Справа № 361/6347/17 Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/3634/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 18.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді-ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Ю.Бі.Ай-КООП», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа ПрАТ «СК «Ю.Бі.Ай-КООП», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 29.10.2016 р. трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6 Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічні ушкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2016 р. винним у вчиненні ДТП визнано відповідача.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася із вини відповідача, автомобіль НОМЕР_3, зазнав механічні ушкодження, вартість відновлювального ремонту якого становить 15 758,63 грн.

За таких обставин, та враховуючи вину відповідача у вчиненні ДТП, позивач просив стягнути із останнього на свою користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 15 758,63 грн. Також, просив стягнути витрати, понесені при оцінці пошкодженого автомобіля у розмірі 800 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн.

У ході розгляду справи позивач подав заву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути із ОСОБА_5 на свою користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 14 831,67 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду у розмірі 14 831 грн. 67 коп. та понесені витрати на судовий збір у розмірі 640 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням відповідач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

При цьому зазначає, що з матеріалів цивільної справи № 361/6347/17, саме зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу DAEWOO-FSO LANOS, д.р.н.: АР3164ВА, від 23.08.2007 р., серії АЕС № 027588, вбачається, що власником вищевказаного автомобіля являється ОСОБА_7, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже, саме його майну було завдано матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригода, що відбулася 29 жовтня 2016 року, за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Натомість, правовий статус ОСОБА_6 як власника транспортного засобу DAEWOO-FSO LANOS, д.р.н.: АР3164ВА з матеріалів цивільної справи не вбачається.

При цьому, власник автомобіля ОСОБА_7 не був залучений до участі у справ, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази завдання матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 29 жовтня 2016 року, саме правам і законним інтересам ОСОБА_6.

Вказував, що не погоджується з посиланнями місцевим судом на положення ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України та правові позиції (висновки), що містяться у Постановах Верховного Суду України у цивільних справах № 6-725цс16 від 14 вересня 2016 року, № 6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року, № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року, оскільки зі змісту вищезазначених правових позицій (висновків) не вбачається право особи, яка не являється власником наземного транспортного засобу, звертатися до органів судової влади з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди як до відповідної страхової компанії, так і безпосередньо до особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, Броварським міськрайонним судом Київської області, в порушення вимог п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України, у мотивувальній частині судового рішення у цивільній справі № 361/6347/17 не зазначено в чому саме

полягає порушення прав та законних інтересів ОСОБА_6

Миколайовича, який в свою чергу не являється власником транспортного

засобу DAEWOO-FSO LANOS, д.р.н.: АР3164ВА, що зазнав пошкоджень

внаслідок дорожьо-транспортної пригоди за участю відповідача - ОСОБА_5

ОСОБА_8.

Крім того, в порушення вимог п. 6 ч. 4 ст. 265 ЦПК України, судом

першої інстанції у мотивувальній частині судового рішення у цивільній

справі № 361/6347/17 не відображено мотиви незастосування положень

ст. 4 ЦПК України та ст. 1166 ЦК України, на які посилається Абрамов

ОСОБА_8 у своєму відзиві на позов ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожьо-транспортної пригоди.

До суду представником позивача ОСОБА_6 ОСОБА_9 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

У відзиві зазначає, що ОСОБА_6 на момент ДТП керував транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб.

У Постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 344/10730/15-ц при розгляді аналогічної справи Верховний Суд вказав наступне: «Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння».

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ПК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ІІК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеного у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.»

Враховуючи наведене, позивач як користувач автомобіля DAEWOO-FSO LANOS, д.р.н.: АР3164ВА на достатній правовій підставі є особою, якій завдано збитків (позивач сплатив вартість відновлювального ремонту), а тому має право на відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АВС 027588 транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, на праві власності належить ОСОБА_7 (а.с. 25).

Зі змісту постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2016 року вбачається, що 29.10.2016 року, близько 15 години, по вул. Київській поблизу будинку № 294 в м. Бровари Київської області, ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_4, при виконанні маневру повороту ліворуч не надав дорогу автомобілю марки «Деу Ланос» н.з. АР 3164 ВА, під керуванням водія ОСОБА_6, який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії та інші учасники дорожнього руху не постраждали. Своїми діями ОСОБА_5 порушив п. 16. 6 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, вищевказаною постановою суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340 грн.

Матеріалами справи встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Європейський Страховий Союз» на підставі Полісу серії АЕ/7476739, строк дії якого із 30.01.2016 р. до 29.01.2017 р., а також застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «Ю.Бі.Ай.-КООП» на підставі Полісу серії АЕ/9985252, строк дії якого з 29.07.2016 р. до 28.07.2017 р. (а.с. 75).

Відповідно до звіту № 25-А про оцінку автомобіля НОМЕР_3, який виготовлено 20.12.2016 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» на замовлення ОСОБА_6, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 15 758 грн. 63 коп. (а.с. 7-12).

Як вбачається із актів надання послуг за № 13218 та № 13236 від 16 грудня 2016 року, а також розрахунку на оплату замовлення № 13218 від 16 грудня 2016 року, виданих ФОП ОСОБА_10, загальна вартість ремонту автомобіля НОМЕР_3, становить 14 831 грн. 67 коп.

На підставі вищевказаних актів надання послуг та розрахунку на оплату замовлення ОСОБА_6 здійснено оплату за ремонт автомобіля у розмірі 14 831 грн. 67 коп., про що свідчать копії квитанцій № 0.0.685120881.1 та № 0.0.685123461.1 від 13 січня 2017 року (а.с. 63).

Задовольняючи позовні вимоги на підставі ст. 22, 166, 1187, 1192 ЦК України та правових позицій, що викладені у Постановах Верховного Суду України у цивільних справах № 6-725цс16 від 14.09.2016, № 6-954цс16 від 26.10.2016, № 6-2808цс15 від 20.01.2016, місцевий суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача матеріальної шкоди у розмірі 14 831,67 грн. на користь позивача.

Проте, колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені в результаті неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої вимоги обґрунтовує ст. 1166 ЦК України, а саме: майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АВС 027588 транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, на праві власності належить ОСОБА_7 (а.с. 25), тобто саме він, відповідно до правоустанавлюючих документів є особою, майну якої заподіяно майнову шкоду.

Проте, незважаючи на встановлені судом обставини, власник автомобіля ОСОБА_11 взагалі не був залучений до участі у розгляді даної справи і його думка з приводу спору, що виник між сторонами та відшкодування шкоди саме у обраний позивачем спосіб з»ясована не була, що вподальшому може вплинути на його права та інтереси.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України, суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими главою 1І "Апеляційне провадження" розділу V ЦПК України. У зв'язку з цим, зокрема, в апеляційній інстанції не вирішується питання про залучення до участі у справі осіб, яких не залучив суд першої інстанції (крім правонаступників), оскільки на стадії апеляційного провадження справа вже є розглянутою судом першої інстанції відносно тих осіб, склад яких сформовано у першій інстанції. Лише в цих межах апеляційний суд може перевіряти законність рішення суду першої інстанції (ст. 367 ЦПК України).

Суд першої інстанції не виконав обов'язку, передбаченого ч. 3 ст. 53 ЦПК України, ухваленим рішенням вирішив питання про права та інтереси третіх осіб (власника автомобіля), які не були залучені до участі у справі, а апеляційний суд, обмежений вирішувати таке питання на стадії апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов»язковою підставною для скасування рішення суду першої інстанції, якщо суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов»язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За обставин, коли розгляд справи потребує участі усіх осіб, які мають відношення до предмета спору, а питання про залучення усіх належних осіб судом першої інстанції не вирішено, апеляційний суд відмовляє у позові з цих підстав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, з підстав, викладених вище.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2018 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

ОСОБА_3