Справа № 194/832/18
Номер провадження 2-з/194/12/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Солодовник І.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2018 року до Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій вона зазначає, що в провадженні Тернівського міського суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1, інтереси якої представляє за довіреністю ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 14 в будинку № 6 по вул. Маяковського в м. Тернівка Дніпропетровської області.

Заявник зазначає, що відповідач по справі зареєстрована у вказаній квартирі, але фактично не проживає в ній, відповідач постійно з лютого 1982 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, представник ОСОБА_1 зазначає, що на сьогодні, починаючи з 13.09.2018 року, відповідач намагається заселитися у вказану квартиру, не зважаючи на той факт, що власником квартири являється позивач по справі та несе всі витрати по утриманню житла. Відповідачу ніхто не заважає продовжувати користуватися домоволодінням за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Марїна Роща, вул. Пищана, буд. 83. Заявник вважає, що дії відповідача мають навмисний характер, з метою істотно ускладнити та унеможливити подальше виконання рішення суду.

У звязку з чим, представник ОСОБА_1 просить до розгляду справи по суті заборонити відповідачу ОСОБА_4 вчиняти дії щодо вселення до квартири АДРЕСА_1, та вчиняти будь-які дії що можуть призвести до псування квартири.

Дослідивши клопотання про забезпечення позову, суд вважає, що клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2. ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Крім того, відповідно до правових позицій Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Окрім цього, беручи до уваги Постанову № 16 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26 грудня 2011 року, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, проте доказів на підтвердження обставин вказаних в заяві про забезпечення позову заявником не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову представник ОСОБА_1 має підтвердити обставини наведені в клопотанні належними доказами.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що дії відповідача мають навмисний характер, що істотно може ускладнити та унеможливити виконання рішення суду.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає, що всі вони ґрунтуються на поясненнях заявника та його представника. Доказів, того, що починаючи з 13.09.2018 року, відповідач ОСОБА_4 намагається заселитися у вказану квартиру, представником заявника до клопотання про забезпечення позову не надано.

Отже, за викладених обставин, суд дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено підстав встановлених ст. 149 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.С. Солодовник