Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/611/18
Провадження № 2/382/429/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_2 до Яготинської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

Встановив:

Позивачка звернулася до суд з позовом до Яготинської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. В силу ст. 529 ЦК України вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті сина. В передбачений законодавством шестимісячний термін вона звернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 51621025. Проте, при зверненні до нотаріуса по питанню видачі свдіоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно з"ясувалося, що під час виготовлення та видачі правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно-свідоцтва про право власності на житло від 9 липня 1993 року відповідними посадовими особами було невірно вказано номер квартири, а саме, замість " НОМЕР_2" було вказано "НОМЕР_3". В той же час державна реєстрація права власності Переяслав-Хмельницьким міжміськінвентарбюро була проведена вірно, а саме, за квартирою АДРЕСА_1, у зв"язку з даними невідповідностями нотаріус не може прийняти даний правовстановлюючий документ для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майно. Крім того, під час виготовлення та видачі свідоцтва про право власності на житло від 9 липня 1993 року було невірно вказано ім"я по батькові позивачки, а саме, замість "ОСОБА_2" було вказано "ОСОБА_2". В той же час, виправити допущені помилки вона не може, оскільки організація, яка видала цей документ, неодноразово змінювала печатку, крім того, власник 1/3 частини квартири помер. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. З узагальнення судової практики розгляду справ про встанволення фактів, що мають юридичне значення ВС України за 2010 рік вбачається, що "...коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому засіданні можна встановити належність громадяинину такого документа, який є правовстановлюючим..." Просила встановити, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 9 липня 1993 року, виданого Яготинським цукровим заводом на підставі розпорядження № 65-а від 2 липня 1993 року, їй- ОСОБА_2, а також ОСОБА_5, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, належить в рівних частках на праві власності АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просила розглянути справу у її відсутності.

Первіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В силу ст. 529 ЦК України ( в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого...

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки-ОСОБА_3, (свідоцтво про смерть, а.с.14, свідоцтво про народження, а.с. 39). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, (технічний паспорт, а.с.12-13). В силу ст. 529 ЦК України позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті сина та в передбачений законодавством шестимісячний термін вона звернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 51621025, (заява від 18 квітня 2018 року, а.с. 32-33 матеріалів спадкової справи, а.с.17). При виготовленні та видачі свідоцтва про право власності на житло від 9 липня 1993 року відповідними посадовими особами було невірно вказано номер квартири, а саме, замість "НОМЕР_2" було вказано "НОМЕР_3", (а.с. 11). В той же час державна реєстрація права власності Переяслав-Хмельницьким міжміськінвентарбюро була проведена вірно, а саме, за квартирою АДРЕСА_1. Також у свідоцтві про право власності на житло від 9 липня 1993 року було невірно вказано ім"я та по батькові позивачки, замість "ОСОБА_2" було вказано "ОСОБА_2".

З копії паспорта позивачки, копії свідоцтва про народження її сина-ОСОБА_3, технічного паспорту на квартиру, матеріалів спадкової справи вбачається, що дані про ім"я прізвище та ім"я позивачки співпадають, допущена помилка в написанні лише її по батькові.

Разом з тим, з Розпорядження по Яготинському цукровому заводу від 2 липня 1993 року (а.с.15) вбачається, що у приватну власність ОСОБА_2 передана квартира за АДРЕСА_1

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 81,206,259, 263-265,293,315 ЦПК України, ст.ст. 529, 548 ЦК України ( в редакції 1963 року), суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 до Яготинської міської ради Київської області, ідентифікаційний номер юридичної особи: 05408823 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити. Встановити, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 9 липня 1993 року, виданого Яготинським цукровим заводом на підставі розпорядження № 65-а від 2 липня 1993 року, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, належить в рівних частках на праві власності АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.