Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Хміль О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про визначення місця проживання дитини. Дана позовна заява мотивована тим, що 21.02.2009 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась дитина, ОСОБА_10. В 2014 році їх родина розпалася, вони домовились, що дитина залишиться проживати разом з позивачем, а відповідач виїхала в м. Харків, де вступила у фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_3. Рішенням суду від 26.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 31.10.2015 року, залишеним в силі ухвалою ВССУ від 05.07.2017 року, місце проживання дитини було визначено разом з матір'ю. На теперішній час мати дитини не здатна забезпечити її всім необхідним, вона не має постійного житла, не приділяє дитині належної уваги, не турбується про її здоров'я, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, в той час як батько дитини займається її вихованням, слідкує за її здоров'ям, харчуванням, навчанням. На теперішній час дитина мешкає разом з батьком, бабусею, дідусем та тіткою, має власну кімнату, обладнану усім необхідним.

Просить суд визначити місце проживання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним, її батьком, за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач, ОСОБА_1, та його представник, ОСОБА_5, в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась, надала нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її батьком, ОСОБА_1

Третя особа, Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, в судове засідання надав заяву про розгляд справи без участі свого представника.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого ВДРАЦС по м. Слов'янську Слов'янського МРУЮ Донецької області від 07.08.2009 року, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 26.10.2015 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано, ОСОБА_6 присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 04.12.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 21.04.2016 року, залишеним в силі ухвалою ВССУ від 05.07.2017 року, визначено місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 разом з матір'ю, ОСОБА_6

Згідно з довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов'янська» від 06.09.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться у доброму стані, має щеплення відповідно до графіку, дитина доглянута, завжди приходить з батьком.

Відповідно до довідки КЗ «ДНЗ №3 «Ромашка» від 12.09.2017 року №11 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідувала садок з 26.05.2011 року по 19.08.2015 року. На протязі чотирьох років дитину приводив в садок та забирав батько, дуже рідко - мати. З червня 2014 року дитина проживала з батьком та бабусею, мати з родини пішла. Дитина завжди була доглянута, спокійна, вихована. Батько завжди цікавився здоров'ям дитини, приймав участь у житті групи, відвідував усі заходи. За 2014-2015 роки матір дитини в дитячому садку не бачили.

Відповідно до громадської характеристики ОСОБА_1, наданої КП «ЖЕК №4» від 05.09.2017 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5, разом з матір'ю, колишньою дружиною та донькою. Скарг від сусідів на ОСОБА_1 не надходило.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 27.03.2018 року, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2. Квартира належить ОСОБА_7, яка є бабусею малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Кімнати обладнані меблями та сучасною побутовою технікою. Для дитини відведена окрема кімната, обладнана усім необхідним для повноцінного навчання, відпочинку та розвитку. В наявності одяг, іграшки, дитячі книжки. Мати дитини, ОСОБА_6, з 2014 року за даною адресою не мешкає.

Відповідно до висновку ЛКК №296/1 від 21.09.2017 року, наданого КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов'янська», ОСОБА_1 здоровий.

Відповідно до довідки ТОВ «Ліра ЛТД» від 18.10.2017 року, ОСОБА_1 прийнятий на роботу слюсарем-сантехніком 3 розряду з окладом 3800,00 грн.

Згідно з психолого-педагогічною характеристикою, наданою директором ЗОШ №17 ОСОБА_8, ОСОБА_10 навчається в 3-В класі з січня 2017 року. Має добрий загальний розвиток, зарекомендувала себе як вихована учениця. Ставлення до двічинки з боку рідних турботливе, проживає вона разом з батьком, ОСОБА_1 Багато уваги вихованню дівчинки також приділяє її тітка, ОСОБА_9 Матеріально дитина забезпечена, має все необхідне для навчання приладдя. Мати дитини, ОСОБА_6, до школи жодного разу не приходила.

Згідно з ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

З огляду на ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей (ч. 3ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства").

За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю.

Згідно з ст. 18 Конвенції «Про права дитини», яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

З огляду на ч.6 ст.7 СК України рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин.

Європейський суд з прав людини у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року, у якому було встановлено порушення Україною статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказує та допускає розлучення дитини з матір'ю, а таким винятковим випадком може бути ситуація, в якій це відповідає інтересам дитини, що залежно від обставин конкретної справи допускає і залишення дитини з батьком, але зазвичай це потребує уникнення поверхового ставлення, забезпечення поглибленого вивчення і врахування різноманітних факторів.

Судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, утримує дитину матеріально, аморальний спосіб життя не веде.

Аналізуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги згоду матері на проживання дитини з батьком, враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання дитини з батьком, що повністю відповідає інтересам дитини.

Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 640,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 160,161 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її батьком, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Повний текст рішення виготовлений 15 червня 2018 року.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко