АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Ластовка Н.Д.
№22-ц/796/4957/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

судді-доповідача УкраїнецьЛ.Д.

суддів Оніщука М.І.,

ЯщукТ.І.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року в справі за поданням Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Махової Діани Анатоліївни, боржник: ОСОБА_3, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,-

В С Т А Н О В И В

У квітні 2018 року Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Діана Анатоліївна звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 мотивоване тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження №55059182 щодо виконання дубліката виконавчого листа №755/31824/14 від 24.02.2017 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 11551534,93 грн. та третейського збору в розмірі 25500 грн.

Зауважувала, що нею були вчинені всі дії для виконання рішення суду, зокрема:було накладено арешт на грошові кошти, які містились на рахунках боржника у банках, звернуто стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи, які належали ОСОБА_3, накладено арешт на автомобіль, який належав боржнику та оголошено його у розшук, проте майно розшукане не було. Також було накладено арешт та описано майно боржника, а саме на 2 квартири, проте згоди на реалізацію цих квартир Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації не надав, оскільки правом користування вказаним нерухомим майном наділені неповнолітні. На всі виклики державного виконавця боржник не з`являвся.

Також зазначає, що ОСОБА_3 знав про існуюче виконавче провадження, про що свідчить факт ознайомлення його представника з матеріалами справи, проте будь яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не вчиняв.

Тому вважає, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань, хоча і має змогу їх виконати в повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Просила суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, до виконання ним зобов'язань по виконавчому провадженню №55059182.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2018 подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа до виконання зобов'язань по виконавчому провадженню №55059182 щодо виконання дубліката виконавчого листа № 755/31824/14 від 24 лютого 2017 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 11 551 534,93 грн., третейського збору в розмірі 25 500 грн., та 1 157 653,49 гривень виконавчого збору на користь держави.

Виконання ухвали покладено на Державну прикордонну службу України.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог подання.

Зазначає, що обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише в разі доведення ухилення боржником від виконання зобов'язань за рішенням суду, проте в даному випадку відкрито виконавче провадження щодо стягнення боргу за рішенням третейського суду, тому подання не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

Звертає увагу на, що в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник ухиляється від виконання рішення третейського суду, як того вимагають правила, визначені законодавством.

Також вказує, що згідно до Закону України « Про виконавче провадження», виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника-за письмовою заявою стягувача, але у виконавчому провадженні, окрім виконавчих заходів звернення стягнення на заробітну плату боржника, будь-які інші заходи не можуть застосовуватись, оскільки стягувач визначився у виконавчому провадженні за рахунок якого саме майна боржника буде виконуватись в примусовому порядку рішення третейського суду у спосіб, визначений стягувачем та здійснений державним виконавцем.

Зазначає, що в матеріалах справи наявна заява представника боржника від 27.12.2017 про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тому даний документ вказує на те, що боржник був обізнаний про існування виконавчого провадження тільки з 27.12.2017 і до цього моменту нічого не знав і тому усі виконавчі дії з боку державного виконавця були вчинені без відома боржника.

Вважає, що наявна в матеріалах справи заява представника боржника про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження спростовує наявність з боку боржника ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду

Вказує, що згідно відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві від 09.11.2017 року, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, а в дублікаті виконавчого листа та у постанові про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2017 року зазначена адреса реєстрації боржника: АДРЕСА_1. Ураховуючи наведене робить висновок, що державному виконавцю було відомо, що та адреса, за якою обліковується боржник у виконавчому провадженні не відповідає дійсності, а державний виконавець свідомо направляла усі свої рішення, прийняті у виконавчому провадженні, на адресу, де боржник не був зареєстрований та не проживав.

Також зазначає, що згідно акта державного виконавця від 27.12.2017 року неможливо здійснити опис квартир боржника, проте в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили, що державний виконавець повідомляла боржника про намір провести опис та арешт його квартири.

Зауважує, що в матеріалах справи наявна постанова про опис та арешт майна боржника, згідно якої було описано квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та дві земельні ділянки, які розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, садове товариство «Вишеньки-2», тобто наявність в матеріалах справи даних постанов вказує на те, що державний виконавець перебувала у квартирі боржника, яка є місцем його постійного проживання та свідчить про те, що він не створював перешкод державному виконавцю у проведенні певних виконавчих дій.

Також звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні документи виконавчого провадження, зі змісту яких вбачається, що державним виконавцем в період з 06.11.2017 року по 03.04.2018 року було виявлене майно, яке належить боржнику на праві власності, разом з тим відсутні дані, які б свідчили про те, що державним виконавцем були здійснені виконавчі дії відносно виявленого майна.

Пояснив, що боржник здійснює перетини державного кордону для службових потреб, передбачених його посадою та не за власний рахунок.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 повторно в судове засідання не з&q?рн;явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно належним чином.

ОСОБА_3 на його представник ОСОБА_4 13.06.2018 року направили суду клопотання з проханням повторно відкласти розгляд справи з посиланням на незадовільний стан здоров&q?а ;я.

Представники ПАТ &qu,";Укрсоцбанк&q?ав; проти задоволення заявленого клопотання заперечують, посилаючись на те, що це повторна неявка в судове засідання і незалежно від причин неявки апеляційний суд має розглядати справу. Дії боржника та його представника розцінюють як зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши заявлені клопотання, ухвалила відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що це повторна неявка ОСОБА_3 та його представника в судове засідання і незалежно від причин неявки суд розглядає справу відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Махова Д.А. в судове засідання не з&quА.;явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників ПАТ &q?яс;Укрсоцбанк&q?вн;, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що 13 січня 2016 року, за результатами розгляду заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду, Дніпровським районним судом міста Києва відносно ОСОБА_3 видано виконавчий лист № 755/31824/14 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту №29/7803 від 08.07.2008 року в сумі 10 784 789 гривень 26 коп, заборгованості по договору кредиту 10-29/7804 від 08 липня 2008 року в сумі 766 745 гривень 67 коп. та третейський збір в сумі 25 500 гривень. (а.с.9)

Боржником зазначене рішення в добровільному порядку не виконано.

10 листопада 2016 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку його пред'явлення до виконання.

02 листопада 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 755/31824/14. (а.с.8)

06 листопада 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маховою Діаною Анатоліївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа-дубліката № 755/31824, виданого 24 лютого 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва, щодо боржника ОСОБА_3, яка була направлена, зокрема на адресу боржника ОСОБА_3, яка зазначена у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_1, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції. (а.с.12,13)

06 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення: 12 7347 38,42 гривень, копія якої також була направлена на адресу боржника, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції. (а.с.16)

Постановою державного виконавця від 23 листопада 2017 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку боржника у банках.

01 грудня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіль CHEVROLET AVEO 1500, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, копія якої направлена на адресу боржника, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції.

20 листопада 2017 року державним виконавцем за адресами боржника ОСОБА_3, а саме 1) АДРЕСА_1; 2) АДРЕСА_2; 3) АДРЕСА_3 направлено виклик державного виконавця про необхідність бути присутнім 06 грудня 2017 року о 15-00 до 18-00 годині, щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. (а.с.57)

07 грудня 2017 року складено акт державного виконавця про те, що боржник на виклик не з'явився, необхідну інформацію не надав. (а.с.58)

У подальшому, на неодноразові виклики державного виконавця ОСОБА_3 не з'являвся.

Постановою державного виконавця від 21 листопада 2017 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. (а.с.61)

Постановою державного виконавця від 27 грудня 2017 року описано та накладено арешт на майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_2 та 27 грудня 2017 року було складено акт державного виконавця про неможливість здійснення опису та арешту квартири АДРЕСА_3, у зв'язку з тим, що двері ніхто не відчинив. (а.с.171,172-174)

Органом опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації листом №109/05/40-1485 від 13 лютого 2018 року, згоди на реалізацію квартир АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 не надано, оскільки правом користування вказаним нерухомим майном наділені малолітні. (а.с.230)

27 грудня 2017 року представник боржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та 03 січня 2018 року подав пояснення до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, зі змісту яких вбачається, що на момент ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження боржником здійснювалися дії щодо скасування рішення третейського суду, на підставі якого Дніпровським районним судом м. Києва було видано дублікат виконавчого листа № 755/31824/14 від 24 лютого 2017 року.(а.с.191,198-199)

У процесі виконання даного рішення суду за виявлених державним виконавцем рахунків боржника та заробітної плати стягнуто 60 963,91 гривень, які у відповідності до вимог ст. ст. 45-47 Закону України «Про виконавче провадження» розподілено наступним чином: 53 419,08 гривень - перераховано стягувачу, 2 202,92 гривень - перераховано витрат на проведення виконавчих дій, 5 341,91 гривень - перераховано виконавчого збору. (а.с.232,233)

Обґрунтованими є доводи державного виконавця про те, що кошти отримані від звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника є неспівмірними у порівнянні з існуючою заборгованістю в розмірі 11 551 534,93 грн. та не можуть забезпечити реального та повного виконання рішення.

Листом Державної прикордоної служби України від 11 грудня 2017 року державного виконавця поінформовано про те, що боржник систематично в період з 18 грудня 2014 по 04 січня 2018 року здійснював перетин державного кордону України. (а.с.212-213)

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Д. А, посилалася на те що нею були вчинені всі вказані виконавчі дії задля виконання боржником рішення третейського суду, проте ОСОБА_3 свідомо ухилявся від виконання даного зобов'язання, хоча мав змогу виконати в повному обсязі або частково, але не зробив цього без поважних причин.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, боржником ОСОБА_3 рішення суду добровільно не виконано, останній ухиляється від виконання рішення суду, при цьому державним виконавцем здійснені всі заходи щодо розшуку майна боржника, проведення його опису та арешту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в'їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що свідоме ухиляння боржником від виконання рішення третейського суду, за результатами якого судом видано виконавчий лист на примусове його виконання підтверджується доказами, виходячи з наступного.

