Справа № 2-о-192/2008 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/7581/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цапа П.М.,

за участю: заявника ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 грудня 2008 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» про встановлення факту володіння та визнання права власності на нежитлове приміщення, -

в с т а н о в и л а:

в листопаді 2008 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про встановлення факту володіння та визнання права власності на нежитлове приміщення, в якій просив встановити факт володіння, користування та визнання права власності на нежитлове приміщення загальною площею 369, 9 кв.м., що знаходиться на вул. Порічковій, 15 м. Львові та зобовязати Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро Технічної інвентаризації та експертної оцінки» здійснити державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 368,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Порічкова,15.

В обгрунтування своє заяви зазначав, що на вул. Порічковій, 15 знаходиться прибудова до будинку. Територія, де знаходиться це приміщення відноситься до Львівського комунального підприємства «Рясне-402» Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Це приміщення не перебуває та не перебувало на балансі ЛКП «Рясне-402». 01.11.2008 року комісією ЛКП «Рясне-402» складено акт обстеження не житлової прибудови до будинку №15 по вул. Порічковій у м. Львові, у якому вказано, що «матеріали стін-цегла, перекриття залізобетонні стіни; технічний стан нежитлового приміщення вкрай незадовільний; стіни ушкодженні грибком; цегляна кладка в багатьох місцях потребує заміни; металева несуча балка пошкоджена корозією; перекриття покрівлі відсутнє; покриття підлог відсутнє». З 1997 року заявник він постійно користується цим приміщенням і прилеглою до нього територією. 21.10.2008 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» складено технічний паспорт, відповідно до якого загальна площа будівлі становить 368, 9 кв.м. Враховуючи наведене просив його заяву задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18 грудня 2008 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт володіння та визнано право приватної власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення загальною площею 368,0 кв.м на вуя. Порічковій, 15 «А» у м. Львові;

Зобовязано ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» здійснити державну реєстрацію права власності нежитлового приміщення загальною площею 368,0 кв.м на вул. Порічковій, 15 «А» у м. Львові та видати витяг про реєстрацію прав власності нерухомого майна.

Рішення суду оскаржила Львівська міська рада.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним зясуванням усіх обставин, що мають значення для справи з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема покликається на те, що оскаржуваним рішенням суд першої інстанції фактично визнав право власності на нежитлові приміщення загальною площею 368,9 кв.м по вул. Порічковій, 15 «А» у м. Львові, які належали на праві комунальної власності територіальній громаді м. Львова, в особі Львівської міської ради. Так, відповідно до ухвали Львівської міської ради від 04.11.2004р. №1861 «Про прийняття у власність територіальної громади м. Львова відомчого житлового будинку №15 на вул. Порічковій від ЗАТ «Трикотажна фірма «Промінь» прийнято у власність територіальної громади м. Львова відомчий житловий будинок №15 з незавершеною нежитловою прибудовою площею 400 кв.м на вул. Порічковій від ЗАТ «Трикотажна фірма «Промінь», отже оскаржуваним рішенням позбавлено територіальну громаду м. Львова в особі Львівської міської ради права власності на нежитлові приміщення загальною площею 400 кв.м по вул. Порічковій, 15. Таким чином, рішення прийнято про права та обовязки Львівської міської ради, яка не була залучена до участі у справі.

Крім того покликається на те, що предметом спору було встановлення факту володіння майном, визнання на нього права власності та зобовязання ОКП ЛОР «БТІ та БО» здійснити державну реєстрацію права власності, а відтак даний спір є спором про право, тому суд першої інстанції повинен був відмовити в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а прийнявши її залишити без розгляду. При цьому, судом не взято до уваги, що п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, №5 визначено, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Враховуючи наведене просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняте нове рішення про відмову в задоволенні заяви в повному обсязі.

В судове засідання заінтересована особа ОКП Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» та скаржник ЛМР не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи від сторін не поступило, поважності причин неявки в судове засідання ними не надано, а тому в силу вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2 на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про встановлення факту володіння та визнання права приватної власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, суд першої інстанції виходив з того, що заявник з 1997 року постійно користується нежитловим приміщенням, а з інших осіб ніхто не претендував на зазначене приміщення тривалий час.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Із змісту заяви ОСОБА_2 встановлено, що він звернувся в суд із заявою в порядку окремого провадження та просив встановити факт володіння, користування та визнання права власності на нежитлове приміщення загальною площею 369, 9 кв.м., що знаходиться на вул. Порічковій, 15 м. Львові та зобовязати Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро Технічної інвентаризації та експертної оцінки» здійснити державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 368,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Порічкова,15

Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення цих фактів не пов`язуєься із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Предметом спору є встановлення факту володіння майном, визнання на нього права власності та зобовязання ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» здійснити державну реєстрацію права власності.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Із врахуванням того, що в даному випадку існує спір про право, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 255 ч1. п.1, 367, 368, п.4, ч.1 374, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу Львівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 грудня 2008 року скасувати, а заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» про встановлення факту володіння та визнання права власності на нежитлове приміщення залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13.06.2018 року.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_3

згідно оригіналу:

Судове рішення набрало законної сили: 04.06.2018

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1

Дата оформлення копії: 13.06.2018

Помічник судді: О.З. Березюк