Справа № 502/1492/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради

про встановлення факту належності нерухомого майна та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. З уточненої позовної заяви, наданої 12.10.2017 р. вбачається, що 19 січня 2017 року помер ОСОБА_3, який на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Щорса), 23. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається із 1/3 частини житлового будинку в м. Кілія, Кілійського району Одеської області, вул.Лесі Українки (колишня Щорса), 23. Позивачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 19 січня 2017 року. Спадщину, яка залишилася після смерті спадкодавця, позивачі прийняли в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, тобто фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем. Приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 було заведено спадкову справу №129/2017 за заявами про прийняття спадщини від імені позивачів. Житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район, м.Кілія, вул.Лесі Українки (колишня Щорса), 23, належав до складу колгоспних дворів, згідно записів погосподарської книги. Станом на 16 квітня 1991 року до складу колгоспного двору входили: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 19.01.2017 року та позивачі, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина спадкодавця, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 син спадкодавця. ОСОБА_3, померлому 19.01.2017 року було відведено земельну ділянку площею 500 кв.м., за адресою: Одеська область, Кілійський район, м.Кілія, вул.Лесі Українки, 23 (колишня Щорса, №11-Б), вказане зазначено у акті та у свідоцтві виконавчого комітету Кілійської міської ради від 11 травня 1971 року.Рішенням виконкому Кілійської міської ради ОСОБА_3, померлому 19.01.2017 року було передано у власність земельну ділянку розміром 0,23 га., за вказаною адресою. Відповідно до рішення виконкому Кілійської міської ради житловому будинку за вказаною адресою було змінено адресу на житловий будинок №23 в м. Кілія Кілійського району, Одеської області, вул. Лесі Українки.Спадкодавцем при житті так і не було виготовлено правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на побудований житловий будинок, акт про ведення в експлуатацію вказаного житлового будинку, також відсутній.Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 позивачу, ОСОБА_2 було надано розяснення щодо того, що з доданих документів до нотаріальної контори право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано, що не можливо видати свідоцтва про право власності на спадщину, тому радили звернуться до суду. Таким чином позивачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мають право по 1/2 частці житлового будинку, тобто по 1/6 частині як спадкоємці за законом, після смерті, ОСОБА_3, померлого 19 січня 2017 року та по 1/3 частині як колишні члени колгоспного двору.

08.02.2018 року ухвалою Кілійського районного суду провадження у справі зупинено для залучення правонаступника позивача ОСОБА_4, яка померла 10.01.2018 р. та ухвалою від 03.09.2018 р. зупинене провадження поновлено.

14.09.2018 р. представником позивача ОСОБА_2 було надано уточнену позовну заяву, в якій зазначено, що 17.08.2017 року до Кілійського районного суду Одеської області було подано позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 до Кілійської міської ради щодо встановлення факту належності житлового будинку м.Кілія, Кілійського району Одеської області, вул.Лесі Українки, 23 - ОСОБА_3, який помер 19.01.2017 року, та позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_2 та визнання права власності у рівних частках за позивачами, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район, м.Кілія, вул.Лесі Українки, 23. В процесі розгляду справи було виявлено, що 10 січня 2018 року померла одна з позивачів по справі - ОСОБА_4, в звязку з чим ухвалою суду від 08.02.2018 року провадження по справі було зупинено до виявлення правонаступника по справі в порядку п.1 ч.1 ст.251 ЦПК України. ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, яка залишилася після смерті померлої 10 січня 2018 року ОСОБА_4 (яка була позивачем по справі) в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України в шестимісячний строк, тобто фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.

В звязку з зазначеним, представник позивача просив суд:

- встановити факт належності житлового будинку м. Кілія Кілійського району Одеської області, вул. Лесі Українки, 23 - ОСОБА_3, який помер 19.01.2017 року, ОСОБА_4, померлої 10.01.2018 року та ОСОБА_2;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок в м. Кілія Кілійського району Одеської області, вул. Лесі Українки, 23, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 64,4 кв.м., загальною площею 89,7 кв.м., господарських будівель: літ. Б кухня, літ. В сарай, літ. Г - сарай, літ. Д літня кухня, літ. Е сарай, літ. Ж сарай, літ. З сарай, літ. з навіс, літ. И сарай, літ. К сарай, літ. к навіс, літ. Л навіс, літ. М. сарай, літ. Н - убиральня, 1-3, І надвірні споруди, у тому числі на 1/6 частину житлового будинку в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер 19 січня 2017 року, на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4, яка померла 10.01.2018 року та на 1/3 частину, як за колишнім членом колгоспного двору.

18.09.2018 р. ухвалою Кілійського районного суду Одеської області залучено до участі у зазначеній справі правонаступника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2, оскільки останній є єдиним спадкоємцем за законом.

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 був укладений 12.08.1963 року Кілійським міськбюро ЗАГС Одеської області, що підтверджується виданим свідоцтвом про одруження, серії ІІІ-УР № 489318 від 12.08.1963 року, актовий запис № 80. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище «Медведенко».

Відповідно до свідоцтва про народження I-ЖД № 507009, зареєстрованого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 238, - ОСОБА_3 та ОСОБА_4є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 367509, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 45, ОСОБА_3, помер 19.01.2017 року.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 515709, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 29, ОСОБА_4, померла 10.01.2018 року.

Відповідно до довідок виконавчого комітету Кілійської міської ради №22 від 11 жовтня 2017 та № 02-10/2028 від 02.11.2017 року житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район м. Кілія, вул. Лесі Українки (колишня Щорса), 23, належав до складу колгоспних дворів, згідно записів погосподарської книги. Станом на 16 квітня 1991 року до складу колгоспного двору входили: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_3 було відведено земельну ділянку площею 500 кв.м., за адресою: Одеська область, Кілійський район, м.Кілія, вул. Щорса, №11-Б, вказане зазначено у акті та у свідоцтві на забудівлю присадибної ділянки.

З виписки з рішення Виконавчого комітету Кілійської міської Ради народних депутатів № 41 від 10 лютого 1995 року ОСОБА_3 було передано у власність земельну ділянку розміром 0,32 га., за адресою: Одеська область, Кілійський район, м.Кілія, вул. Щорса, №23

Відповідно до розпорядження Кілійського міського голови № 37/А-2016 від 03.02.2016 року вул . Щорса перейменовано на вул. ОСОБА_8.

Згідно технічного паспорту, складеного РБТІ та РОН від 16.12.2008 р., житловий будинок по вул. Щорса, № 23 в м. Кілія Кілійського району Одеської областіскладається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 64,4 кв.м., загальною площею 89,7 кв.м., господарських будівель: літ. Б кухня, літ. В сарай, літ. Г - сарай, літ. Д літня кухня, літ. Е сарай, літ. Ж сарай, літ. З сарай, літ. з навіс, літ. И сарай, літ. К сарай, літ. к навіс, літ. Л навіс, літ. М. сарай, літ. Н - убиральня, 1-3, І надвірні споруди.

Як вбачається з інформаційного листа від 09.08.2017 р. № 470/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 на підставі звернень ОСОБА_2, ОСОБА_4 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 розяснила, що за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 52874368 від 07.08.2018 р., сформованої приватним нотаріусом ОСОБА_5, відносно ОСОБА_9, інформація відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім'ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, як членам колишнього колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній і вказані особи дійсно входили до складу відповідного колгоспного двору.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_2, має право на 2/3 частини житлового будинку, а саме: на 1/6 частину житлового будинку в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер 19 січня 2017 року, на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4, яка померла 10.01.2018 року та на 1/3 частину, як за колишнім членом колгоспного двору. Зважаючи на той факт, що після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_2 позивач є єдиним спадкоємцем за законом та судом встановлено, що в звязку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1261,1233 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку м. Кілія Кілійського району Одеської області, вул. Лесі Українки, 23 - ОСОБА_3, який помер 19.01.2017 року, ОСОБА_4, померлої 10.01.2018 року та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на житловий будинок в м. Кілія Кілійського району Одеської області, вул. Лесі Українки, 23, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 64,4 кв.м., загальною площею 89,7 кв.м., господарських будівель: літ. Б кухня, літ. В сарай, літ. Г - сарай, літ. Д літня кухня, літ. Е сарай, літ. Ж сарай, літ. З сарай, літ. з навіс, літ. И сарай, літ. К сарай, літ. к навіс, літ. Л навіс, літ. М. сарай, літ. Н - убиральня, 1-3, І надвірні споруди, у тому числі на 1/6 частину житлового будинку в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер 19 січня 2017 року, на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4, яка померла 10.01.2018 року та на 1/3 частину, як за колишнім членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_11