Суд, дослідивши матеріали виконавчого провадження вірно зауважив, що державним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа суду, як то: накладення арешту на майно боржника; на грошові кошти, які містились на рахунках боржника у банках, звернуто стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи,які належали ОСОБА_3; накладено арешт на автомобіль, який належав боржнику та оголошено його у розшук, проте майно розшукане не було; вчинені запити до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником та його доходів; накладено арешт та описано майно боржника, а саме на 2 квартири, проте згоди на реалізацію цих квартир Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації не надав, оскільки правом користування вказаним нерухомим майном наділені неповнолітні.

Колегією суддів також враховується, що ОСОБА_3 на всі виклики державного виконавця боржник не з`являвся, з грудня 2017 року знав про існуюче виконавче провадження, про що свідчить факт ознайомлення його представника з матеріалами справи, проте будь яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не вчиняв.

Заслуговують на увагу доводи представників ПАТ &quin;Укрсоцбанк&qul'; про те, що ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду полягає в тому, що він не вчинив жодних дій з метою виконання рішення суду. Так представник банку в суді апеляційної інстанції пояснив, що згідно Декларації ОСОБА_3, боржник задекларував водний катер, два гаражі в місті Києві та коштовний годинник.

Державний виконавець не може встановити та ідентифікувати транспортний засіб, нерухоме майно за декларацією, оскільки там відсутні конкретні дані про це майно. ОСОБА_3 відмовляється передати добровільно майно та документи державному виконавцю для їх реалізації, не повідомляє про місце знаходження автомобіля.

Представник банку пояснив, що ОСОБА_3 змінив місце своєї реєстрації і не повідомив про це державну виконавчу службу, зареєстрував у належне йому житло неповнолітніх осіб, що є перешкодою для державного виконавця при реалізації житла з метою погашення заборгованості.

За таких обставин колегія суддів також вважає, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань, оскільки має змогу їх виконати в повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

До такого висновку, колегія суддів приходить з огляду на те, що ОСОБА_3 не вчинив жодної дії, яка б свідчила про те, що він добросовісно виконує рішення суду.

Апеляційна скарга не містить посилання на його конкретні дії щодо виконання рішення суду.

Колегія суддів також погоджується з доводами державного виконавця про те, що кошти отримані від звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника є неспівмірними у порівнянні з існуючою заборгованістю в розмірі 11551534,93 грн. та не можуть забезпечити реального та повного виконання рішення.

Не є підставою для скасування ухвали суду посилання представника ОСОБА_3 на необізнаність про відкрите виконавче провадження у зв'язку з неотриманням постанови про відкриття виконавчого провадження та її надсилання на невірну адресу з огляду на таке.

Згідно ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Як убачається з виконавчого провадження, державний виконавець надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому листі: АДРЕСА_1. Заяви про зміну місця проживання боржника матеріали виконавчого провадження не містять.

Колегія суддів вважає, що не є підставою для скасування ухвали посилання ОСОБА_3 на те, що державним виконавцем було накладено арешт та описано дві земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, садове товариство «Вишеньки-2», але не було реалізовано дане майно для погашення заборгованості, оскільки матеріали справи не містять оцінки даних земельних ділянок, яка б могла підтвердити, що кошти, отримані від їх реалізації змогли б покрити існуючу заборгованість у розмірі понад 11 млн. грн., як і не містять даних про те, що ОСОБА_3 в добровільному порядку передав всі документи державному виконавцю на право його власності на нерухоме майно, або вчинив будь-які дії, що свідчили б про його наміри реалізувати майно і погасити заборгованість.

З таких же підстав відхиляється посилання представника боржника на те, що відсутні дані про вчинення виконавчих дій щодо коштів, які знаходяться на банківських рахунках, а саме в ПАТ «Укрексімбанк» - 511,08 грн. та 22000 грн., у ПАТ «Укргазбанк» - 2304,45 грн., у ПАТ КБ «Приватбанк» - 1000 грн. та 6,26 грн., у ПАТ «Діамантбанк» - 1365 грн., оскільки навіть в разі звернення стягнення на всі зазначені кошти, заборгованість у розмірі понад 11 млн. грн. залишиться не погашеною.

Необґрунтованими є посилання на не вчинення державним виконавцем дій щодо майна, яке перебуває у смт. Кореїз, Автономна Республіка Крим, оскільки в зв'язку з окупацією території Автономної Республіки Крим, примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що потребує вчинення виконавчих дій безпосередньо на такій території, також є неможливим.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, оскільки ним рішення третейського суду, на примусове виконання якого видано виконавчий лист добровільно не виконано, останній ухиляється від його виконання, при цьому державним виконавцем здійснені заходи щодо розшуку майна боржника, проведення його опису та арешту, які не виявилися ефективними для виконання рішення та погашення заборгованості понад 11 000 000 грн.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 14 червня 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

Т.І. Ящук