Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1687/18 Головуючий у 1-й інст. Савицька Л. Й.
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 рокуАпеляційний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді: Миніч Т.І.
суддів: Трояновської Г.С.,
Павицької Т.М.
секретаря
судового засідання Ковальської Я.В.
без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року під головуванням судді Савицької Л.Й.
у цивільній справі №285/1687/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
в с т а н о в и в:
У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. Просив змінити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідача до 1/8 частини його заробітку. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що на підставі судового рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 05.05.2011 року, з нього на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В 2012 році він одружився вдруге, від цього шлюбу має двох неповнолітніх дітей. На даний час його дружина не працює та знаходиться у відпустці по догляду за меншим сином. Він є єдиним працюючим членом у родині, матеріальне забезпечення якої повністю лежить на ньому. У зв`язку з цим у нього змінився не тільки сімейний стан, а й погіршився матеріальний стан. А тому вважає, що встановлений розмір аліментів на забезпечення дочки ОСОБА_4 ставить його у дуже скрутне становище та призводить до утискання прав ще двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу і дружини, яку він за законом зобов`язаний утримувати.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року позов задоволено. Змінено розмір стягуваних аліментів. Постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/8 частини від його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відкликано з відділу Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області виконавчий лист №2-560/11 від 05.05.2011 року, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення в частині зміни розміру аліментів з 1/3 частини на 1/8 частину від заробітку позивача, ухваливши нове рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь у розмірі ј частини від його заробітку. На думку апелянта, оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене в порушення вимог ст.183 ЦПК України, оскільки на утримання трьох і більше дітей, з платника аліментів стягується половина його заробітку, тобто на кожну дитину має стягуватись не менше 1/6 частини від його заробітку, а не 1/8 частина, як того просив позивач на їх спільну дитину. На даний час вона ніде не працює, живуть з дочкою за рахунок підсобного господарства, оскільки по місцю проживання в селі дуже тяжко знайти роботу. Окрім того, цього року дочка збирається вступати на навчання до Житомирського торгово-економічного коледжу, що потребує додаткових витрат на поїздки на навчання, проживання на зйомній квартирі, харчування, забезпечення навчальним приладдям тощо. Разом з тим, позивач досить давно служить в Збройних силах України та отримує достойну заробітну плату і різні надбавки, має своє житло, користується пільгами на комунальні послуги, нещодавно придбав автомобіль. А тому вважає, що має набагато кращий матеріальний стан, ніж вона.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також встановлено, що 05.05.2011 року на підставі рішення суду від 19.04.2011 року Новоград-Волинським міськрайонним судом видано виконавчий лист №2-560/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2011 року до її повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с. 5,6).
Згідно інформації, наданої Новоград-Волинським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 08.05.2018 року за №618 аліменти ОСОБА_2 сплачуються вчасно, станом на 01.05.2018 року будь-яка заборгованість по їх сплаті відсутня (а.с. 8).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з укладенням позивачем в 2012 році другого шлюбу, народженням та утриманням двох неповнолітніх дітей, перебуванням дружини у декретній відпустці, у останнього значно погіршився матеріальний стан, а тому зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів.

Проте, в повній мірі погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи та не грунтуються на положеннях закону.

Так, відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною 3 ст.181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 183 СК України у редакції, чинній на час розгляду справи, при визначені розміру аліментів, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Тобто, у зазначеній нормі закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: а) зміна матеріального стану; б) зміна сімейного стану; в) погіршення або поліпшення здоров`я. Вказані обставини можуть стосуватися платника або одержувача аліментів.
Матеріали справи свідчать про те, що позивач з 26.01.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 від якого має двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження(а.с.12-14).
ОСОБА_2 є військовослужбовцем, за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року отримав дохід у розмірі 69 819 грн. 47 коп., що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2018 року №75 (а.с.11).
Дружина позивача ОСОБА_8 на даний час знаходиться у декретній відпустці по погляду за дитиною та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн., розмір якої за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року склав 5 160 грн., що підтверджується довідкою по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, виданої Міністерством праці та соціальної політики по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 08.05.2018 року №7853(а.с.16).
Наведені обставини дають підстави вважати, що після присудження аліментів на користь відповідачки, майновий та сімейний стан позивача змінився.
Разом з тим, визначений судом розмір аліментів не відповідає вимогам СК України, та інтересам його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому судом враховується, що відповідно до положень ч.2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що достатнім та можливим до сплати є розмір аліментів в 1/6 частині заробітку позивача.
За наведених обставин та відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів,- з 1/8 до 1/6 частини.
Керуючись ст.ст. 258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року змінити.
Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/8 до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду.
Головуючий: Судді: