Справа № 149/165/18
Провадження №2/149/252/18
Номер рядка звіту 51
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.06.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участі секретаря Парфьонової О.О.,

позивача ОСОБА_1, представника адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - виконком Хмільницька міської ради Вінницької області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_5 Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 30 липня 2011 року по 30 січня 2013 року, що підтверджується рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 30.01.2013 року. Сторони в період з 2012 рокуразом фактично спільно не проживали та спільного господарства не вели. Після припинення шлюбних відносин малолітня дитина ОСОБА_5 постійно проживав разом із мамою - ОСОБА_1 та по даний час проживає за адресою , а саме: АДРЕСА_1. Батько дитини ОСОБА_3 з 2012 року не приймає участі у вихованні малолітнього сина, не цікавиться його розвитком, навчанням та вихованням, не провідує дитину вдома, в дошкільному закладі, не піклується про її фізичний розвиток та стан здоров"я, не спілкується з дитиною, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загально визначених норм моралі, не сприяє та не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, що встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства. Позивачка стверджує, що малолітня дитина ОСОБА_5 стоїть на диспансерному обліку з приводу захворювань внутрішніх органів. Відповідно до довідки № 45 від 9.06.2017 року, виданою навчальним дошкільним закладом № 7 м. Хмільника, ОСОБА_5 відвідує даний заклад з вересня 2015 року. Протягом всього перебування дитини в садочку батько не відвідував дитину в садочку, не цікавився вихованням, навчанням. Займається вихованням хлопчика мама. Матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_6 в примусовому порядку відповідач майже не надає. На даний час у ОСОБА_3 існує заборгованість по аліментах. За таких обставин, враховуючи відношення ОСОБА_3 до виконання своїх батьківських обов'язків, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, з метою забезпечення його немайнових та подальших майнових прав, ОСОБА_1 вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, що змушує позивачку звернутися до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні тим обставинам, які викладені нею у позовній заяві. Також пояснила, що батько дитини повинен займатись вихованням дитини, забезпечувати матеріально, також піклуватися про фізичний та духовний розвиток дитини, тобто дбати про його нормальне самоусвідомлення, але фактично відповідач ОСОБА_3 без поважних причин свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина. Тому позивач вважає, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав буде в інтересах дитини.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити. Також пояснив, що він хоче дбати і буде дбати про сина, хоче як батько приймати участь у його вихованні та самоусвідомленні. Просив суд врахувати, що на його утриманні перебуває також малолітня дитина, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року та не працююча дружина ОСОБА_5 Буде старатися погасити заобогованість по аліментам. Просить не позбавляти його батьківських прав.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Виконавчого комітету Хмільницької міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні висловила думку, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не буде відповідати інтересам дитини.

Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з рішення Хмільницького міськрайонного суду від 30.01.2013 року у справі № 149/67/13-ц, яке набрало чинності 09.02.2013 року, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 30.07.2011 року по 30.01.2013 року. Вказаним рішення суду шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_5, батьком якого є ОСОБА_3, а матір'ю - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 15.12.2011 року виданим виконкомом Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а.с. 6).

На даний час ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім"ї від 09.06.2017 року (а.с.29).

Відповідно до довідки від 02.04.2018 року № 25 Хмельницького дошкільного навчального закладу № 7 Управління освіти Хмільницької міської ради, дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вересня 2014 року по даний час відвідує Хмільницький дошкільний навчальний заклад № 7. Батько ОСОБА_3 не з"являвся, не відвідував дитину в садочку, не цікавився вихованням, навчанням та здоров"ям дитини. Вихованням хлопчика займається мама - ОСОБА_1 ( а.с. 61 ).

Відповідно до довідки від 23.03.2018 року № 03/218-18 виданої Хмільницьким МРЦЗ ОСОБА_3 з 15.05.2018 року перебуває на обліку в Хмільницькому міськрайонному центрі зайнятості, як шукаючий роботу ( а.с. 77).

З 19.07.2014 року відповідач ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.75).

На утриманні ОСОБА_8 знаходиться малолітня дитини ОСОБА_9, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також дружина ОСОБА_5 (а.с.76).

Рішеннямвиконкому Хмільницької міської ради, як органом опіки та піклування, 15.05.2018 року, надано висновок № 177, що позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не буде відповідати інтересам дитини (а.с. 56 - 58).

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до пунктів 1-5 статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини.

Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Із роз'яснень, викладених у пунктах 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Перевіривши та оцінивши доводи позивача ОСОБА_1 та її представника, доводи та заперечення відповідача ОСОБА_3, думку представника органу опіки і піклування виконкому Хмільницької міської ради, дослідивши надані ними докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що відсутні визначені законом підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачем у справі та її представником перед судом не доведено, а судом не встановлено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5 буде в інтересах дитини.

Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги висновок органу опіки і піклування виконкому Хмільницької міської ради, cуд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

Питання про судові витрати вирішити відповідно до вимог статей 133-142 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-12,76-81,133-142,258,259,263-268,353,354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В. О.