У Х В А Л А

17 вересня 2018 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки, вказуючи, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 р. з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дочки - Мирослави, 09.04.2009 р. у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача. На даний час відповідач працевлаштувався і працює на заводі «Horn Glass Indastries AG, яке є резидентом Туркменістану і розташовано в Ахалському велаяті Геотропського етрапу, отримуючи заробітну плату у євро в розмірі 60000 грн. на місяць. При цьому сплачує аліменти, як особа яка не має офіційного заробітку в розмірі 1/4 частки середньомісячної заробітної плати по м. Вільногірську. Вказує, що факт працевлаштування відповідача за кордоном та розмір його заробітної плати буде визнано відповідачем у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України, або у разі невизнання, заявить клопотання про витребування доказів через органи юстиції України та Туркменістану відповідно до міжнародного законодавства. Просить змінити розмір аліментів, які стягуються на її користь з відповідача, шляхом зміни способу їх присудження з ? частини щомісячного заробітку (доходу) відповідача на 10000 грн. щомісячно.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 підтримав клопотання позивачки про витребування доказів та просить зобовязати відповідача надати суду докази його працевлаштування в концерні «Horn Glass Indastries AG та отримання заробітної плати, а також доручити компетентному органу ФРН витребувати від вказаного концерну докази працевлаштування та розміру щомісячного доходу відповідача ОСОБА_2, мотивуючи тим, що відповідач в судове засідання не зявляється та ухиляється від явки до суду, а отримати самостійно дані щодо його працевлаштування та доходів у вказаному концерні позивачка не має можливості, оскільки між Україною та Німеччиною не має відповідної міжнародної угоди про можливість громадян однієї держави запитувати конфіденційну інформацію про інших осіб, а податкові органи Німеччини та вказаний концерн, можуть надати вказану інформацію.

Позивачка заявлене клопотання підтримала та пояснила, що про те, що відповідач працює на вказаному підприємстві, яке розташовано в Німеччині їй стало відомо від її знайомих жінок - дружин чоловіків, які працюють на цьому ж підприємстві. Самостійно отримати вказані документи вона не має можливості та просить клопотання задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти клопотання заперечує, мотивуючи тим, що сторона позивача невірно розуміє процедуру працевлаштування відповідача, який був працевлаштований через фірму посередника, яка знаходиться у м. Київ, фактично працює у Туркменістані та отримує заробітну плату у валюті останнього приблизно у розмірі 1500 манат на місяць, що становить приблизно 12000 15000 грн. Надати дані про свої доходи відповідач не має можливості, оскільки за законодавством Туркменістану надання таких даних роботодавцем можливо лише за запитом суду, але сторона відповідача готова на підтвердження факту працевлаштування відповідача за кордоном надати трудовий контракт. До того ж, представником позивача йому не вручена копія клопотання. У задоволенні клопотання просить відмовити.

Вислухавши сторони, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, відповідно до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, представник відповідача не заперечує факт працевлаштування відповідача за кордом, однак стверджує, що підприємство, де працює відповідач знаходиться у Туркменістані, а не у Німеччині, а позивачкою по вказаному факту повідомляються суперечливі дані, зокрема в позовній заяві вказано, що зазначене підприємство є резидентом Туркменістану, а в клопотанні про витребування доказів його місцезнаходженням зазначено Німеччину, будь-яких доказів на підтвердження цих обставини стороною позивача суду не надано, тому останньою, в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 84 ЦПК України, не доведено, що концерн «Horn Glass Indastries AG, який знаходиться у Німеччині, має докази на підтвердження факту працевлаштування та розміру доходів відповідача ОСОБА_2, ці твердження позивачки фактично ґрунтуються на її припущеннях, оскільки відповідна інформація отримана нею від своїх знайомих і не підтверджується будь-якими обєктивними даними.

При таких обставинах, клопотання сторони позивача в частині доручення компетентному органу ФРН витребувати від вказаного концерну та податкових органів ФРН даних щодо працевлаштування та розміру доходів відповідача є передчасним і задоволенню не підлягає.

При цьому, доводи представника відповідача щодо невручення йому копії клопотання представником позивачки, суд оцінює критично, оскільки ст.ст. 182-183 ЦПК України, такі вимоги не передбачені.

Разом з тим, факт працевлаштування відповідача за кордоном та наявності у сторони відповідача письмових доказів, зокрема трудового договору (контракту) на підтвердження цього факту, представник відповідача підтвердив в суді і не заперечує щодо надання цих доказів суду, ці докази мають суттєве значення по даній справі, в добровільному порядку відповідачем у строки, встановлені ч.3 ст. 83 ЦПК України, не надані, тому в цій частині клопотання представника позивача підлягає задоволенню, а відповідача слід зобовязати надати до суду докази його працевлаштування за кордоном у виді оригіналу або копії трудового контракту (договору).

Керуючись ст.ст. 81, 82, 83, 84 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання позивачки про витребування доказів задовольнити частково.

Зобовязати відповідача ОСОБА_2 надати до суду докази його працевлаштування за кордоном у виді оригіналу або копії трудового договору (контракту).

В решті заявлених вимог відмовити.

Розяснити відповідачу, що відповідно до ч.ч. 6 -10 ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обовязку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: А.А.Борцова