Справа: 164/451/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) по виплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом, який мотивувала тим, що 17 липня 2003 року шлюб з відповідачем розірвано. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно виконавчого листа № 2-52-2003 від 28 січня 2003 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімум доходів громадян на одну дитину щомісячно, починаючи з 20 січня 2003 року і до досягнення ним повноліття. Оскільки відповідач на даний час аліменти не сплачує, просила суд стягнути заборгованість по виплаті аліментів на утримання ОСОБА_4 в сумі 21534,88 гривні та 2730,10 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 1 червня 2013 року по 11 листопада 2017 року.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути заборгованість по аліментах.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково, пояснив, що згідний сплатити лише заборгованість по аліментах.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 вищевказаного Кодексу за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 195 СК заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

В судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2003 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 042673. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-4).

Згідно виконавчого листа № 2-52-2003, виданого Маневицьким районним судом 28 січня 2003 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімум доходів громадян на одну дитину щомісячно, починаючи з 20 січня 2003 року і до досягнення ним повноліття (а.с. 5).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, згідно виконавчого листа № 2-52, станом на 10 листопада 2017 року заборгованість становить 21534,88 гривні (а.с. 8).

Разом з тим, згідно розрахунок заборгованості по аліментах, наданого 16 серпня 2018 року позивачем до суду, заборгованість по аліментах станом на 10 листопада 2018 року становить 22160,46 гривень. Крім того зазначено, що заборгованість по даному виконавчому документу припинено нарахування аліментів у звязку з предявленням іншого виконавчого документа до виконання стягувачем. Боржником предявлено чеки про оплату аліментів в рахунок заборгованості по даному виконавчому документу у 2018 році на суму 2600 гривень, також боржник був притягнений до відповідальності за ст. 183-1 КУпАП у вигляді суспільно корисних робіт, під час відбування якого, ним зароблено 4361,44 гривню, що будуть перераховані стягувачу в рахунок погашення заборгованості по аліментах, а тому заборгованість по даному виконавчому документу станом на 1 серпня 2018 року становить 15199,02 гривень (а.с. 29-37).

На думку суду дана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А тому, зважаючи на те, що відповіачем було частково погашено суму заборгованості, позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 195 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) по виплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті аліментів на неповнолітню дитину в сумі 15 199 (п'ятнадцять тисяч сто дев'яносто дев'ять) гривень 02 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення буде складено 18 вересня 2018 року.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська