Справа № 535/470/18
Провадження № 2/535/223/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Якименко Т.О.,

при секретарі судового засідання Балала Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, в якому зареєстрований відповідач ОСОБА_2 - колишній чоловік його матері ОСОБА_3 Відповідач не користується даним житлом з 2013 року, постійно мешкає за іншою адресою. Факт, що відповідач не проживає у його житловому будинку, підтверджується актом обстеження домогосподарства. Оскільки відповідач у вказаному вище житловому будинку не проживає більше 5 років, тобто понад шість місяців без поважних причин, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю та просять їх задоволити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву, клопотання про причини неявки у судове засідання та відкладення розгляду справи до суду не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, приходить до переконання, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 про що свідчить договір дарування житлового будинку від 06.11.2017 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію №102730735 від 06.11.2017 року.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області №1973 від 12.04.2018 року, в належному ОСОБА_1 будинку, що знаходиться за адрсеою: АДРЕСА_1, зареєстровані - мати - ОСОБА_3, сестра - ОСОБА_5, сестра - ОСОБА_6, племінниця - ОСОБА_7, та ОСОБА_2 - відповідач по справі.

Матеріалами справи встановлено, що з 2013 року відповідач ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку за адресою:АДРЕСА_1, без поважних причин понад шість місяців, що підтверджується актом обстеження домогосподарства на факт постійного проживання за адресою АДРЕСА_1, проведеного 10.04.2018 року депутатом Котелевської селищної ради Полтавської області Грудька П.І., та сусідів: ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Позивач не має можливості зняти відповідача з реєстраційного обліку в добровільному порядку, оскільки добровільно вирішити це питання ОСОБА_2 відмовляєся.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 163 Житлового кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 163 Житлового кодексу УРСР, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини 1 статті 71 Житлового кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження поважних причин відсутності понад встановлені строки відповідач не надав, також вони не були встановлені під час судового розгляду справи.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9, пояснили, що протягом тривалого часу знайомі із позивачем, оскільки мешкають з ним по сусідству, та достовірно знають й підтверджують, що ОСОБА_2, який був чоловіком матері позивача, не проживає у житловому будинку за адресою:АДРЕСА_1, понад п'ять років.

Під час судового розгляду не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлені свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

При вирішення даної справи, суд враховує правову позицію Верховного Суду України від 16.11.2016 року №6-709цс16.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача на користь позивача необхідно стягти судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 264 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України ст.ст. 9, 150, 156 ЖК УРСР, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Котелевського районного суду

Полтавської області Якименко Т.О.