Ухвала

14 червня 2018 року

місто Київ

справа № 718/2257/17

провадження № 61-34394ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 04 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом територіальної громади с. Ошихліби, Ошихлібського дошкільного навчального закладу «Колосок» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення, державних актів про права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та усунення перешкод в користуванні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 квітня 2018 року звернулася з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

І. Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору у неповному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року. З 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до зазначеного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Сума судового збору за подачу позовної заяви за вимоги немайнового характеру у цій справі становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року, тобто 1 600, 00 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить, що позовна заява містить сім окремих вимог немайнового характеру. Таким чином, сума судового збору, що підлягала до сплати на момент подання заяви, дорівнювала 3 200, 00 грн.

ІІ. Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду за вимогами немайнового характеру у розмірі 19 200, 00 грн (11 200, 00*2-3200,00).

ІІІ. Крім того,сума судового збору за подачу позовної заяви за вимогами майнового характеру у цій справі становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року, тобто 1 600 00 гривні.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пунктах 11, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, і саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Виходячи з того, що із поданої касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день подання позову, неможливо достеменно встановити розмір судового збору, що підлягає до сплаті за вимогами майнового характеру (витребування земельної ділянки), а тому заявник касаційної скарги має надати оригінал квитанції про сплату судового збору одночасно із наведенням обґрунтування відповідності його розміру ціні позову.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору в повному обсязі необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

ІV. Також, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України заявник не зазначила ідентифікаційний код відповідачів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та свій реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України 2017 року у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону України від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 04 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом територіальної громади с. Ошихліби, Ошихлібського дошкільного навчального закладу «Колосок» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення, державних актів про права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та усунення перешкод в користуванні залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 11 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний