Провадження № 2/127/6824/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Середі Ю.В.,

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, зобовязання укласти договір найму жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, зобовязання укласти договір найму жилого приміщення про усунення перешкод в користуванні власністю, мотивуючи позовні вимоги тим, що 01.08.1985 року ОСОБА_2 було прийнято на посаду швачки-мотористки третього розряду до Виробничо-художнього об'єднання «Вінничанка» (в подальшому ЗАТ «Вінничанка»). 02.03.1987 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду швачки-мотористки в цех пошиву зм. «Б» до Виробничо-художнього об'єднання «Вінничанка» (в подальшому ЗАТ «Вінничанка»).

На підставі спільного рішення адміністрації вказаного підприємства та профспілкового комітету ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано ордер, котрий в подальшому був втрачений працівниками ЖЕКу. На підставі ордеру обох позивачів було заселено до кімнати №512 в гуртожитку по проспекту Юності, буд. №29, в м.Вінниці. Зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою з 15.10.1985 року, а ОСОБА_1 з 09.06.1987 року.

За відповідною адресою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживають по сьогоднішній день, справно сплачують всі комунальні платежі, пов'язані із утриманням кімнати.

Позивачі зареєстровані у гуртожитку, проте номер кімнати в паспорті громадянина України у кожного з них не зазначений, а лише в облікових документах МКП «ЖЕК №7», який здійснює обслуговування будинку №28 по просп. Юності.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №13/7 від 11.12.1997 року житловий будинок №29 по вул. Юності передано у комунальну власність територіальної громади міста, а тому мешканці гуртожитку мають можливість приватизувати займані жилі приміщення.

Однак позивачі не можуть надати документ на підтвердження проживання саме в кімнаті №512, оскільки їхня паспортна реєстрація містить лише зазначення номеру будинку. Через це відповідач відмовляється надати дозвіл позивачам на приватизацію жилої площі на якій вони зареєстровані та постійно проживають, в звязку з чим звернулися із вказаною позовною заявою до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, та пояснив, що єдиною підставою для вселення в кімнату в гуртожитку є ордер, оскільки у позивачів відсутній ордер на вказану ними кімнату тому й підстав для задоволення позову не має.

Допитані в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, суду пояснили, що вони також проживають в гуртожитку за адресою: м.Вінниця, просп. Юності, 29. Всім їм при вселенні в гуртожиток надавались ордера, але не наручно, а залишались у профкомі фабрики, а потім були передані до ЖЕКу. Позивачів вони знають, та пояснили що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживають в кімнаті №512 за адресою: м.Вінниця, просп. Юності, 29 по сьогоднішній день

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що, як вбачається із трудовою книжки ОСОБА_1 серії БТ-ІІ №2609700, вона дійсно 02.03.1987 року була прийнята на посаду швачки-мотористки в цех пошиву зм. «Б» до Виробничо-художнього об'єднання «Вінничанка» (в подальшому дане підприємство було реорганізовано у ЗАТ «Вінничанка») де пропрацювала до 27.09.2006 року (а.с. 9-10).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 серії БТ-ІІ №2579636 ОСОБА_2 01 серпня 1985 року була прийнято на посаду швачки-мотористки третього розряду до Виробничо-художнього об'єднання «Вінничанка» де також пропрацювала до 27.09.2006 року (а.с. 11).

В паспорті громадянина України виданого на ім'я ОСОБА_1 серії АА №760455 дата прописки за адресою: м.Вінниця, пр. Юності, буд. 29, гуртожиток зазначена - 09 червня 1987 року (а.с. 12-13).

В паспорті громадянина України виданого на ім'я ОСОБА_2 серії АА №760456 дата прописки за адресою: м.Вінниця, пр. Юності, буд. 29, гуртожиток зазначена - 15 жовтня 1985 року (а.с. 14-15).

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №13/7 від 11.12.1997 року затверджено акт приймання - передачі в комунальну власність територіальної громади міста житлового будинку, 29 по вул. Юності (а.с. 16).

Листом - відповіддю МКП «ЖЕК №7» від 23.01.2017 року за вих.№44 повідомлено, що рішенням Вінницької міської ради від 12.01.2012 року №29 житловий будинок №29 по просп. Юності передано на обслуговування даному підприємству (а.с. 17)

Згідно із довідками виданими МКП «ЖЕК №7» від 21.07.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 дійсно зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте ордер відсутній (а.с. 18-19).

Довідками виданими 09.08.2017 року КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» підтверджується те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 своє право на безоплатну приватизацію кімнати в гуртожитку не використали (а.с. 20-21).

Відповідно до особового рахунку №7505053 вбачається, що такий рахунок записаний на ім'я ОСОБА_1 і те, що за адресою: АДРЕСА_1, постійно проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 22).

Листами - відповідями Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради від 05.05.2017 року доводиться до відома ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про неможливість ними приватизації житлового приміщення №512 в будинку по пр. Юності, 29 в м.Вінниці у зв'язку із відсутністю у них договору найму житлового приміщення (а.с. 23-24).

Заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 21.08.2017 року підтверджується факт звернення до відповідача із заявою про укладення договору найму жилого приміщення (а.с. 25).

Листом - відповіддю Департаменту житлового господарства BMP від 13.09.2017 року повідомляється про неможливість укладення такого договору по причині відсутності ордеру (а.с. 26).

Листом - відповіддю Департаменту житлового господарства BMP від 18.10.2017 року повідомляється про неможливість укладення договору найму житлового приміщення по причині відсутності реєстрації у позивачів в кімнаті №512 (а.с. 27).

Згідно зі ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Як уже зазначалося вище, позивачі з 1985 року - ОСОБА_1 та з 1987 року ОСОБА_2 на законних підставах вселилася в кімнату 512 в гуртожитку по просп. Юності, 29, однак до сьогодні їх місце реєстрації значиться не конкретна кімната, а будинок, відповідач, як власник будинку, відмовляється визнати за ними право користування цією кімнатою.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено, що громадяни, на яких поширюються дія Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло шляхом приватизації житла у гуртожитку.

Відповідно до п. п. 6, 14 ст. 18 вказаного Закону органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках: здійснюють володіння, використання, управління, експлуатацію переданих територіальним громадам згідно з цим Законом гуртожитків (безпосередньо чи через визначеного виконавчим органом ради управителя); укладають та розривають договори найму житла у гуртожитках, що є власністю відповідних територіальних громад.

Режим проживання в гуртожитку регулюється нормами ЖК УРСР, а права та обов'язки сторін регламентуються також Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208.

Відповідно до ст. 130 ЖК УРСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно із ч.1 ст. 9 ЖК УРСР громадами мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду.

Відповідно до ч.3 ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право, зокрема, на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, на підставах, передбачених законом.

Відповідно до ст.16 ЖК УРСР, до компетенції виконавчих комітетів селищних, сільських Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить, зокрема, право здійснювати облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов; прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду Ради, затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду; видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду.

Відповідно до ст.47 ЖК УРСР, норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Згідно зі ст. 58 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення.

Відповідно до ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Також, договір найму жилого приміщення як правочин є наслідком реалізації особою свого набутого права користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду та укладається відповідно до ордера як єдиної правової підстави на вселення та користування житлом цих фондів. Зважаючи на доведеність позивачами виникнення права на користування кімнатою 512 в гуртожитку по просп. Юності, 29, відповідне право позивачів на укладення договору найму житла підлягає захисту. Щодо заперечень відповідача про відсутність необхідних належних документів для отримання дозволу виходячи з встановлених обставин справи, то слід врахувати рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року, № 7-рн/2009 по справі № 1-9/2009, за змістом якого вбачається, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Тобто, у світлі положень ст. 74 Закону (280/97-ВР) належне виконання органами місцевого самоврядування і їх посадовими особами обовязків втілює гарантію стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачами.

На підставі викладеного та керуючись 47, 55 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, 18, Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» ст.ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 29, 310 ЦК України ст.ст. 9, 16, 47, 58, 61, 130 ЖК УРСР, ст.ст. 7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, зобовязання укласти договір найму жилого приміщення задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування жилим приміщенням, - кімнатою № 512 в будинку по просп. Юності, 29 в м.Вінниці.

Зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір найму кімнати № 512 в будинку по просп. Юності, 29 в м.Вінниці.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 15.06.2018 року.

Суддя: