Провадження № 2/161/539/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гринь О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський ОСОБА_1 альянс» в особі Київської дирекції до ОСОБА_2 про стягнення витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1 альянс» звернулося до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування .

Позов обґрунтовано тим, що 17.05.2017 року між ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1 альянс» та Представництвом «Вьорваг Фарма Гмбх і Ко.КГ» (далі- страхувальник) був укладений договір добровільного страхування №3-004203, згідно умов якого було застраховано майнові інтереси страхувальника з володіння, користування, розпорядження транспортними засобами, серед яких в тому числі був застрахований автомобіль Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 . 30 серпня 2017 року о 14 год. 55 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода, за участі транспортного засобу, що належав страхувальнику та автомобіля марки Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого був ОСОБА_2, внаслідок того, що останній, рухаючись по вул. Львівській 150 у м.Луцьку, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався дистанції та всупереч вимогам п.12.1, 13.1 ПДР України здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та спричинення матеріальних збитків страхувальнику. Про факт ДТП позивача було повідомлено 31.08.2017 року шляхом надіслання на адресу ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1» повідомлення (заяви).

Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Виконуючи свої зобов'язання за укладеним договором страхування, ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1» виплатило суму страхового відшкодування в сумі 122092,02 грн, розмір якої було визначено на підставі умов договору страхування автотранспортних засобів № 3-004203 від 17.05.2017 року.

З огляду на наведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1» витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 122092, 02 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1831,39 грн.

В матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначено про визнання ОСОБА_2 обставини настання ДТП 30.08.2017 року та факту притягнення його до відповідальності відповідно до постанови суду від 20.09.2017 року , а також заперечення щодо розміру завданого збитку, обрахованого позивачем, оскільки, як зазначає ОСОБА_2, його не було повідомлено про дату та час здійснення технічного огляду транспортного засобу при проведенні оцінювачем оцінки збитку належним чином, що є, на думку останнього, порушенням вимог п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майн від 24.11.2003 року №142/5/2092, також вказується на неправомірне розрахування суми відшкодування за мінусом франшизи.

09.02.2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій зазначається, що відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів виклик третіх осіб здійснюється лише у разі потреби та не є обовязковим, проте відповідача було повідомлено належним чином, про що свідчить відмітка пошти про вручення електронного повідомлення від 02.09.2018 року, яка міститься в матеріалах справи. Щодо частини збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування (франшизи) ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1» зауважує, що договором страхування №3-004203 від 17.05.2017 року в Додатку №1 дійсно передбачено франшизу у розмірі 0,5%, однак при умові, що безумовна франшиза не застосовується при пошкодженні транспортного засобу з вини третіх осіб, яка встановлена компетентними органами. Отже, в даному випадку франшиза не враховувалась, так як зареєстрований транспортний засіб був пошкоджений з вини відповідача, що підтверджено постановою Луцького міськрайонного суду від 20.09.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1» в судове засідання не з'явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій у задоволенні позову просив відмовити.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, 30.08.2017 року, керуючи автомобілем марки Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_2, по вул. Львівській 150, в м.Луцьку, не вибрав безпечну швидкість для руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_3, який зупинився попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП України (а.с.20).

Відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП не була забезпечена полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки поліс, який ним було зазначено не діяв на дату ДТП (а.с. 74).

На час скоєння ДТП транспортний засіб «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_3, що належить Представництву «Вьорваг Фарма Гмбх і Ко.КГ», був застрахований у ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1 альянс» на підставі договору страхування автотранспортних засобів №3-008203 від 17 травня 2017 року (а.с.13-18).

Відповідно до звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №1081 від 13.09.2017 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 (Свідоцтво ФДМУ про реєстрацію у Державному реєстрі оцінювачів №9689 від 20.02.2013 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №8652 від 22.12.2012 року по спеціалізації «Оцінка колісних транспортних засобів», підвищення кваліфікації 2016 року), вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_3, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становила 125461,67 грн.(а.с.32-34).

У зв'язку з настанням страхової події, на виконання умов договору страхування ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1 альянс» було складено страховий акт №144/17/KV/TР25/01 від 25.09.2017 року, згідно з яким пошкодження транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_3, визнано страховим випадком та сплачено страхове відшкодування в розмірі 119830, 02 грн.(а.с.8).

Після отримання акту виконаних робіт та рахунку № (а.с. 23) позивачем було складено додатковий страховий акт №144/17/KV/ТР25/02 від 23.10.2017 року (а.с.9), де сума до виплати складала фактичний розмір понесених витрат на ремонт автомобіля «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_3, який був визначений на підставі акту виконаних робіт (наряд-замовлення) №, закритого 29.09.2017 року, акту виконаних робіт (наряд-замовлення) №, закритого 27.10.2017 року.

Позивач свої зобовязання за договором страхування виконав повністю, а саме: частину суми страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. сплачено 25.09.2017 та 26.09.2017 року (платіжні доручення № 2161, №2164), суму в розмірі 19830,02 грн. сплачено 27.09.2017 року (платіжне доручення №2169), решту суми 2262 грн. сплачено 23.10.2017 року (платіжне доручення №2200) (а.с.28-31).

Згідно зі ст. 1 Закону № 85/96-ВР страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст.5 вищезгаданого Закону страхування може бути добровільним та обовязковим.

Відповідно до розяснень п. 27 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.

У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику.

Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

З огляду на те, що 17 травня 2017 року між ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1 альянс» та Представництвом «Вьорваг Фарма Гмбх і Ко.КГ» був укладений договір добровільного страхування №3-004203, то в даному випадку відшкодування здійснюється в порядку суброгації.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

При суброгації до страховика переходить лише частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування. Таким чином, розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування. ОСОБА_1 не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню, до заподіювача шкоди із суми, виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором.

Слід також зазначити, що у порядку суброгації страховик не має права вимагати відшкодування вартості експертизи у звязку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України).

Щодо зауважень сторони відповідача про невідповідність актів виконаних робіт, якими позивач підтверджує понесені витрати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік», то суд не бере до уваги дані твердження, оскільки вказані документи містять зазначення дати їх складення, назви замовника та виконавця, їх реквізити, зміст та обсяг господарських операцій, їх вартість, дані осіб, що дають змогу ідентифікувати їх, як таких, що відповідальні за здійснення операцій, а вдавання до надмірного формалізму не може позбавляти особу права на захист, про що також ідеться в багатьох рекомендаціях та рішеннях Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, а тому з стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 «Європейський ОСОБА_1» витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 122092, 02 грн.

Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача та судові витрати по справі у розмірі 1831,39 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 1,5, 27 ЗУ «Про стахування», ст.ст. 993, 1187, 1188 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) в користь Приватного акціонерного товариства «Європейський ОСОБА_1 альянс» в особі Київської дирекції (юридична адреса: АДРЕСА_1, 01004; ; р/р 0139 в ПАТ «Укрсоцбанк» м. Києва; МФО 300023 ) 122 092 (сто двадцять дві тисячі девяносто дві) гривні 02 копійок витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) в користь Приватного акціонерного товариства «Європейський ОСОБА_1 альянс» в особі Київської дирекції (юридична адреса: АДРЕСА_1, 01004; ; р/р 0139 в ПАТ «Укрсоцбанк» м. Києва; МФО 300023 ) 1831 (одна тисяча вісімсот тридцять одну) гривні 39 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 червня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.

Волинської області