Справа № 346/691/18
Провадження № 2/346/820/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, П"ядицької сільської ради об"єднаної територіальної громади, про визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач у позовній заяві посилається на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був її батько ОСОБА_4, а членами двору - ОСОБА_5, вона позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, а тому кожному з них належало по 1/4 частині вказаного господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4 і спадщину після його смерті прийняла його дружина померлого ОСОБА_5, однак спадкових прав не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_5 і після її смерті відкрилась спадщина за законом.

Вказує, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5, однак державний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове нерухоме майно, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за її батьком ОСОБА_4 як головою колгоспного двору, а крім нього були інші члени двору, частки яких в майні не виділені та відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння.

Просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з»явилась про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовільнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник П"ядицької сільської ради ОТГ в судове засідання не з»явились, подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують, від своїх часток в майні колгоспного двору відмовляються.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав до типу колгоспного двору, головою якого був батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується довідкою П"ядицької сільської ради ОТГ № 9/15-08/08 від 06.02.2018 року. (а.с.18).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 60489 від 15.12.2017 року зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ під реєстровим № 477. Свідоцтво про право власності видане голові колгоспного двору ОСОБА_4. 11.08.1989 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 125 від 14.06.1989 року. (а.с.19). Однак, оригінал вказаного свідоцтва втрачений, про що позивачем подано оголошення в газеті "ЗР-Інформ" № 23 (1178) від 08.06.2018 року.

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 - голова колгоспного двору, ОСОБА_5 - дружина, ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_2 - зять, що підтверджується довідкою П"ядицької сільської ради ОТГ № 9/15-08/08 від 06.02.2018 року. (а.с.18).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/4 частині. Однак члени колгоспного двору не виділили належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, про що 22 жовтня 1999 року складено відповідний актовий запис № 35 (а.с.11)

На день смерті ОСОБА_4 у спірному будинковолодінні були зареєстровані та проживали : ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_7, що підтверджується довідкою П"ядицької сільської ради ОТГ № 9/15-08/08 від 06.02.2018 року. (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом, яку прийняла його дружина ОСОБА_5, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, спадкових прав юридично не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_5 про що 16 брезня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 13 (а.с.12).

На день смерті ОСОБА_5 у спірному будинковолодінні були зареєстровані та проживали : ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_7, що підтверджується довідкою П"ядицької сільської ради ОТГ № 8/15-08/08 від 06.02.2018 року. (а.с.17).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3, яка відмовилась від своїх спадкових прав в користь позивача про що подала письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 також відмовився від належної йому частки в майні колишнього колгоспного двору про що подав письмову заяву.

З метою оформлення спадщини позивач звернулась до державного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок, а також, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за спадкодавцем ОСОБА_4 як головою колгоспного двору, а крім нього були інші члени двору, частки яких в майні колишнього колгоспного двору не виділені (а.с.16).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 05 лютого 2018 року ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 загальною площею 57,9 кв.м., житловою - 42,0 кв.м. становить 140140,58 грн. (а.с.23-66).

Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

На підставі наведеного та ст.ст. 346, 392, 1233, 1262, 1268, 1270 ЦК України, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст.ст. 247 ч. 2, 263-265 ЦПК України, - В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 - житловий будинок та господарські будівлі і споруди: вбиральню, літню кухню, два сараї, стодолу, стайню, криницю, ворота, ринковою вартістю 140 140 гривень 58 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або отримання його копії.

Суддя Беркещук Б. Б.