Ухвала

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 674/31/15-ц

провадження № 61-19968св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого: Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С.,

Усик Г. І.

учасники справи:

позивач - прокуратура Дунаєвецького району Хмельницької області в інтересах держави,

відповідачі: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

треті особи: Чаньківська сільська рада Дунаєвецького району Хмельницької області, відділ Держземагентства у Дунаєвецькому районі Хмельницької області,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2015 року, у складі судді Кучерявої А. В. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 06 грудня 2016 року, у складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Костенка А. М., Грох Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року прокуратура Дунаєвецького району Хмельницької області звернулась до суду з позовом в інтересах держави до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Прокуратура Дунаєвецького району Хмельницької області просила визнати незаконними та скасувати: розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 16 січня 2007 року №44/2007-р «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Чаньківської сільської ради Дунаєвецького району»; розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 01 квітня 2009 року №321/2009-р «Про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки розміром 2.0000 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться на території Чаньківської сільської ради Дунаєвецького району»; визнати недійсним державний акт серії ЯЖ №957150 на право приватної власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 2.0000 га, який зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №85 вартістю 8812,30 грн; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18 червня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н. М.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації не відповідають вимогам закону, оскільки частина спірної земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_3 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, накладається на землі, які відносяться до земель водного фонду (землі прибережної захисної смуги), які перебувають на праві оренди у фізичної особи, і без зміни цільового призначення використовувати її для сільськогосподарських потреб неправомірно.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2015 року позов прокуратури Дунаєвецького району Хмельницької області в інтересах держави задоволено.

Визнано незаконними та скасовано розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 16 січня 2007 року № 44/2007-р «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Чаньківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області» та розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 01 квітня 2009 року № 321/2009-р «Про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки розміром 2,0000 га, за кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться на території Чаньківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Визнано недійсним державний акт НОМЕР_2 про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 2,0000 га, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 85 вартістю 8812,30 грн.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18 червня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н. М.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що передача земельної ділянки у власність ОСОБА_3 була проведена з порушенням вимог земельного законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, оскільки спірна земельна ділянка, яка має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, накладається на земельну ділянку, яка відноситься до земель водного фонду, а тому її передача без зміни цільового призначення є незаконною.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06 грудня 2016 року, рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення у справі та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди при вирішенні справи не врахували, що правовідносини між сторонами в частині надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки є публічно-правовим, а тому спір про визнання незаконним та скасування розпорядження про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Висновки судів в іншій частині не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в справі відсутні об'єктивні дані про накладення спірної земельної ділянки на земельну ділянку, яка відноситься до земель водного фонду.

Крім того, суд першої інстанції порушив вимоги процесуального закону, оскільки не повідомив його про розгляд справи, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості захистити свої права.

15 лютого 2017 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20 квітня 2018 року зазначену справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про

відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Європейський суд з прав людини вказав, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Суд повторює, що у деяких випадках він визнавав, що найвищий судовий орган, уповноважений тлумачити закон, міг ухвалювати рішення, яке не було чітко визначено законом. Таке застосування закону, однак, мало винятковий характер, і зазначений суд надав чіткі й вірогідні підстави для такого виняткового відступу від застосування своїх визначених повноважень (SOKURENKO AND STRYGUN v. UKRAINE, № 29458/04 та № 29465/04, § 23, 24, 27, ЄСПЛ, від 20 липня 2006 року).

З урахуванням того, що ОСОБА_4 оскаржує рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 06 грудня 2016 року з підстав порушення правил предметної юрисдикції, то справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостої статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 674/31/15 за позовом прокуратури Дунаєвецького району Хмельницької області в інтересах держави до Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Чаньківська сільська рада Дунаєвецького району Хмельницької області, відділ Держземагентства у Дунаєвецькому районі Хмельницької області, про визнання незаконними та скасування розпоряджень державної адміністрації, визнання державного акта на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 06 грудня 2016 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
Г. І. Усик