МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р. Справа №370/1226/18

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі Левківському С.В., при розгляді у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в смт. Макарів Макарівського району Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 до Великокарашинської сільської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Великокарашинської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, яка за життя склала заповіт від 25.06.2004 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, заповіла позивачеві.

Після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: на земельну ділянку, яка належить на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3, виданий на підставі рішення сесії Великокарашинської сільської ради народних депутатів від 16.03.2001 р., № 51, площею 2,60 гектарів, яка розташована на території Великокарашинської сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія НОМЕР_4, виданий Великокарашинською сільською радою ОСОБА_2, яка має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Карашин» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай затвердженого зборами співвласників, 10 квітня 2000 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01.01.2005 року становить 1107795 гривень, частка ОСОБА_2 визначена в розмірі 2953 гривень, або 0,266 відсотків.

Спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті ОСОБА_2, є позивач по справі, ОСОБА_1. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає.

Спадщину після смерті спадкодавця позивач фактично прийняв, оскільки на день її смерті проживав разом з нею та був зареєстрований, але юридично не оформив.

В квітні місяці 2018 року позивач звернувся до державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне йому спадкове майно, але йому було відмовлено у зв'язку з тими обставинами, що на вищезазначені об'єкти спадкування відсутні документи що посвідчують право власності померлого на них. Про втрату документів що посвідчують право власності на них, і входять до маси спадкування, підтверджується розміщеними оголошеннями в газеті «Макарівські вісті» № 16 від 27.04.2018 (сторінка 10).

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом вищевказане майно.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 15.05.2018 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.06.2018 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Також даною ухвалою суду від 30.03.2018 року в порядку вимог ст.84 ЦПК України, витребувано від державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

У підготовче судове засідання позивач не прибув, подав суду письмову заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити.

Відповідач в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим виконавчим комітетом Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 18 (а.с.8).

ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала до дня своєї смерті по АДРЕСА_1, разом з нею на день її смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_1 - рідний племінник, що підтверджується довідкою, виданою Великокарашинською сільською радою №135 від 24.04.2018

року (а.с. 12).

За свого життя ОСОБА_2 склала заповіт від 25.06.2004 року, яким зробила таке розпорядження: у її майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає по АДРЕСА_1

Макарівського району Київської області. Даний заповіт не скасований та не змінений (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно: на земельну ділянку, яка належала їй на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого на підставі рішення сесії Великокарашинської сільської ради народних депутатів від 16.03.2001 р., № 51, площею 2,60 га, яка розташована на території Великокарашинської сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 071 від 23.03.2001 року (а.с.10); право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія НОМЕР_4, виданий Великокарашинською сільською радою, ОСОБА_2, яка має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Карашин» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай затвердженого зборами співвласників, 10.04.2000 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01.01.2005 року становить 1107795 гривень, частка ОСОБА_2 визначена в розмірі 2953 гривень, або 0,266 відсотків (а.с. 11).

Спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті ОСОБА_2 є позивач по справі, ОСОБА_1. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори від 22.05.2018 року за №885/01-16.

У квітні місяці 2018 року позивач звернувся до державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне йому спадкове майно, але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що на вищезазначені об'єкти спадкування відсутні документи що посвідчують право власності померлого на них (а.с. 15). Про втрату документів що посвідчують право власності на них, і входять до маси спадкування, підтверджується розміщеними оголошеннями в газеті «Макарівські вісті» № 16 від 27.04.2018 (сторінка 10) (а.с.14).

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.ст. 1216-1223, 1268, 1225 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 125 ЗК України (у редакції на час відкриття спадщини) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 126 ЗК України у відповідній редакції, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, спадщину прийняв, інші спадкоємці відсутні, особи, що мають право на обов'язкову частку у спадщині відсутні, до складу спадщини увійшли земельна ділянка та майновий пай, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) до Великокарашинської сільської ради (08050, с. Великий Карашин Макарівського району Київської області, вул. Перемоги, 1а, код ЄДРПОУ ) про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право на:

-земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого на підставі рішення сесії Великокарашинської сільської ради народних депутатів від 16.03.2001 р., № 51, площею 2,60 га, яка розташована на території Великокарашинської сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 071 від 23.03.2001 року;

-право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія НОМЕР_4, виданий Великокарашинською сільською радою, ОСОБА_2, яка має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Карашин» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників, 10.04.2000 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01.01.2005 року становить 1107795 гривень, частка ОСОБА_2 визначена в розмірі 2953 гривень, або 0,266 відсотків.

Стягнути з Великокарашинської сільської ради на користь ОСОБА_1 704,80 грн., судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 12.06.2018 року.

Суддя О.В. Тандир