Справа № 182/6986/17
Провадження № 2/0182/721/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.06.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_5 за договором про надання юридичних послуг від 25.01.2018 року (а.с.55-57)

Представник третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_6 - за довіреністю посвідченою 05.05.2018 року ОСОБА_7 приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області , зареєстрована в реєстрі за № 1756, за довіреністю посвідченою 07.05.2018 року ОСОБА_7 приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області , зареєстрована в реєстрі за № 1784.

Заяви по суті справи.

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами до відповідача та просить суд встановити факт проживання однією сімєю її з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в період з 01.04.2006 року по 30.09.2006 року; поділити майно набуте за час шлюбу з ОСОБА_2, виділивши їй: 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Красуцького, буд.73, ОСОБА_2 виділити 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Красуцького, буд.73. також просить суд для державної реєстрації її частки визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Красуцького, буд.73(а.с.3-5, 25-28)

В обґрунтування позову позивач послалась на те, що з відповідачем проживала однією сімєю без офіційної реєстрації шлюбу з 01.04.2006 року. 30.09.2016 року вона з відповідачем уклала шлюб. Проживаючи однією сімєю без шлюбу вони вели спільне господарство, мешкали в одній оселі, спільно розпоряджались сімейними коштами. 11.05.2006 року вона разом із відповідачем, обєднавши зусилля, придбали житловий будинок житловою площею 32,2 кв.м., загальною площею 45,0 кв.м. з надвірними будівлями, що розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Красуцького, буд.73. Рішення про придбання будинку вони з відповідачем приймали спільно. 11.07.2014 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області між ними шлюб було розірвано. Угоди про поділ спільного сумісного майна при розірванні шлюбу вони не досягли. Зараз між ними склались неприязні стосунки, почались сврки з приводу володіння та користування житлом. Вона запропонувала відповідачеві добровільно поділити спільне майно, виділивши їй 1/2 частину домоволодіння, однак він відмовився, стверджуючи, що будинок належить йому особисто. На теперішній час вона бажає розпорядитись своїм майном на власний розсуд, однак відповідач забрав всі правовстановлюючі документи на спірний будинок та відмовляє їй у її праві на 1/2 частину домоволодіння.

Відповідач подав відзив на позов на просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки до реєстрації шлюбу він не проживав однією сімєю з позивачем і будинок був придбаний ним у кредит на прохання батьків, у звязку з відмовою банків їм надати кредит через похилий вік. Після придбання будинку батьки в нього вселились та проживають по цей час. Всі платежі по кредиту сплачували також батьки. Після дострокового погашення кредиту, у січні 2015 року житловий будинок був відчужений на імя батьків, які на даний час є власниками житлового будинку. Таким чином житловий будинок не є спільною сумісною власністю подружжя. Окрім того, шлюб з відповідачкою було розірвано 11.07.2014 року на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду, а тому строк позовної давності з приводу поділу майна подружжя сплив 11.07.2017 року, що також є підставою для відмови у задоволенні позову.(а.с.64-66)

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали до суду письмові пояснення щодо заявленого позову, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки син до реєстрації шлюбу з позивачем проживав з ними , а будинок був придбаний на імя сина на їх прохання, оскільки їм не надавали банки кредит. Після дострокового погашення кредиту син 28.01.2015 року відчужив будинок на їх імя. З дня придбання будинку вони вселились в нього та проживають по цей час. Позивач ніколи в будинку не проживала. Син з позивачем, після реєстрації шлюбу спочатку спільно проживав у квартирі позивача за адресою вул. Добролюбова, 25 в м. Нікополі, а потім вони придбали житловий будинок 10 по вулиці Красуцького в м. Нікополі . В цьому будинку вони проживали до січня 2014 року. У січні 2014 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства і син виселився з цього будинку та переїхав до їхнього будинку на вул. Красуцького, 73. Вважають, що позивач пропустила строк позовної давності для звернення з цим позовом до суду, оскільки шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 11.07.2014 року (а.с.101-103)

Інших заяв та клопотань по суті справи сторони не подавали

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 08.12.2017 року позовну заяву позивача було залишено без руху для усунення недоліків (а.с.180)

Ухвалою суду від 03.01.2018 року по справі відкрито провадженні та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с.45-46)

Ухвалою суду від 14.03.2018 року до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с.94)

08.05.2018 року по справі закрито підготовче провадження, викликано заявлених сторонами свідків та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання 07.06.2018 року не зявилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового засідання (а.с. 96,125), причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.1 статті 223 ЦПК передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до п.1 ч.3 статті 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи(його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити позивачу, оскільки позовні вимоги безпідставні і позивачем пропущено строки позовної давності для звернення до суду із вимогами про поділ майна подружжя.

Представник третіх осіб в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, оскільки до реєстрації шлюбу сторони не проживали однією сімєю без шлюбу, будинок не придбався ними за спільні кошти і житловий будинок не їх спільною власністю. Просить суд також застосувати строки позовних давності до позовних вимог позивача.

Судом встановлено.

11.05.2006 року ОСОБА_2 прибав житловий будинок №73 по вулиці Красуцького в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.8-11) Житловий будинок придбано за кредитні кошти надані Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк згідно договору кредиту від 11.05.2006 року(а.с.67-68)

30.09.2006 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_8 (а.с.6)

З січня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства і 11.07.2014 року згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 23.07.2014 року (а.с.7)

06.09.2014 року ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10 (а.с.12 зворот)

28.01.2015 року ОСОБА_2 подарував 1/3 частину житлового будинку №73 по вулиці Красуцького в м. Нікополі Дніпропетровської області ОСОБА_4 (а.с.69-71)

28.01.2015 року ОСОБА_2 подарував 2/3 частин житлового будинку №73 по вулиці Красуцького в м. Нікополі Дніпропетровської області ОСОБА_3 (а.с.72-74)

ОСОБА_11 ОСББ „Бірюза-19/1 від 18.01.2018 року судом встановлено, що ОСОБА_2 з січня 1989 року по 30.09.2006 року проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, буд.19/1 кв.82(а.с.75)

ОСОБА_11 квартального комітету №3 від 18.01.2018 року ОСОБА_2 з лютого 2014 року по даний час проживає за адресою м. Нікополь. Вул. Красуцького, буд.73 (а.с.76)

ОСОБА_11 довідки ОСББ „Бірюза-19/1 встановлено, що за адресою м. Нікополь, ДобролюбоваАДРЕСА_1 з 10.02.1989 року проживав ОСОБА_2 та був зареєстрований за даною адресою 10.05.1994 року, 20.06.2006 року знятий з реєстрації на вулицю Красуцького, 73 (а.с.77).

Свідченнями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні підтверджено, що до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 ОСОБА_2 постійно проживав з батьками, сестрою в квартирі АДРЕСА_2, що ОСОБА_1 в цій квартирі з ОСОБА_2 ніколи не проживала.

ОСОБА_11 квартального комітету №3 від 19.01.2018 року судом встановлено, що ОСОБА_1, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, буд..10, за адресою по вулиці Красуцького, буд.. 73 не вселялась та не проживала, що підтверджено в судовому засіданні також свідченнями свідка ОСОБА_13А.(а.с.78).

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

ОСОБА_11 з частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

ОСОБА_11 з статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що стаття 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї.

Посилання позивача на спільне проживання та ведення спільного господарства з відповідачем в період з 01.04.2006 року по 30.09.2006 року не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів ведення спільного господарства та наявності у сторін спільного бюджету у цей період позивачем не надано, а тому суд вважає, що позивачем не доведено відповідно до статті статті 74 СК України факт проживання однією сімєю з відповідачем без реєстрації шлюбу у період з 01.04.2006 року по 30.09.2006 року.

Крім того, позивачем не надано допустимих доказів про придбання спірного майна внаслідок спільної праці та внаслідок проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період, упродовж якого було придбано спірний будинок.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до статті 72 СК України передбачено, що позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано.

До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами розірвано 11.07.2014 року згідно рішення суду, яке набрало законної сили 23.07.2014 року, а з позовними вимогами позивач звернулась до суду лише 05.12.2017 року, після спливу трьох років з часу розірвання шлюбу, тобто з пропуском строку на звернення з цим позов до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відмова у позові за пропуском строку позовної давності можлива тоді, коли порушене право підлягає захисту, але пропущено строк позовної давності і підстави для його поновлення відсутні.

Судом дійсно встановлено, що позивачем пропущено строк для звернення з цим позовом до суду, однак суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні позовних вимог саме з підстав не доведеності відповідно до статті статті 74 СК України факту проживання однією сімєю з відповідачем без реєстрації шлюбу у період з 01.04.2006 року по 30.09.2006 року, а також не наданням допустимих доказів про придбання спірного майна внаслідок спільної праці та внаслідок проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період, упродовж якого було придбано спірний будинок.

Керуючись ст.74 СК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12,76-82 , 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 14.06.2018 року.

Суддя: ОСОБА_14