Того ж дня він був доставлений до міської клінічної лікарні з діагнозом - закритий кортикальний перелом правого наколінника без зміщення відламків, синців на лівому плечі. За час лікування протягом травня - липня 2015 року йому були призначені ліки, на придбання котрих витрачено 33 705 грн. 94 коп. Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів А1/4715331 відповідальність власника автомобіля «Дачія-Соленза» реєстраційним номер НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта». Строк дії договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 12 грудня 2014 року по 11 грудня 2015 року.

В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та на підставі викладеного, просив суд стягнути на його користь з відповідача - ТДВ «СТ «Домінанта» у відшкодування матеріальної шкоди 33 700 грн. 54 коп. (т.1 а.с.166-172).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Стягнуто з ТДВ «СТ «Домінанта» (м. Київ, 21032, вул. Саксаганського, 119 оф.27, ) на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 32 700 грн. 54 коп. Стягнуто з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» (м. Київ, 21032, вул. Саксаганського, 119 оф.27, ) в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. (т.1 а.с.214, 215).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду (т.1 а.с.240).

В апеляційній скарзі ТДВ «СТ «Домінанта» просить рішення суду від 12 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 травня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України за №0000300 (т.1 а.с.5).

З вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2016 року вбачається, що 09 травня 2015 року близько 11-00 години ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Дачія-Соленза», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював рух по проспекту ім. Газети «Правда» з боку вулиці Б.Хмельницького в напрямку пр. Воронцова. На шляху руху ОСОБА_3, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин і їх змін, не обрав безпечну швидкість, при якій він мав би змогу контролювати рух і безпечність керування автомобілем, внаслідок чого в районі будинку № 26 втратив керування, виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки «Мерседес- Бенс» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керування ОСОБА_4, який рухався у зустрічному йому напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Мерседес-Бенс» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості ( т.1 а.с.16-19).

В рамках кримінального провадження ОСОБА_2 було пред'явлено позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. На підставі ст.75 КК України від призначеного основного покарання у виді обмеження волі звільнено з іспитовим строком три роки. Цивільні позови задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 11 667 грн. 45 коп. та 50 000 моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 33 708 грн. 94 коп. та 50 000 моральної шкоди. Вирішено питання судових витрат. Вироком суду вирішено питання про речові докази (т.1 а.с.16-19).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2016 року, ухвалений щодо ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_2 матеріальної шкоди скасовано та справу в цій частині направлено до суду першої інстанції на новий розгляд у порядку цивільного судочинства в іншому складі суду (т.1 а.с.20-24).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 з 09 травня 2015 року у зв'язку із травмуванням, знаходився на лікуванні у лікувальних установах з діагнозом - закритий кортикальний перелом правого надколінника без зміщення відламків, синців на лівому плечі (т.1 а.с.64-69).

За час лікування протягом травня - липня 2015 року ОСОБА_2 були призначено лікування та придбавалися ліки, на придбання яких позивачем витрачено 33 700 грн. 54 коп. (т.1 а.с.71-126).

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів А1/4715331 відповідальність власника автомобіля «Дачія-Соленза» реєстраційним номер НОМЕР_1, керуючи яким ОСОБА_3 було скоєно ДТП, була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта» , строк дії полісу з 12 грудня 2014 року по 11 грудня 2015 року, розмір франшизи - 1000 грн. (т.1 а.с.47).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, зменшивши суму матеріальної шкоди до стягнення з ТДВ «СТ «Домінанта» на розмір франшизи, суд першої інстанції послався на те, що доведеним є факт призначення поліклінічним відділенням № 3 приватної медичної служби ОСОБА_2 лікарських засобів, які ним були придбанні та вартість яких також підтверджується матеріалами справи, однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Відповідно до ст. ст. 3, 5 цього Закону метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третій особі.

Згідно ст. 24 вказаного Закону, у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням в домашніх умовах та придбанням лікарських засобів; зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

09 травня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України за №0000300 (т.1 а.с.5).

З вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2016 року вбачається, що 09 травня 2015 року близько 11-00 години ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Дачія-Соленза», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював рух по проспекту ім. Газети «Правда» з боку вулиці Б.Хмельницького в напрямку пр. Воронцова. На шляху руху ОСОБА_3, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин і їх змін, не обрав безпечну швидкість, при якій він мав би змогу контролювати рух і безпечність керування автомобілем, внаслідок чого в районі будинку № 26 втратив керування, виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки «Мерседес- Бенс» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керування ОСОБА_4, який рухався у зустрічному йому напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Мерседес-Бенс» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості ( т.1 а.с.16-19).

В рамках кримінального провадження ОСОБА_2 було пред'явлено позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. На підставі ст.75 КК України від призначеного основного покарання у виді обмеження волі звільнено з іспитовим строком три роки. Цивільні позови задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 11 667 грн. 45 коп. та 50 000 моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 33 708 грн. 94 коп. та 50 000 моральної шкоди. Вирішено питання судових витрат. Вироком суду вирішено питання про речові докази (т.1 а.с.16-19).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2016 року, ухвалений щодо ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_2 матеріальної шкоди скасовано та справу в цій частині направлено до суду першої інстанції на новий розгляд у порядку цивільного судочинства в іншому складі суду (т.1 а.с.20-24).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 з 09 травня 2015 року у зв'язку із травмуванням знаходився на лікуванні у лікувальних установах з діагнозом - закритий кортикальний перелом правого надколінника без зміщення відламків, синців на лівому плечі (т.1 а.с.64-69).

За час лікування протягом травня - липня 2015 року ОСОБА_2 було призначено лікування та придбавалися ліки, на придбання яких позивачем витрачено 33 700 грн. 54 коп. (т.1 а.с.71-126).

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів А1/4715331 відповідальність власника автомобіля «Дачія-Соленза» реєстраційним номер НОМЕР_1, керуючи яким ОСОБА_3 було скоєно ДТП, була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта» , строк дії полісу з 12 грудня 2014 року по 11 грудня 2015 року, розмір франшизи - 1000 грн. (т.1 а.с.47).

З наданих позивачем чеків на придбання лікарських препаратів вбачається, що ним були придбані лікарські препарати, які не були зазначені в лікарських рекомендаціях, а саме: мальтофер, ревмаксиком, аркоксил, тулізід, бісокодил, тромбомек кардіо, омез, сорбіфер, супрунем, крем для ног, еспумізан, міксер, кейвер, витамін С, діалікон, іхтіолова мазь, касторова масло, вазонат, лізін, лозап, ресорбінат, етацизін, йогурт капсули, седасен, тиоцетам, нейроксон, глутаргін, судок рем, трифас, аксинарін, фуцис, фленокс, танакан, прокліум, фраксипарін, корвалол, ксефкам, БАД «Печаївські», тулизид, ибктадене, стерилліум, кавинтон, левоміцетин, пентоксиффилін, заніцеф на загальну суму - 16 752 грн. 68 коп.

Таким чином, позивачем є доведеними витрати на лікарські препарати, які йому були призначені лікарем на суму - 15 947 грн. 86 коп. (32 700 грн. 54 коп. - 16 752 грн. 68 коп.).

Слід зазначити, відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону № 1961 передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону № 1961 страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів А1/4715331 відповідальність власника автомобіля «Дачія-Соленза» реєстраційним номер НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта», розмір франшизи - 1000 грн. (а.с.47).

Отже, підстави для зменшення суми страхового відшкодування на розмір франшизи відсутні та суму матеріальної шкоди, стягнуту з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача слід зменшити з 32 700 грн. 54 коп. до 15 947 грн. 86 коп.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що призначення лікування позивача здійснювалося не відповідно до медичних документів лікувальної установи є безпідставними.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ТДВ «СТ «Домінанта» підлягає частковому задоволенню, рішення суду слід змінити, зменшивши суму матеріальної шкоди, стягнуту з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача, з -

32 700 грн. 54 коп. до - 15 947 грн. 86 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди - змінити, зменшивши стягнуту з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди з 32 700 грн. 54 коп. до - 15 947 грн. 86 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»- відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді