№ 201/5938/18
провадження 2-з/201/175/2018
УХВАЛА

15 червня 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (03056, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (49100, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2), третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Дмитро Валентинович, (АДРЕСА_3), про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 червня 2018 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Дмитро Валентинович, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2018 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою судді від 07 червня 2018 року заяву про забезпечення позову - частково задоволено.

13 червня 2018 року позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2301/2008 від 29 жовтня 2008 року, у розмірі 233 616,26 гривень, в рамках виконавчого провадження № 56492580, що перебуває на примусовому виконанні у Солом'янському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, оскільки до суду подано вище вказаний позов предметом спору якого є звільнення боржника від сплати заборгованості за аліментами та визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню. Ухвалою від 07 червня 2018 року провадження по цій справі було відкрито та частково задоволено заяву про забезпечення позову, а саме: відмовлено в частині зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2301/2008 від 29 жовтня 2008 року, в зв'язку з тим, що він на виконанні не перебуває та не знаходиться, однак ще 30 травня 2018 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві Ференець С.С. відкрито вище вказане виконавче провадження, на підтвердження зазначеного позивачем до заяви додано копію відповідної постанови, крім того державним виконавцем було винесено різні постанови з метою виконання рішення суду та після звернення позивача винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві за зареєстрованим місцем проживання боржника.

Також зазначає, що після зміни розміру аліментів судом видано новий виконавчий лист на підставі якого позивач належним чином сплачує поточні платежі на виплату аліментів на користь неповнолітньої дитини, крім того сплачуються належним чином аліменти на навчання повнолітньої дитини, а тому стягнення заборгованості за аліментами за вище наведеним виконавчим листом, що заявник також просить визнати, такими, що не підлягає виконанню ставить під загрозу належне виконання аліментних зобов'язань та призведе до виникнення заборгованості по сплаті поточних платежів за виконавчими листами, що перебувають на виконанні у Солом'янському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, крім того винесені та направлені до відповідних органів постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві Ференець С.С. перешкоджають та обмежують професійну діяльність позивача як адвоката, що є його основним джерелом доходу, що в подальшому може вплинути на виконання його зобов'язань, в зв'язку з чим до закінчення судового розгляду слід вжити ці заходи забезпечення позову.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Тобто такий вид забезпечення може бути застосований тільки для забезпечення позову при оскарженні виконавчого документа. Діючим законодавством визначено, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачено можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно до п. п. 2, 3 ч. 1ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а захід забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку є видом забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідає предмету позову та водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення позову по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову, в зв'язку з чим зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2301/2008 від 29 жовтня 2008 року, у розмірі 233 616,26 гривень, в рамках виконавчого провадження № 56492580, що перебуває на примусовому виконанні у Солом'янському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, до розгляду справи по суті, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа предметом спору якого є звільнення боржника від сплати заборгованості за аліментами та визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню, в тому числі вище наведеного виконавчого листа. Спір між сторонами в досудовому порядку не вирішено. Таким чином, є велика ймовірність того, що стягнення заборгованості за виконавчим документом, що оскаржується стягувачем, може вплинути на належне виконання аліментних зобов'язань, крім того вбачається, що винесені та направлені до відповідних органів постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві Ференець С.С. перешкоджають та обмежують професійну діяльність позивача як адвоката, що є його основним джерелом доходу, що в подальшому може вплинути на виконання його зобов'язань та призведе до виникнення заборгованості по сплаті поточних платежів за виконавчими листами, що також перебувають на виконанні у Солом'янському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, а тому дійсно є всі підстави вважати, що це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеній справі, тобто існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, в зв'язку з чим невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, а тому не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а саме до розгляду справи по суті, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і з'ясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом розгляду по справі, по суті вимог позовної заяви своїх пояснень, учасники справи ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися. Таким чином на даний час, єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення даної справи так як в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову виступає як спосіб гарантування обов'язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створює невиправданих обмежень відповідача в його правах.

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що позивач у встановленому законом порядку зареєстрований на території України та з матеріалів справи вбачається, що він має у власності майно, в установленому законом порядку зареєстровано на території України, крім того у суду відсутні надані докази того, що майновий стан цього заявника або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по справі, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у задоволенні позову, а тому обов'язок суду щодо беззаперечного застосування до позивача зустрічного зобов'язання, який передбачений випадками переліченими у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутній.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 149, п. 6 ч. 1 ст. 150, ст. 151, ч. 10 ст. 153, ст. 154, ч. 1 ст. 157, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2301/2008 від 29 жовтня 2008 року, у розмірі 233 616,26 гривень, в рамках виконавчого провадження № 56492580, що перебуває на примусовому виконанні у Солом'янському районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, до розгляду справи по суті.

У зв'язку забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набрала законної сили 15 червня 2018 року.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Антонюк