Справа № 442/5967/17 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/783/2005/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задоволено.

До вирішення спору по суті:

- накладено арешт на належну частку ОСОБА_2, що складає 50 % у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес - будінвест» ( код ЄДРПОУ - 32417185, місцезнаходження - 82100, м. Дрогобич, вул. Рєпіна, 1).

- заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань державним та приватним нотаріусам, а також будь-яким іншим особам суб'єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або коригувати будь-які реєстраційні дії щодо переходу та припинення права власності ОСОБА_2 на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-будінвест» та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідні реєстраційні записи.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_5 ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що звернення стягнення на частку у статутному капіталі можливе лише у винятковому випадку, а відповідно забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідну частку також можливо лише у виняткових випадках, що Позивачем доведено не було.

Вказує, що в тексті оскаржуваної ухвали судом не зазначено, в чому саме може полягати майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду і які підстави обрання саме такого заходу забезпечення позову, а було лише формально зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки може бути заподіяна реальна шкода правам, свободам та інтересам позивача і призвести до ускладнення виконання рішення суду.

Зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також звертає увагу суду на те, що заявник не навів обґрунтованих доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі.

Просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

16 квітня 2018 року, з метою забезпечення позовних вимог позивачем подано заяву про забезпечення позову до вирішення спору по суті, шляхом накладення арешту на належну частку ОСОБА_2, що складає 50 % у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю « Прогрес - будінвест» ( , місцезнаходження 82100, м. Дрогобич, вул. Рєпіна, 1), заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань державним та приватним нотаріусам, а також будь-яким іншим особам субєктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або коригувати будь-які реєстраційні дії щодо переходу та припинення права власності ОСОБА_2 на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-будінвест» та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідні реєстраційні записи.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність забезпечення позову шляхом, зазначеним у заяві.

З вказаним висновком суду не можна повністю погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду на ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення су України; нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004р у про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до положень статей 321 та 386 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Як убачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову є стягнення заборгованості за договором позики, тобто заявлений позов не стосується частки відповідача статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес - будінвест».

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦК України звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів.

Тобто звернення стягнення на частку у статутному капіталі можливе лише у винятковому випадку, а відповідно забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідну частку також можливо лише у виняткових випадках, що позивачем доведено не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року в частині накладення арешту на частку ОСОБА_2, що складає 50 % у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес - будінвест» та відмови у задоволенні заяви ОСОБА_4 в цій частині

Керуючись ст.ст., 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374 , 376 , 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року в частині накладення арешту на частку ОСОБА_2, що складає 50 % у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес - будінвест» - скасувати та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 в цій частині.

Абзац 4 резолютивної частини ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року викласти в наступній редакції :

- заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань державним та приватним нотаріусам, а також будь-яким іншим особам суб'єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або коригувати будь-які реєстраційні дії щодо переходу та припинення права власності ОСОБА_2 на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-будінвест» та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідні реєстраційні записи до вступу рішення по справі в законну силу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_6