УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

263/3522/16-ц

2/241/9/2018

14.06.2018 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.,

при секретарі Небиліченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватного підприємства «Чара» про стягнення грошових коштів, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області із зазначеним позовом до ОСОБА_2, третя особа Приватного підприємства «Чара» про стягнення грошових коштів.

До початку розгляду справи по суті відповідачкою ОСОБА_2 до суду надано заяву про відвід головуючому судді Демочко Д.О., оскільки вважає, що є обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді, обґрунтовуючи свою заяву тим, що суддею Демочко Д.О. вже приймалося рішення від 14.03.2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, де вона також виступала відповідачем, при цьому суддею не були враховані всі обставини справи. Також, оскільки суддею не враховано, що позивач ОСОБА_1 не має повноважень на ведення справи в суді, а провадження у даній справі було відкрито, таким чином у заявниці виникли сумніви у заінтересованості судді у вирішенні даної справи, що є недопустимим у відповідності до положень ст. 20 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином заказною кореспонденцією з повідомленням.

Відповідачка та її представниця в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином заказною кореспонденцією з повідомленням.

Від представника третьої особи Приватного підприємства «Чара» ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява, в якій він підтримує заявлений відвід судді та просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заяву про відвід судді, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь у справі і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Згідно рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків. Виходячи з основних засад і практики Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання та поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно «Бангалорських принципів поведінки судді», що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, допускається відвід судді у тому випадку, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Суд вважає, що право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з субєктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Тобто, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її цивільних прав.

Враховуючи вищевикладене, з метою гарантування неупередженості та об'єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, суд вважає необхідним задовольнити заяву про відвід, передавши справу відповідно до ст. 33 ЦПК України для розподілу в системі документообігу суду для визначення іншого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40, 41 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заявлений відвід головуючому судді Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О. у цивільній справі № 263/3522/16-ц (2/241/9/2018) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватне підприємство «Чара» про стягнення грошових коштів.

Цивільну справу № 263/3522/16-ц (2/241/9/2018) передати відповідно до ст. 33 ЦПК України в канцелярію суду для визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Демочко