Справа №№643/2410/17, 2/643/481/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Короткого І.П.

при секретарі Охріменко А.І.

за участю представника

позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності

ОСОБА_2 у розмірі 2/5 частки,

ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частки,

ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частки,

ОСОБА_5 у розмірі 1/5 частки.

Квартира складається з жилих кімнат такої площі:

№2 11,8 кв.м.,

№3 11,0 кв.м.,

№4 18,1 кв.м.,

№6 12,8 кв.м.

Оскільки між співвласниками немає згоди щодо порядку користування вказаною квартирою, позивач просить виділити позивачу у користування жилу кімнату №4 площею 18,1 кв.м., а відповідачам залишити у користування інші жилі кімнати; місця загального користування залишити в загальному користуванні співвласників; стягнути з відповідачів на користь позивача компенсацію в розмірі встановленому судовою будівельно-технічною експертизою.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та пояснили про обставини справи, зазначені у позові.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, зазначивши про відсутність підстав для його задоволення.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та треті особи в судове засідання не зявились.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): зупинення провадження та поновлення провадження 04.12.2017 року та 13.08.2018 року, відповідно.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності

ОСОБА_2 у розмірі 2/5 частки,

ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частки,

ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частки,

ОСОБА_5 у розмірі 1/5 частки.

Квартира складається з жилих кімнат такої площі:

№2 11,8 кв.м.,

№3 11,0 кв.м.,

№4 18,1 кв.м.,

№6 12,8 кв.м.

Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло від 07.04.1998 року, витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 24.01.2007 року, договором дарування від 30.01.2007 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.02.2007 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 08.02.2017 року, технічним паспортом на квартиру від 17.06.2014 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, висновком судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №126/15541 від 13.07.2018 року.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Таким чином, вказаною правовою нормою закріплюється загальне правило, відповідно до якого кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Як вбачається з наведених вище технічного паспорту на квартиру від 17.06.2014 року та висновку судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №126/15541 від 13.07.2018 року, житлова площа вказаної квартири складає 53,7 кв.м.

Таким чином, частці позивача у праві спільної часткової власності відповідає 21,48 кв.м. житлової площі.

Тобто кімната №4 житловою площею 18,1 кв.м. не відповідає частці позивача у праві спільної часткової власності.

Крім того, відповідно до вказаної правової норми, у разі неможливості надання власнику у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Разом з тим, вказана правова норма передбачає не компенсацію вартості квартири, як це визначено висновком вказаної експертизи (оскільки це можливо лише при поділі або виділі майна, що є у спільній частковій власності), а матеріальну компенсацію за володіння і користування спільним майном.

Крім того, як вбачається з технічного паспорту на квартиру від 17.06.2014 року, висновку судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №126/15541 від 13.07.2018 року та технічного паспорту на квартиру від 23.01.2007 року, у вказаній квартирі було проведено самовільне перепланування.

Відповідно до ст.152 ЖК УРСР в редакції закону, яка діяла на час такого перепланування, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Разом з тим, вказаний дозвіл на перепланування не видавався, а тому проведене перепланування є самовільним та не може бути враховане судом при вирішенні питання про порядок володіння та користування майном.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з того, що відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, номер і серія паспорта не відомий, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності не відомий.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, номер і серія паспорта не відомий, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності не відомий.

Відповідач: ОСОБА_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, номер і серія паспорта не відомий, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності не відомий.

Відповідач: ОСОБА_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, номер і серія паспорта не відомий, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності не відомий.

Відповідач: ОСОБА_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, номер і серія паспорта не відомий, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності не відомий.

Третя особа: ОСОБА_7, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, номер і серія паспорта не відомий, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності не відомий.

Третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, місцезнаходження м.Харків, вул.Чернишевська, 55, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26489104.

Суддя

18.09.2018