Ухвала

07 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 322/1094/17

провадження № 61-43103ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 та просила стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у сумі 5 620,00 грн та пеню у сумі 10 087,00 грн, 3 % річних - 292,49 грн, суму збитків від інфляції - 1675,51 грн, а всього - 17 675,00 грн.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 24 жовтня 2008 року в розмірі 13 809,09 грн, у тому числі: 5 710,00 грн - заборгованості з орендної плати за період з 01 липня 2014 року до 31 грудня 2016 року; 294,73 грн - трьох відсотків річних за період з 26 грудня 2014 року до 30 листопада 2017 року; 1 804,36 грн - інфляційних втрат за період з 01 січня 2015 року до 31 жовтня 2017 року; 6 000,00 - пені за період з 26 грудня 2015 року до 20 грудня 2017 року.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 500,03 грн.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року залишено без змін.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 17 675,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв