Справа № 126/2599/17
Провадження № 22-ц/772/1781/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 рокуСправа № 126/2599/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів: Оніщука В.В., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_3,

відповідач : Прокуратура Вінницької області,

відповідач : Державне казначейство України,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Вінницької області, Державне казначейство України, про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 13.06.2018 року, ухвалене у складі судді Моцного В.С., дата складання повного тексту відсутня, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 28.11.2016 року позивач звернувся із заявою до Бершадської місцевої прокуратури про внесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про вчинення злочинів, передбачених частиною другої статті 364, частини другої статті 366 КК України. 28.11.2016 року йому було відмовлено і він 06.12.2016 року звернувся зі скаргою до Бершадського районного суду Вінницької області на бездіяльність прокурора Бершадської місцевої прокуратури Гирби В.М. щодо не внесення заяви про злочин до ЄРДР. 12.12.2016 року Бершадським районним судом Вінницької області скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково та зобов'язано прокуратуру внести до ЄРДР заяву про злочин від 28.11.2016 року. 27.12.2016 року прокурором Бершадської місцевої прокуратури Собчуком В.В. позивачу було повідомлено про виконання ухвали суду та внесення до ЄРДР його заяви про злочин за частиною першою статті 366 КК України.

Зазначає, що протиправною бездіяльністю Бершадської місцевої прокуратури, а саме не внесення відомостей у ЄРДР, йому нанесено моральну шкоду, яка полягає в тому, що з вини Бершадської місцевої прокуратури він був змушений порушити звичний ритм життя, звертатись зі скаргами до суду, витрачати свій особистий час.

Виходячи з наведеного, положень статей 55, 56 Конституції України, статті 1176 ЦК України, статей 1, 5 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року, Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 року № 6/5/3/41, ОСОБА_3 просив стягнути з Державного казначейства України у Вінницькій області відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку на його користь з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року задоволено клопотання позивача та замінено неналежних відповідачів Бершадську місцеву прокуратуру та Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на належних відповідачів - Прокуратуру Вінницької області та Державне казначейство України /а.с. 53/.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 13.06.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність заподіяння моральної шкоди та існування причинно-наслідкового зв'язку між бездіяльністю відповідача та завданою шкодою.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконність та упередженість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що протиправна бездіяльність посадових осіб органів прокуратури встановлена ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2016 року, а тому наявні підстави для задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Прокуратура Вінницької області, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відзив обґрунтовано тим, що в ухвалі Бершадського районного суду Вінницької області від 12.12.2016 року судом не визнано бездіяльність Бершадської місцевої прокуратури протиправною. Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують заподіяння йому моральної шкоди, неправомірність дій Бершадської місцевої прокуратури щодо нього, а також наявність причинного зв'язку між шкодою і бездіяльністю відповідача, а також вини в цьому останнього.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту восьмого пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У судовому засіданні прокурор просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач та представник Державного казначейства України у Вінницькій області у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

У справі встановлено, що 28.11.2016 року позивач звернувся до Бершадської місцевої прокуратури із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 364, частиною другою статті 366 КК України /а.с. 2/.

Листом від 28.11.2016 року № 53-6595 вих-16 Бершадською місцевою прокуратурою ОСОБА_3 відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР відповідно його заяви /а.с. 3/.

Ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області Гуцола В.І. від 12.12.2016 року частково задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Бершадської місцевої прокуратури Гирби В.М.. Відповідальній посадовій особі, уповноваженій на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Бершадської місцевої прокуратури у відповідності до вимог статті 214 КПК України розглянути заяву ОСОБА_3 від 28.11.2016 року про кримінальне правопорушення, зареєструвати заяву, внести її до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що повідомити заявника /а.с. 6-7/.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність заподіяння моральної шкоди та існування причинно-наслідкового зв'язку між бездіяльністю відповідача та завданою шкодою.

Зазначений висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає таким, що ґрунтується на нормах матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Оскільки у справі, яка переглядається, з'ясовано, що підставою для відшкодування шкоди є незаконна, на думку позивача, бездіяльність посадових осіб Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16.

Відповідно до частини першої статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Ураховуючи, що доказів бездіяльності посадових осіб Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області при розгляді заяви ОСОБА_3 від 28 листопада 2016 року позивачем суду не надано, протиправність дій (бездіяльність) в порядку кримінального судочинства не встановлена, відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Надана позивачем копія ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області Гуцола В.І. від 12.12.2016 року не містить висновків щодо встановлення факту бездіяльності посадових осіб Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області, а тому такий факт позивачем не доведено.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України апеляційний суд враховує висновки щодо застосування аналогічних норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 454/886/16-ц.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до частини першої яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено факт заподіяння моральної шкоди, що призвело до порушення звичного ритму його життя внаслідок порушення норм Конституції України, наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідачів та наслідками, зазначеними у позовній заяві, тоді як згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що посадовими особами Прокуратури Вінницької області не розглядалася заява позивача від 28 листопада 2016 року про вчинення кримінального правопорушення, оскільки така заява подавалася позивачем до Бершадської місцевої прокурати Вінницької області, а тому вимоги до Прокуратури Вінницької області є необґрунтованими та безпідставними.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційні скарзі доводи суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись підпунктом восьмим пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень», статтею 141, частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 13.06.2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис В. В. Оніщук

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий Л. О. Голота

Повний текст постанови виготовлено 19.09.2018 року.