Провадження № 2/161/613/18
О К Р Е М А У Х В А Л А
12 червня 2018 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Гриня О.М.,
при секретарі Муригіній А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 через свого представника адвоката ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2018 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
В процесі розгляду даної справи судом встановлені обставини, які свідчать про невиконання посадовими особами служби у справах дітей Луцької районної державної адміністрації своїх посадових обов'язків.
Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Всупереч наведеній нормі Закону, в матеріалах справи міститься лише витяг з рішення комісії з питань захисту прав дитини Луцької районної державної адміністрації від 20 листопада 2017 року, протокол №14, з якого вбачається, що за результатами бесіди, інформації служби у справах дітей райдержадміністрації, голові районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, рекомендовано відмовити у наданні висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, оскільки вищевказаний громадянин проживає та зареєстрований у селі Березове Марїнського району Донецької області.
В подальшому, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2018 року орган опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації зобов'язано надати обґрунтований висновок про доцільність або передчасність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Станом на день ухвалення рішення в даній справі вимоги ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2018 року службою у справа дітей Луцької районної державної адміністрації не виконано.
Крім того, незважаючи на те, що при вирішенні в суді спорів про позбавлення батьківських прав є обов'язковою участь органу опіки та піклування, на адресу суду надійшла заява від 02 лютого 2018 року, якою завідувач сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області Н. Зімоха просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника служби у справах дітей Луцької райдержадміністрації. При цьому, у вказаній заяві вказано, що служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав не підтримує, а щодо стягнення аліментів не заперечує. Жодних аргументів щодо заявленої позиції службою у справах дітей не наведено.
Всупереч прямій вказівці Закону (ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України) та вимозі суду за вмотивованою ухвалою, служба у справах дітей Луцької райдержадміністрації не надала своїх висновків щодо можливого розв'язання спору з врахуванням інтересів малолітньої дитини, жодних відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які проживають з дитиною, вчителів, суду не представлено.
Вказівки на неможливість надання службою у справах дітей висновку про доцільність чи передчасність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 лише з тих підстав, що останній проживає на території іншої області, не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають вимогам закону. Крім того, враховуючи, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає на с. Воютин Луцького району з жовтня 2014 року та разом зі своєю матір'ю має статус переміщеної особи з тимчасово окупованої території, суд вважає, що служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації, в силу своїх повноважень та передбачених законом обов'язків, має володіти достатнім обсягом відомостей про життя малолітньої дитини ОСОБА_4, аби забезпечити при розгляді даної справи права та інтереси дитини.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної асамблеї ООН № 44/25 від 20.11.1989 року та ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Таким чином, суд вважає, що служба у справах дітей Луцької райдержадміністрації, в порушення вимог ст. 19 Сімейного кодексу України, самоусунулася від вирішення питання щодо забезпечення дотримання прав малолітньої дитини.
Вказані обставини свідчать про недоліки у діяльності посадових осіб служби у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області, а також про ухилення зазначеного органу від здійснення своїх безпосередніх повноважень щодо забезпечення дотримання прав дитини, що є підставою для винесення окремої ухвали в порядку ст. 262 ЦПК України.
Позиція служби у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області при розгляді даної справи не відповідають вимогам закону та інтересам дитини, а тому не можуть залишатись без відповідного реагування.
Згідно ч. ч. 6, 7 ст. 262 ЦПК України окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Керуючись ст.ст. 262, 353-354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Окрему ухвалу та викладені в ній обставини довести до відома Волинської обласної державної адміністрації для належного реагування та вжиття відповідних організаційно - правових заходів.
Про прийняття заходів повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області в місячний строк з дня отримання даної ухвали.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області впродовж п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.

Волинської області