АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/38/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 19 ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі суддів:

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 (правонаступником якого є ОСОБА_6) ОСОБА_7 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7, який діяв в інтересах ОСОБА_5, до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_4) треті особи: Приватний нотаріус Канівського нотаріального округу ОСОБА_8 та ОСОБА_9, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, - :

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_7, представляючи інтереси позивача ОСОБА_5, звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк».

Позов мотивований тим, що ОСОБА_5 набув право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1., м. Канів, Черкаська область на підставі договору дарування від 09.04.2008 року.

23.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № CSW0GA, відповідно до якого банк надав позивачу кредит у розмірі 48 240,00 доларів США.

В той же день між сторонами укладено договір іпотеки на забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту. Позивач надав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

25.11.2008 року позивач уповноважив банк представляти його інтереси і зокрема підписувати та укладати від його імені попередні договори та договори купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

29.07.2009 року до Єдиного реєстру довіреностей внесено реєстраційний запис про припинення дії довіреності від 25.11.2008 року.

21.02.2011 року рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області у цивільній справі № 2-4/2011 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_5 звернуто стягнення на предмет іпотеки. В даному рішенні заборгованість за кредитом вказана 41188,47 дол. США, що еквівалентно 317151 грн. 22 коп.

Згідно рішення Канівського міськрайонного суду від 21.02.2011 року для погашення заборгованості за кредитним договором суд надав право банку звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру загальною площею 48,70 кв.м., яка розташована за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. 206-ї Дивізії, 4/30 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншим покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання всіх повноважень, необхідних для продажу.

У вересні 2015 року йому стало відомо, що ОСОБА_4 реалізував предмет іпотеки, тобто його квартири, за 213 000 грн. 00 коп.

Позивач вважав, що ПАТ КБ «Приватбанк» не дотримався умов Закону України «Про іпотеку» перед та під час укладення договору купівлі-продажу квартири. Насамперед банк не повідомив позивача за 30 днів про укладення договору квартири. У звязку з цим порушив законне право ОСОБА_5 на інформацію про час та місце укладення договору. Відповідач не мав повноваження (довіреність) від імені позивача продавати дану квартиру, оскільки до Єдиного реєстру довіреностей внесено реєстраційний запис, параметрами якого є припинення дії довіреності від 25.11.2008 року. Тобто довіреність в якому уповноважується банк продавати квартиру припинило свою дію. Ціна квартири не була погоджена сторонами, а оцінку субєкта оціночної діяльності позивач не бачив, тому і оспорити її не міг. Однак із ціни квартири він бачить, що вартість її менша за звичайну ціну на цей вид майна.

Просив суд визнати договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 недійсним та судові витрати стягнути з відповідача.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_7 просить рішення скасувати, посилаючись на його необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

В апеляційній скарзі повторюються вимоги позовної заяви. Зокрема вказано, що ОСОБА_4 не повідомив позивача за 30 днів про укладення договору квартири, відчуження відбулось без довіреності від позивача, ціна квартири не була погоджена з ОСОБА_5

Під час розгляду апеляційної скарги було встановлено, що ОСОБА_5 помер 21 листопада 2017 року, що підтверджується копією Свідоцтва серії Ш-СР № 311661 від 21.11.2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04 червня 2018 року було залучено до справи ОСОБА_6 як правонаступника після померлого ОСОБА_5.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно кредитного договору № CSW0GA від 23.04.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав кредит ОСОБА_5 в розмірі 48 240,00 дол. США зі щомісячною сплатою 557,71 дол. США з кінцевим терміном повернення 23.04.2023 року (т.1, а.с.156-161).

Того ж дня було укладено Договір іпотеки між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Приватбанк» - у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором та передано в іпотеку банку 2-кімнатну квартиру загальною площею 48,70 кв.м., житлова площа 27,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 (т.1, а.с.10-12,164).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 2-4/2011 від 21.02.2011 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CSW0GA від 23.04.2008р., яка складається з:

- заборгованості за кредитом 41188,47 доларів США (Сорок одна тисяча сто вісімдесят вісім доларів США 47 центів, що еквівалентно у гривні 317151,22 грн. (триста сімнадцять тисяч сто п'ятдесят одна гривня 22 коп.);

- заборгованості по відсоткам 1982,14 долара США (ОСОБА_2 тисяча девятсот вісімдесят два долара США 14 центів, що еквівалентно у гривні 15262,48 грн. (П'ятнадцять тисяч двісті шістдесят дві гривні 48 коп.);

- заборгованості по комісії 134,83 долара США (Сто тридцять чотири долари США 83 центи, що еквівалентно у гривні 1038,19 (ОСОБА_2 тисяча тридцять вісім гривень 19 коп.);

- пені 158,62 долара США (Сто п'ятдесят вісім доларів 62 центи, що еквівалентно у гривні 1221,37грн. (ОСОБА_2 тисяча двісті двадцять одна гривня 37 коп.);

- простроченої комісії 10,26 доларів США (Десять доларів США 26 центів, що еквівалентно у гривні 79.00грн. (Сімдесят дев'ять гривень);

- заборгованості з пені 168.88 долара США (Сто шістдесят вісім доларів 88 центів, що еквівалентно у гривні 1300,38грн. (ОСОБА_2 тисяча триста гривень 38 коп.), а всього в розмірі 43474.32 доларів США за курсом 7.70 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/85 від 04.02.2009р. звернути стягнення на двокімнатну квартиру загальною площею 48.70 кв.м., яка розташована за адресою: Черкаська область м. Канів, вул.206-ї Дивізії, 4/30, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № CSW0GA від 23.04.2008р.) публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (49094 м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (т.1, а.с.15-16, 107).

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04.08.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.02.2017 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення відхилено, а рішення Канівського міськрайонного суду від 21.02.2011 року залишено без змін (т.1, а.с.108-109).

14.10.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» в особі провідного економіста філії «Черкаське головне регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_10, який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11, 11.02.2014 року, за реєстровим № 591, який є іпотекодержателем за договором іпотеки, посвідченим нотаріусом Канівського міського нотаріального округу, ОСОБА_8, 23.04.2008 року за реєстровим № 1604 від імені ОСОБА_5, та на підставі рішення виданого Канівським міськрайонним судом Черкаської області, 21.02.2011 року та ОСОБА_9 уклали договір купівлі-продажу квартири № 30, що знаходиться в будинку № 4 на вул. 206 Дивізії в м. Каневі Продаж зазначеної квартири за домовленістю сторін вчиняється за 213 000,00 грн. Договір посвідчений приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі за № 1200 (т.1, а.с.66-69).

Згідно зі звітом про оцінку майна від 22.05.2014 року вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2, складає 291 383 грн. 00 коп. (т.2, а.с.20-26).

Відповідно до ч.1 ст. 589, ст. 590 ЦК України, ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 27 Договору іпотеки квартири передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: 1) переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодавець зобовязаний письмово повідомити іпотекодавця; 2) продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у т.ч. отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.( а.с. 163).

Виконання забезпечувального зобовязання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (позикодавцем) права одержати задоволення за рахунок переданого іпотекодавцем в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами останнього. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги позикодавця у разі невиконання боржником свого зобовязання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, у порядку встановленому іпотечним договором та/або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника процесу має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Дослідивши всі обставини справи, приведені вище норми та Закон України № 898-IV «Про іпотеку», суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаної вище квартири від 14.10.2014 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_9.

Вказаний правочин укладений у відповідності до діючого законодавства та не порушує права апелянта.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення вимог ст. 38 Закону України № 898-IV в частині неповідомлення Банком іпотекодавця про продаж предмета іпотеки за 30 днів до укладення самого договору є непереконливим.

Статтею 38 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Неповідомлення іпотекодавця в даному випадку передбачає лише відповідальність перед іпотекодавцем за відшкодування завданих збитків і не може бути підставою для визнання договору купівлі-продажу іпотечного майна недійсним.

Що стосується заниженої, на думку апелянта, вартості проданої квартири, то колегія суддів вважає, що приведеним вище п. 27 договору іпотеки позивач, як іпотекодавець, дав згоду на продаж спірної квартири на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. Підстав для скасування або зміни рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ( правонаступником якого є ОСОБА_6) ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 червня 2018 року.

Судді