Справа № 136/68/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Мельник В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Липовець в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Турбівська селищна рада Липовецького району Вінницької області, про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

До Липовецького районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Турбівська селищна рада Липовецького району Вінницької області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що згідно Свідоцтв про право на спадщину за законом, сторони у справі є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно, ОСОБА_1 належить 3/5 частини вказаного житлового будинку з такою ж частиною господарських будівель, а ОСОБА_2 - 2/5 частини. Позивач бажає приватизувати належну йому відповідну частину земельної ділянки, проте добровільно встановити порядок користування присадибною земельною ділянкою відповідач відмовляється. З урахуванням змінених позовних вимог позивач просив суд:

1) встановити порядок користування спірним житловим будинком, передавши ОСОБА_1 у користування наступні приміщення: сіни - І площею 5,9 кв.м, кухню - 2-1 площею 12,5 кв.м, житлову кімнату 2-2 площею 16,4 кв.м., а ОСОБА_2 передати у користування наступні приміщення: прихожу - 1-1 площею 8,4 кв.м, кладову - 1-2 площею 5,2 кв.м, кухню - 1-3 площею 9,6 кв.м, кімнату площею 17,1 кв.м.;

2) встановити порядок користування господарськими будівлями і спорудами, що є приналежністю житлового будинку та розташовані на одній з ним земельній ділянці, виділивши ОСОБА_1 - хлів (В), хлів (Б), хлів (б), погріб (п/б), а ОСОБА_2 передати у користування - хлів (Ж), хлів (Д), навіс (к); у спільному користуванні залишити огорожу (п1-п2);

3) встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1202 га (по фактичному обміру), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 між сторонами у справі відповідно до часток у праві власності у домоволодінні (3/5 та 2/5) згідно другого варіанту план-схеми наданого експертом (Додаток №4 до висновку експерта), виділивши ОСОБА_1 в користування 3/5 частини земельної ділянки, що позначена на плані-схемі голубим кольором, а ОСОБА_2 виділити у користування 2/5 частини земельної ділянки позначеної на плані-схемі жовтим кольором, у спільному користуванні співвласників залишити земельну ділянку сірого кольору.

Відповідач визнала позов в частині визначення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, в решті позову просила відмовити за необґрунтованістю. При вирішенні спору відповідач просила суд врахувати, що вона успадкувала частку в домоволодінні в порядку визначеному законом, при цьому спірна земельна ділянка на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами була надана її спадкодавцю в порядку визначеному законом. Надалі, рішенням органу місцевого самоврядування зазначене земельна ділянка була передана їй у власність. За таких обставин вимоги позивача про наявність в нього права на користування належною їй земельною ділянкою є необґрунтованими.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали, суд встановив, що сторони у справі є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідно, ОСОБА_1 належить 3/5 частини вказаного житлового будинку з такою ж частиною господарських будівель, яких він успадкував після смерті ОСОБА_3, а ОСОБА_2 - 2/5 частини, які вона успадкувала після смерті ОСОБА_4

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що у користуванні ОСОБА_1 знаходяться наступні приміщення будинку: сіни - І площею 5,9 кв.м, кухня - 2-14 площею 12,5 кв.м, кімната 2-2 площею 16,4 кв.м., а у користуванні ОСОБА_2 перебуває: прихожа - 1-1 площею 8,4 кв.м, комора - 1-2 площею 5,2 кв.м, кухня - 1-3 площею 9,6 кв.м, кімната площею 17,1 кв.м.; крім цього ОСОБА_1 користується господарськими будівлями і спорудами, що є приналежністю житлового будинку - хлів (В), хлів (Б), хлів (б), погріб (п/б), а у користуванні ОСОБА_2 перебуває - хлів (Ж), хлів (Д), навіс (к); у спільному користуванні залишити огорожу (п1-п2).

Під час судового розгляду суд встановив, що сторони погоджують встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями відповідно до варіанту запропонованого позивачем.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки сторони є співвласниками домоволодіння, враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог в частині визначення порядку користування житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову в цій частині та виносить рішення про його задоволення.

За відсутності домовленості щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння, між сторонами постійно виникають суперечки, що стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Таким чином, право позивача на користування спірною земельною ділянкою не визнається відповідачем, з огляду на що підлягає захисту судом у встановленому законом порядку.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України, далі - ЗК).

Згідно частини четвертої статті 120 ЗК у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Таким чином, ОСОБА_1, як співвласник домоволодіння має право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене пропорційно до частки у праві власності, такі ж права має і ОСОБА_2, оскільки є співвласником іншої частини домоволодіння.

