Справа № 562/430/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"05" червня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача Лавренюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарський виробничий кооператив Горинь» про поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд заяві представник позивача просить поновити ОСОБА_3 на роботі на посаді сторожа в ТОВ «СВК Горинь», а судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що з 18 травня 2010 року вона працювала нічним сторожем в СВК «Горинь» та 29 квітня 2016 року була звільнена за скороченням штату. У лютому 2018 року їй стало відомо, що фактично відразу після її звільнення була прийнята нова людина, у той час як вона має переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу.

11 квітня 2018року відповідачем подано відзив проти позову, в якому вказується на безпідставність вимог позивача, оскільки звільнення відбулося відповідно до вимог чинного законодавства, протягом року після звільнення ОСОБА_3 на підприємстві ТОВ «СВК Горинь» посада сторожа була відсутня та штатним розкладом не передбачена, а тому при введенні у лютому 2018 року посади охоронця остання не мала переважного права на прийняття на роботу.

Відповідь позивача на відзив до суду не надходила.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та з аналогічних мотивів.

Представник відповідача подав письмову заяву про застосування строків позовної давності, просить у задоволені позову відмовити з наведених у відзиві підстав.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Установлено, що наказом №17 від 15 жовтня 2015 року ОСОБА_3 з 16 жовтня 2015 року прийнята на роботу в ТОВ «СВК Горинь» на посаду сторожа та наказом №15 від 29 квітня 2016 року звільнена за скороченням штату по п.1 ст.40 КЗпП України, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 та не заперечується сторонами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч.2 ст.40 КЗпП України).

Власник або уповноважений ним орган управління самостійно приймає рішення про скорочення штату або чисельності працівників. Законодавством не передбачено погодження цього рішення з профспілкою й не передбачена наявність будь-якого техніко-економічного обґрунтування рішення про скорочення штату.

Згідно із частинами першою та третьою статті 492 цього Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

З висловленої Верховним Судом України у постанові від 01 квітня 2015 року по справі №6-40цс15 правової позиції власник є таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч.3 ст.492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

З наказу №6 від 16 лютого 2016 року вбачається, що до штатного розпису ТОВ «СВК Горинь» з 30 квітня 2016 року внесено зміни та скорочено дві штатні одиниці сторожа, з яким 19 лютого 2016 року позивач ОСОБА_3 ознайомилася, у цей же день остання особисто отримала попередження про майбутнє звільнення з посади згідно п.1 ст.40 КЗпП України та була поінформована, що інша робота за відповідною професією чи спеціальністю, яку б можна було їй запропонувати на підприємстві відсутня.

Відповідно до положень ст.42-1 КЗпП України працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації. Переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу надається особам, зазначеним у статті 42 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених колективним договором.

З представлених відповідачем штатних розписів адміністративно-господарського персоналу ТОВ «СВК Горинь» вбачається, що за період з 30 квітня 2016 року по 18 травня 2017 року посада сторожа була відсутня.

Протягом указаного періоду позивач до суду із позовом про поновлення її на роботі з підстав незаконного звільнення з роботи не зверталася.

З позовом до суду позивач звернулася 12 лютого 2018 року після затвердження наказом №17-шт від 31 січня 2018 року нового штатного розпису ТОВ «СВК Горинь», за яким з 01 лютого 2018 року передбачено посаду охоронника, та після спливу річного терміну, протягом якого мала переважне право на укладення трудового договору.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про поновлення на роботі є безпідставними та у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 - 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарський виробничий кооператив Горинь» (35723, с.Новосілки вул.Шкільна, 1 Здолбунівського району Рівненської області, ) про поновлення на роботівідмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 12 червня 2018 року.

Суддя: