АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/6494/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

судді - доповідача Рейнарт І.М.

суддів Болотова Є.В., Кирилюк Г.М.

при секретарі Станішевській Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року (суддя Новак Р.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Порошенка ПетраОлексійовича, представництва Президента України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправним та скасування указу, скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

у листопаді 2017р. позивач звернулася до суду з позовом про визнання протиправними та скасування Указу Президента України №218/2017 від 15 серпня 2017р. «Про звільнення ОСОБА_1 з посади постійного представника Президента України в Автономній Республіці Крим», скасування розпорядження постійного представника Президента України в Автономній Республіці Крим № 12-к від 18 серпня 2017р. про її звільнення за п. 1 ст. 41 КЗпП України, поновлення її на роботі на посаді постійного представника Президента України в Автономній Республіці Крим, стягнення з представництва Президента України в Автономній Республіці Крим середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18 серпня 2017р. до дня поновлення на посаді із розрахунку середньої заробітної плати та стягнення з представництва Президента України в Автономній Республіці Крим моральної шкоди у сумі 10 000грн.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу судді скасувати та направити справу до суду першої інстанції за встановленою Апеляційним судом м. Києва підсудністю.

Позивач посилається на порушення судом норм процесуального права, так як вважає, що підсудність даної справи була визначена Апеляційним судом м. Києва за її клопотанням Печерському районному суду м. Києва, а спори між судами про підсудність не допускаються, тому справа повинна бути прийнята судом до провадження.

Також, позивач звертає увагу, що в листопаді 2017р. нею до Окружного адміністративного суду м. Києва було подано позовну заяву до Президента України, представництва Президента України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправним та скасування Указу №218/2017 від 15 серпня 2017р., скасування розпорядження № 12-к від 18 серпня 2017р., поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, яку ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 8 грудня 2017р. було повернуто з роз'ясненням, що дані спори підсудні Вищому адміністративному суду України, як суду першої інстанції.

Адміністрація Президента України про день та час розгляду апеляційної скарги

повідомлена належним чином (с.с.84), свого представника у судове засідання не направила, зазначивши у відзиві на апеляційну скаргу про розгляд справи у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення представників представництва Президента України в Автономній Республіці Крим, які вважали апеляційну скаргу безпідставною, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суддя першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів вважає, що такий висновок судді ґрунтується на нормах процесуального права та є правомірним.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ураховуючи викладене, слід мати на увазі, що в цій постанові посилання на норми процесуального закону наводяться в редакціях, чинних на час постановлення оскаржуваної ухвали, без додаткових уточнень.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 частини 1 статті 3 КАС України визначено що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до позовної заяви позивач оспорює правомірність Указу Президента України про її звільнення з посади представника Президента України в Автономній Республіці Крим.

З наданої апеляційному суду копії трудової книжки позивача вбачається, що при призначенні на вказану посаду їй було присвоєно 13 ранг державного службовця, тобто позивач перебувала на публічній службі.

З урахуванням вищевикладеного суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду судом у порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги, що підсудність даного позову була визначена Апеляційним судом м. Києва, а нормами процесуального права не допускаються спори між судами про підсудність, є безпідставними.

У ЦПК України розмежовано поняття підсудності та юрисдикції, а саме: цивільна юрисдикція або юрисдикція загальних судів визначає загальну компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ та коло справ, які суди мають право розглядати і вирішувати в порядку цивільного судочинства, тоді як правила підсудності розмежовують підсудність справ судам одного виду юрисдикції - цивільної - за територіальною ознакою.

Отже, у даному випадку суддею не були порушені положення 116 ЦПК України, так як в ухвалі судді зазначається про юрисдикцію даного спору, а не про його підсудність.

Разом з цим, колегія суддів вважає правомірними доводи апеляційної скарги про безпідставність зазначення в ухвалі судді про необхідність подання даного позову до Окружного адміністративного суду м. Києва, так як це суперечить нормам Кодексу адміністративного судочинства України.

Як правильно зазначено в ухвалі судді Окружного адміністративного суду міста Києва від

8 грудня 2017 року, згідно ч. 4 ст. 18 КАС України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне у порядку ст. 367 ЦПК України виключити з мотивувальної частини ухвали судді посилання на те, що позивач мав би подати даний позов до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суддя першої інстанції постановив ухвалу з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали посилання на те, що позивач мав би подати позов до Окружного адміністративного суду м. Києва.

В іншій частині ухвалу судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2018року.

Суддя-доповідач

Судді