Справа № 161/6347/18
Провадження № 2/161/2202/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., за участю секретаря судового засідання Кубяк О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадженні у підготовчому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Як підставу позову позивач зазначає, що боржник не сплачує аліментів. Крім того наразі змінився законодавчий мінімум для сплати аліментів. З посиланням на вищевикладене позивач просить суд збільшити розмір аліментів до твердої грошової суми у розмірі 930 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивача у письмовій заяві просить суд розглядати справу за її відсутності, уточнила позовні вимоги та просила суд збільшити розмір аліментів до 930,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач у письмовій заяві від 18 червня 2018 року визнав позовні вимоги та просить суд розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 02 вересня 2003 року.

Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2005 року у справі №2-3602/05 постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 150 гривень, щомісяця, починаючи з 18 травня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не проживає разом з сином та не приймає участі в його утриманні, отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На думку суду, присуджений у 2005 році розмір аліментів не може покрити витрати на забезпечення належного фізичного та духовного розвитку дитини, оскільки є меншим за половину прожиткового мінімуму для дитини віком з 06 до 18 років, який встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» у розмірі 1 860,00 гривень з 01 січня 2018 року.

Отже, враховуючи визнання відповідачем позову, розмір аліментів слід збільшити до твердої грошової суми у розмірі 930,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а уточнені позовні вимоги слід задовольнити.

Крім того, частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Тому суд вважає за необхідним стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 704,80 грн., як особа звільнена від його сплати, тому його слід стягнути з відповідача на користь держави.

При цьому у зв'язку тим, що відповідач визнав позов, з нього, на підставі положень ст.142 ЦПК України стягується 50% цього судового збору, що становить 352,40 грн.

Суд окремо зазначає, що аліменти збільшується з дня набрання цим рішенням законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Збільшити присуджений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2005 року у справі №2-3602/05 розмір аліментів, а саме стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 930 (дев'ятсот тридцять) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідачем у справі є ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено та підписано 18 червня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров