Справа № 310/7968/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: заявника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В заяві зазначено, що 21 серпня 2018 року в м. Макіївка Донецької області у віці 64 роки померла мати заявника ОСОБА_2

У вересні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з питання реєстрації смерті ОСОБА_2, але 18 вересня 2018 року була отримана відмова у звязку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Проте, факт смерті ОСОБА_2 дійсно був 21 серпня 2018 року, вона померла за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2. Факт смерті був зафіксований лікарем. Відповідно до довідки про причину смерті, ОСОБА_2 померла внаслідок ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного коронарокардіосклерозу.

Встановлення факту смерті матері потрібно заявнику для отримання державної допомоги на поховання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану заяву.

Представник заінтересованої особи - Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в звязку з наступним.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті (п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України).

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоровя, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» для забезпечення реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, закладом охорони здоровя видається лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб першої.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 народилась 07 травня 1954 року в м. Макіївка Донецької області та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, мікрорайон Магістральний, 10, кв. 104.

Заявник вказує на те, що її мати ОСОБА_2 померла за місцем проживання 21 серпня 2018 року, на підтвердження чого надала: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/у), довідку про причину смерті, свідоцтво про смерть серії ДНР №118824.

Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції України та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює наслідків.

Постановою Верховної Ради України №254-VІІІ від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Макіївка Донецької області визнано тимчасово окупованою територією.

Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області листом від 18.09.2018 року (№ 873/17.9-06-170) відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 через те, що заявником для підтвердження факту смерті предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення. За таких обставин заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню . Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268, 317-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт смерті 21 серпня 2018 року громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Місце народження: Україна, Донецька область, місто Макіївка. Місце смерті: Україна, Донецька область, м. Макіївка, Совєтський район. Місце проживання: Україна, Донецька область, місто Макіївка, мікрорайон МагістральнийАДРЕСА_1. Причина смерті: Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний коронарокардіосклероз.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.І. Крамаренко