Справа № 242/4852/18
Провадження № 2-о/242/647/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Любчика О.В.

секретаря Каменської А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Авдіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Донецьк народила дитину чоловічої статі. З метою зареєструвати факт народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини, ОСОБА_1 звернулася до Авдіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, проте їй було відмовлено, оскільки медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить встановить факт народження дитини чоловічої статі, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, місце народження - м. Донецьк. У матері - ОСОБА_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1. У батька - ОСОБА_2, громадянина України.

Заявник в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

Представник заінтересованої особи - Авдіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 7 ЦПК України визначений факт про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

Як зазначено в ст. 317 ч.1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як вбачається з листа № 1251/15.27-24 від 06.09.2018 року Авдіївський міський відділ державної реєстрацій актів цивільного стану відмовив ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації народження дитини на підставі того, що наданий заявником документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

На підтвердження факту народження дитини ОСОБА_1 суд приймає такі докази, надані заявником.

Згідно медичного свідоцтва про народження № 583 від 27 серпня 2018 року ОСОБА_1 народила хлопчика - ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Донецьк.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Згідно з пп.1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області - м. Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Донецьк Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

У відповідності до ст.126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, а у разі відсутності спільної заяви, запис про батька дитини здійснюється відповідно до ст. 135 СК України.

Відповідно до статті 317 ЦПК України у рішенні суду обов'язково бути зазначені дані про дату і місце народження дитини, її стать, а також відомості про батьків.

Крім того, зазначення у судовому рішенні імені дитини не є обов'язковим, оскільки ім'я дитини може бути зазначене батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Такий висновок узгоджується з частиною другою статті 319 ЦПК України, згідно з якою рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до частин 3, 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні встановлений факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 дитини чоловічої статі в місті Донецьк Донецької області.

З огляду на викладене, керуючись ст. 76-81,293,316,317, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року дитини чоловічої статі в місті Донецьк Донецька область, Україна, мати дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Іловайськ Донецької області.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення, відповідно до ст. 317 ч.4 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області.

Головуючий суддя О.В. Любчик