Провадження № 2/127/2675/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів та повідомила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2018 року, від шлюбу у них народилися дві доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість її надавати. За таких обставин, позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, оскільки у нього нестабільний дохід і сплачувати аліменти в більшому розмірі він не має можливості; крім того відповідачем було подано відзив на позов від 07.08.2018 року.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 02.09.2006 року перебували у зареєстровано шлюбі, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2018 року (справа №127/5335/18) (а.с. 12-14).

Від шлюбу у сторін народилися дві доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, 10.05.2010, що підтверджується Свідоцтвами про народження серії І-ТП №089354 від 23.09.2008 року, серії 1-ТП №124674 від 04.06.2010 року (а.с. 15-16), які проживають разом з матірю, що не заперечувалося відповідачем.

Як вбачається з довідки Правобережного районного центру зайнятості №191 від 09.08.2018 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітний в Правобережному районному центрі зайнятості м. Вінниці з 02.08.2018 року (а.с.67).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність без реєстрації субєкта господарювання, що не заперечувалося ним у судовому засіданні, а тому в силу вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Дитині ОСОБА_4, 17.09.2018 року виповнилося 10 років, дитині ОСОБА_5, 10.05.2018 року виповнилося 8 років.

З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою та може надавати матеріальну допомогу (достатніх доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано), обовязок обох батьків утримувати дітей, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, в розмірі по 1944 грн. (мінімальний рекомендований розмір аліментів - прожитковий мінімум для дитини відповідного віку) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, тобто позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.191 СК України, аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 27.06.2018 року.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 549,74 грн. судового збору на користь держави, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 78 %).

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9375 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України); у разі недотримання вимог частини четвертою цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, згідно Договору про надання правничої допомоги та представництва №31/18 від 07.06.2018 року, розрахунку вартості робіт, наданих згідно Договору про надання правничої допомоги та представництва №31/18 від 07.06.2018 року, адвокатом ОСОБА_1 було отримано від позивача ОСОБА_2 гонорар у розмірі 9375 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №28 від 26.06.2018 року (а.с. 72-74).

Однак, суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката (9375 грн.) не співмірним із складністю справи та оцінює витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1944 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27.06.2018 року.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1944 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27.06.2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 549,74 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення допустити в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 18.09.2018 року.

Суддя: