Справа № 2/593/356/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2018 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання осіби таким, що втратив право користування жилим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Бережанського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що відповідач являється ОСОБА_1 - внуком, а ОСОБА_2 -сином , та він проживав і був зареєстрованим в належній їм, на праві спільної часткової власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Золочівська,84, в с. Жуків, Бережанського району, Тернопільської області. Однак, відповідач з 2016 року і по теперішній час в належному позивачам будинку не проживає та жодних його речей в ньому не має. Фактично реєстрація відповідача носить формальний характер, однак у добровільному порядку знятися з реєстрації відповідач не має можливості та вони через реєстрацію останнього в вищезгаданому будинку, не можуть оформити житлово-комунальні субсидії, що порушує їх законні права та інтереси, за захистом яких, вони вимушені звернутися до суду і просять суд визнати відповідача, особою, що втратила право користування належним їм житловим приміщенням, що знаходиться по вул. Золочівська,84, с. Жуків, Бережанського району,Тернопільської області, у зв"язку з відсутністю по місцю проживання понад 2-х років без поважних причин.

В судовому засіданні позивачки позовні вимоги підтримали з мотивів наведених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити - визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться по вул. Золочівська,84, в с. Жуків, Бережанського району, Тернопільської області.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду письмову заяву в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, оскільки він фактично за адресою : с. Жуків, вул. Золочівська,84, Бережанського району, Тернопільської області вже не проживає понад два роки.

Суд, заслухавши пояснення позивачок, свідків : ОСОБА_4,та ОСОБА_5 розглянувши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачок : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом .

Відповідно до ст.71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

У відповідності до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, проводиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями що знаходиться по вулиці Золочівська,84, в с. Жуків, Бережанського району, тернопільської області, належить, на праві спільної часткової власності власності позивачкам, що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 26.10.2010 року та витягом про державну реєстрацію прав № 27966389 від 11.11.2010 року Бережанського БТІ.

Крім цього, судом встановлено, що відповідач являється внуком позивачки ОСОБА_1 та сином позивачки ОСОБА_2, і він був зареєстрованим в належному їм будинку, що знаходиться по вул.Золочівська,84, в с. Жуків, Бережанського району, Тернопільської області, що вбачається з будинкової книги для реєстрації ( прописки) громадян, що проживають по даній вулиці, а також із довідки за № 639 виданої 18.07.2018 року Бережанською міською радою, Тернопільської області.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач проживав у належній позивачкам вищезазначеному будинку, однак в 2016 році він забрав всі свої особисті речі та виїхали, і з того часу він жодного дня в належному їм будинку не проживав.

Вказана обставина підтверджується як показаннями позивачок, так і показами свідка, допитаного в судовому засіданні.

Так, допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони являються сусідками позивачок, і вони можуть підтвердити, той факт, що відповідач є внуком - ОСОБА_1 та сином -ОСОБА_2. В 2016 році відповідач виїхав х їхнього будинку і по сьогоднішній день в ньому не проживає. Жодних його речей в будинку позивачок немає.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач будучи внуком - ОСОБА_1 та сином -ОСОБА_2 проживав та значиться зареєстрованим в житловому будинку, за адресою: с. Жуків, вул. Золочівська,84, Бережанського району, Тернопільської області, що на праві спільної часткової власності належить позивачкам, проте в 2016 році відповідач не проживає в будинку позивачок і жодних його особистих речей в ньому немає, що підтверджується заявою самого відповідача, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачок, щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться по вул.Золочівська, в с. Жуків, Бережанського району, Тернопільської області є підставними і підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 18,95,258,259,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.405 ЦК України,ст.ст. 71,72 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ( зареєстрованого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, Тернопільської област, паспорт Серії НЮ № 179125) таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться по вул. Золочівська.84, в с. Жуків, Бережанського району,Тернопільської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя В.І.Шміло