Ухвала

Іменем України

11 червня2018 року

м. Київ

справа № 545/3434/17

провадження № 61-32787ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайрент» на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясна ярмарка «Добриня-2007», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лансін», Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарина Іванівна, про визнання недійсним договору та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «М'ясна ярмарка «Добриня-2007», ТОВ «Лансін», Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г., про визнання недійсним договору та витребування майна.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Прайрент» на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2017 року у цій справі.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив з того, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а наведені заявником підстави для поновлення цього строку визнані неповажними.

30 травня 2018 року ТОВ «Прайрент» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Заявник зазначає, що строк на апеляційне оскарження ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2017 року ним не пропущений, оскільки ТОВ «Прайрент» не є стороною у справі, а тому копія вказаної ухвали йому не надсилалася.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що 06 квітня 2018 року ТОВ «Прайрент» звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Вказану апеляційну скаргу ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20 квітня 2018 року залишено без руху та надано строк для звернення з вмотивованим клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та оплату судового збору за її подання.

04 травня 2018 року ТОВ «Прайрент» звернулося до суду апеляційної інстанції з клопотанням, у якому підставою для поновлення строку зазначило те, що копія ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі від 21 листопада 2017 року, що постановлена без його участі, не була ним отримана.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Прайрент» з січня 2018 року мало можливість як отримати копію ухвали суду про відкриття провадження, так і ознайомитися з матеріалами справи, однак заявником цього зроблено не було. 18 січня 2018 року ТОВ «Прайрент» зверталося з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 05 січня 2018 року про забезпечення позову у цій справі, а тому йому достовірно було відомо про існування ухвали про відкриття провадження.

Дійшовши висновку, що наведені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а інших підстав для поновлення строку ним не зазначено, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а є лише незгодою заявника з його змістом.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайрент» на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясна ярмарка «Добриня-2007», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лансін», Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарина Іванівна, про визнання недійсним договору та витребування майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г. І. Усик