П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Рівне

справа № 556/1141/17

провадження № 22-ц/787/1029/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар судового засідання: Москалик Т.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

третя особа - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»

представник позивача адвокат ОСОБА_5

представник відповідача адвокат ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області в складі судді Поровського В.А. від 29 березня 2018 року, ухваленого в 15 год. 23 хв. в смт. Володимирець,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову зазначає, що 15 листопада 2015р. о 20 год. 10 хв. по вул. Шевченка в с. Довговоля Володимирецького району Рівненської області, водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_4 спричинив ДТП, під час якої він отримав тяжкі тілесні ушкодження, був вимушений лікуватись, поніс витрати на їх придбання, харчування, а також після отримання травми був вимушений перебувати на обліку в лікаря, в нього погіршився слух та проходив курс реабілітації.

Вважає, що хоч відповідач ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності це не є перешкодою для стягнення заподіяної шкоди.

Просить стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 3 941,17 грн. та моральну шкоду у розмірі 70 000 грн.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 29 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача ОСОБА_4 відсутня вина та протиправна поведінка, а відтак і причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відповідач не притягувався до кримінальної, адміністративної відповідальності, оскільки ним не були порушені Правила дорожнього руху. За таких обставин, суд, прийшов до висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що завдана відповідачем шкода підлягає відшкодуванню в порядку ст. 1187 ЦК України, незалежно від наявності вини володільця джерела підвищеної небезпеки.

При цьому наголошує, що відповідачем не було доведено, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує щодо доводів апеляційної скарги з підстав викладених у ньому. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Рівненської області та утворено Рівненський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Рівненську область, з місцезнаходженням у місті Рівному.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Рівненської області.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення-скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, за змістом зазначеної норми закону володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини володільця джерела підвищеної небезпеки у її заподіянні. На володільця джерела підвищеної небезпеки не може бути покладено обов'язок по відшкодуванню такої шкоди лише в разі, якщо буде встановлено, що вона виникла унаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Умисел у розумінні цивільного законодавства означає, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала їх негативні наслідки і бажала або свідомо допускала настання шкоди.

З матеріалів справи вбачається та це встановлено судом, що 15 листопада 2015 р. по вул. Шевченка в с. Довговоля Володимирецького району Рівненської області сталось ДТП, внаслідок якого ОСОБА_3 отримав тяжке тілесне ушкодження, що стверджується висновком експерта, ксерокопія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.11). ОСОБА_3 рухався посередині проїзжої частини дороги у зустрічному напрямку руху автомобіля, яким керував ОСОБА_4

У висновку в розділі «обставини справи» також зазначено, що ОСОБА_3 (позивач), під час отримання травми, перебував в стані алкогольного спяніння.

Факт вчинення відповідачем наїзду на позивача учасниками справи не заперечується. По факту завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження.

Докази, які свідчили б, що шкода була заподіяна внаслідок непереборної сили або умислу ОСОБА_3 матеріали справи не містять і судом таких обставин не встановлено.

Відсутність процесуального рішення у кримінальному провадженні щодо вини ОСОБА_4 не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану ним шкоду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального права, зокрема ст.ст.1167,1187 ЦК України, що передбачають відповідальність як за матеріальну шкоду, так і моральну шкоду незалежно від вини відповідача в разі її заподіяння джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно наданих позивачем ксерокопій квитанцій, витрати на лікування ОСОБА_3 становлять 3882,12 грн.

У матеріалах справи міститься розписка, відповідно до змісту якої на лікування потерпілих у ДТП відповідач відшкодував 5 тис. грн., що позивачем не оспорюється і в судовому засіданні апеляційного суду останній ствердив, що половину з них витрачено на його лікування.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у сумі 1382,12грн. ( 3882,12-2500).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Ураховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав потерпілий у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень під час наїзду, фактичні обставини справи та те, що ОСОБА_3 рухався по дорозі з порушенням ПДР, чим сам піддав своє життя і здоровя небезпеці, що призвело до отримання ним тілесних ушкоджень, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір моральної шкоди слід визначити у сумі 5 тис. грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню, з постановленням нового - про часткове задоволення позовних вимог.

Позивач судовий збір при подачі позову та апеляційної скарги не сплачував, оскільки звільнений від його сплати на підставі п. 5 та п. 6 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 та с.13 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 3200грн.(640+640=1280х150%=1920+1280)

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 29 березня 2018 року скасувати.

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 1382 (одна тисяча триста вісімдесят дві) грн.12коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч)грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 3200(три тисячі двісті)грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 15 червня 2018року.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_1

ОСОБА_2