Рішенням 3 сесії 5 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 25 липня 2006 року "Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд" ОСОБА_2 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, а також ведення особистого селянського господарства площею 0,12 га в межах селищної ради, яка розташована по АДРЕСА_1.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року у цивільній справі № 136/670/14-ц визнано незаконним та скасовано рішення 3 сесії 5 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 25 липня 2006 року "Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд" в частині передачі у власність земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої по АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Рішенням суду встановлено, що оскаржуваним рішенням ради порушується право позивача на користування земельною ділянкою, площею 0,15 га, розташованою по АДРЕСА_1, переданої у власність його матері ОСОБА_3 для ведення підсобного господарства згідно з рішенням 5 сесії 22 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 26 травня 1995 року, оскільки відповідачем у різний час передано у приватну власність одну і ту ж земельну ділянку різним особам - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 У даному випадку Турбівською селищною радою не були виконані вимоги статті 63 Закону України "Про землеустрій" щодо зобов'язання проводити самоврядний контроль при здійсненні землеустрою відповідно до законодавства України. Оскільки покійній матері позивача - ОСОБА_3 у 1995 році і відповідачу ОСОБА_2 у 2006 році було надано земельну ділянку за однією адресою: АДРЕСА_1, а тому покійна мати позивача, а тепер і він є належними землекористувачами. Вказане рішення суду набрало законної сили 23 вересня 2014 року.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" судам роз'яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Для встановлення можливих варіантів поділу земельної ділянки відповідно до часток кожного співвласника житлового будинку, які знаходяться у їх фактичному користуванні та визначення можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою відповідно до часток кожного співвласника житлового будинку, у справі було призначено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 15 квітня 2016 року № ОС-226, з урахуванням вимог нормативних документів, ідеальні значення площ земельних ділянок відповідно до часток ОСОБА_2 - 2/5 та ОСОБА_1 - 3/5 частки, розміщення житлового будинку та господарських будівель і споруд, на розгляд суду запропоновано 5 варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1202 га, що розташована по АДРЕСА_1.

Представник позивача просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою згідно другого варіанту (Додаток № 4 до висновку експерта, план-схема встановлення порядку користування земельною ділянкою домоволодіння АДРЕСА_1 згідно часток 2/5 і 3/5), відповідно до якого: 1 ОСОБА_1 виділяється у користування земельна ділянка під забудовою та двором площею 721 кв.м. голубого кольору; 2 ОСОБА_2 виділяється у користування земельна ділянка під забудовою та двором площею 481 кв.м. жовтого кольору; 3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільне користування виділяється земельна ділянка площею 24 кв.м. сірого кольору. Вказаний варіант, на думку представника позивача, не суперечить інтересам сторін та не зменшує їх частки.

Відповідач заперечила проти визначення будь-якого з варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою під домоволодінням, який було визначено експертом.

Проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності, врахувавши розмір часток сторін у праві власності на домоволодіння, якими вони фактично користуються, суд дійшов висновку про необхідність встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою за варіантом № 2 висновку № ОС-266 бедівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 15.04.2016 року (Додаток №4), оскільки він не суперечить інтересам сторін та не зменшує їх частки.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті Глави 8 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування спірним житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, передавши ОСОБА_1 у користування наступні приміщення: сіни - І площею 5,9 кв.м, кухню - 2-1 площею 12,5 кв.м, кімнату 2-2 площею 16,4 кв.м., а ОСОБА_2 передати у користування наступні приміщення: прихожу - 1-1 площею 8,4 кв.м, комору - 1-2 площею 5,2 кв.м, кухню - 1-3 площею 9,6 кв.м, кімнату площею 17,1 кв.м.

Встановити порядок користування господарськими будівлями і спорудами, що є приналежністю житлового будинку та розташовані на одній з ним земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 - хлів (В), хлів (Б), хлів (б), погріб (п/б), а ОСОБА_2 передати у користування - хлів (Ж), хлів (Д), навіс (к); у спільному користуванні залишити огорожу (п1-п2);

Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1202 га (по фактичному обміру), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 між сторонами у справі відповідно до часток у праві власності у домоволодінні (3/5 та 2/5) згідно другого варіанту плану-схеми наданого експертом, виділивши ОСОБА_1 в користування земельну ділянку під забудовою та двором площею 721 кв.м. голубого кольору, а ОСОБА_2 виділити у користування земельну ділянку під забудовою та двором площею 481 кв.м. жовтого кольору, у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділити земельну ділянку площею 24 кв.м. сірого кольору.

Додаток № 4 до висновку № ОС-226 будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 15.04.2016 року (план-схема встановлення порядку користування земельною ділянкою домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 згідно часток 2/5та 3/5) є невід'ємною частиною цього рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) витрати на проведення судової експертизи в сумі 6 400 (шість тисяч чотириста) грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 1 383 (одна тисяча триста вісімдесят три) грн. 31 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник