Справа № 462/3317/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Обертас Н.М.

за участю позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, зареєстрованого 20.08.2005 року у Кам?янобрідській сільській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя у них не склалося через відсутність розуміння та різні погляди на шлюб і сім'ю. Зазначила, що відповідач зловживає алкогольними напоями, ображав її, принижував та зраджував, тому між ними постійно виникали сварки. З 2012 року проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, фактично їх сім?я розпалася, тому переконана, що подальше сумісне життя та збереження сім?ї є неможливим та недоцільним.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.08.2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та розпочато підготовче провадження, а ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.08.2018 року призначено справу до судового розгляду

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на мотиви такого, та доповнила, що з відповідачем шість років проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Наполягає на розірванні шлюбу, просить не надавати строку для примирення та позов задовольнити.

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив, підтвердив факти наведені позивачем, вважає, що шлюб припинено, подальше спільне життя неможливе. Просить позов задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 20.08.2005 року у Кам?янобрідській сільській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 3 (а.с. 4), в якому мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6).

Також встановлено, що сторони з 2012 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, припинили сімейні стосунки.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає.

Суд також приймає до уваги позицію відповідача про визнання позову і бажання розірвати шлюб.

Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сімї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_4 (до шлюбу Сорока) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 20.08.2005 року у Кам?янобрідській сільській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 3.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено - 17 серпня 2018 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б. М. Гедз