Справа № 474/478/18
Провадження № 2-ві/474/6/18
УХВАЛА

про відвід судді

17.09.18 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суд Миколаївської області Сокол Ф.Г. розглянув заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Фасія В.В. у цивільній справі № 474/478/18 за позовом ОСОБА_2 до Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

07.09.2018р. від представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява про відвід головуючого судді Фасія В.В. у цивільній справі № 474/478/18 за позовом ОСОБА_2 до Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин.

13.09.2018р. ухвалою судді Фасія В.В. визнано відвід необґрунтованим та заяву передано для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України, з метою вирішення заяви про відвід.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

17.09.2018р. автоматизованим розподілом справи головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2018р. за підписом ОСОБА_4.

Частинами 7 та 8 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи приписи ч.ч. 7 та 8 ст. 40 ЦПК України, а також підстави з яких заявлено відвід судді Фасій В.В., приходжу до висновку про необхідність вирішення питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду заяви про відвід судді Фасія В.В. встановлено наступне.

На обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначає, що суддя Фасій В.В. допустив ряд дій, які трактуються на користь іншої сторони по справі, внаслідок чого сторона вбачає сумнів в упередженості та об'єктивності вказаного судді.

Так, 05.09.2018р. перед початком підготовчого засідання в залі судового засідання Врадіївського районного суду Миколаївської області був присутнім адвокат ОСОБА_5, який надає правову допомогу ОСОБА_6, та мав намір вступити в справу третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Під час бесіди з учасниками справи суддя Фасій В.В. повідомив, що в минулому він працював на керівній посаді в правоохоронних органах, а безпосередньо ОСОБА_5 та чоловік ОСОБА_6 були у нього в підпорядкуванні.

В судовому засіданні ОСОБА_5, який діяв в інтересах ОСОБА_6, заявив клопотання про вступ у дану справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, однак суддя Фасій В.В. діючи умисно, в інтересах третьої особи - ОСОБА_6 зазначив адвокату ОСОБА_5 наступне: "... рекомендую Вам заявити клопотання про вступ у справу в якості співвідповідача, а не третьої особи", що на думку ОСОБА_3, свідчить про упередженість, необ'єктивність та прихильність до третьої особи ОСОБА_6 та її адвоката ОСОБА_5

З огляду на вищевикладене ОСОБА_3 стверджує, що оскільки суддя Фасій В.В., адвокат третьої особи ОСОБА_5 та чоловік ОСОБА_6 працювали разом в правоохоронних органах, мали певний соціальний зв'язок, були в посадовому підпорядкуванні, а зокрема, допомога під час проведення судового засідання зі сторони судді Фасія В.В. адвокату ОСОБА_5 свідчить про прихильність до даної сторони, порушує принцип рівності сторін, розгляд справи є упередженим та не справедливим, вбачається зацікавленість судді в розгляді справи, внаслідок чого суддя не може приймати участь у розгляді даної справи та підлягає відводу.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

У відповідності до ч.ч. 3 та 4 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому слід зазначити, що приписи ст. 39 ЦПК України кореспондуються з приписами ч.ч. 3 та 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Так, згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З комплексного аналізу ЦПК України слідує, що законодавцем чітко визначено підстави та порядок заявлення відводу судді та вимоги до такого відводу, в тому числі щодо його вмотивованості та доведеності.

Однак, як вбачається із заяви про відвід судді Комісаром О.В. вимоги ЦПК України невраховані та недотримані.

Відповідно до п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 196 ЦПК України мета проведення підготовчого засідання полягає у необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Так, зокрема п.п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд: вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача; може роз'яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи.

В той же час, ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

З сукупного аналізу вказаних приписів цивільного процесуального законодавства само по собі обставини, за яких суддею Фасієм В.В. було рекомендовано адвокату ОСОБА_5 звернутися з клопотанням про вступ в справу співвідповідачем, не свідчить про упередженість, не об'єктивність чи прихильність судді до однієї із сторін, а такі дії судді охоплюються приписами ст.ст. 12, 196, 197 ЦПК України.

Водночас, вищевказані дії судді можуть свідчити про його упередженість, не об'єктивність чи прихильність до однієї із сторін у разі наявності в останнього прямого чи побічного інтересу у результаті розгляду справи.

Однак в заяві про відвід судді Комісар О.В., вказуючи на зацікавленість судді в розгляді справи, оперує лише загальними фразами, при цьому не зазначає в чому така зацікавленість проявляється, яким чином колишня робота в правоохоронних органах разом з адвокатом та чоловіком однієї із сторін, свідчить про зацікавленість судді, якими доказами ці обставини підтверджені.

Отже, матеріали справи не містить жодних даних, які б давали можливість встановити зацікавленість судді у розгляді справи, як і інших обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді, а заявником до заяви про відвід, в порушення приписів ч. 4 ст. 39 ЦПК України, не надано жодних доказів на підтвердження підстав для відводу, а тому заява є безпідставною та необґрунтованою.

Також слід зазначити, що незгода з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, згідно приписів ч. 3 ст. 36 ЦПК України, не можуть бути покладенні в основу відводу.

Таким чином, в сукупності вищевикладеного вбачається безпідставність та необґрунтованість заяви про відвід судді Фасія В.В., а відтак в задоволенні останньої слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Фасія В.В. у цивільній справі № 474/478/18 за позовом ОСОБА_2 до Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол