15 червня 2018 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Андрущенка О.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Гончарук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/3 частину земельної ділянки площею 1,5033 га, як окрему, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 09.02.2001 року.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати, яка за життя склала заповіт, яким заповідала їй, її рідному брату ОСОБА_2, рідній сестрі ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку площею 4,51 га, розташовану на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 09.02.2001 року.
Також зазначила, що крім неї, після смерті спадкодавця, спадкоємцями за заповітом після смерті матері є її рідний брат та сестра. Позивачка після смерті матері прийняла спадщину в шестимісячний строк.
Позивачка звернулася до державного нотаріуса Токмацької державної районної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 193/02-31 від 22.02.2017 року.
На теперішній час оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку було втрачено, а засвідчену копію державним нотаріусом прийнято не було, позивачка не має можливості оформити право власності на 1/3 частину земельної ділянки, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, в зв'язку з чим позивачка змушена була звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.
Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили задовольнити. Також, позивачка не заперечувала проти розгляд справи в заочному порядку.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися. 11.06.2018 року подали заяви про бажання взяти участь в розгляді справи та неможливість явки в судове засідання о 08 год. 30 хв. 15.06.2018 року. При цьому, ОСОБА_3 зазначила про неможливість явки в судове засідання через стан здоров'я, а ОСОБА_2 через зайнятість на роботі.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При цьому, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
З врахуванням того, що відповідачі не подали жодних доказів на підтвердження причин неявки в судове засідання, суд не вбачає підстав для визнання причин неявки відповідачів в судове засідання поважними та необхідність відкладення судового засідання.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України з врахуванням заяви позивача та відсутність відзивів від відповідачів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19.11.2014 року померла мати позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16 лютого 2017 року, актовий запис про смерть № 302.
Родинні відносини позивачки та ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_5, виданого Коханівською сільською радою Токмацького району Запорізької області серії НОМЕР_4 від 27 грудня 1969 року, в якому матір'ю вказана - ОСОБА_4 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, актовий запис № 50, згідно якого позивачка змінила прізвище з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4».
ОСОБА_4 за життя склала заповіт, згідно якого заповідала позивачці, її рідному брату ОСОБА_2, рідній сестрі ОСОБА_3 - відповідачам у справі належну їй земельну ділянку площею 4,51 га, розташовану на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 09.02.2001 року та витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 11.02.2015 року. Додатково вказане підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_4, яка долучена до матеріалів справи.
Позивачка звернулася до державного нотаріуса Токмацької державної районної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 193/02-31 від 22.02.2017 року.
Згідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 ст.1270 ЦК встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Позивач у встановлений строк прийняв спадщину, подавши нотаріусу заяву про її прийняття, що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Враховуючи, що позивачка є не єдиною спадкоємицею за заповітом після померлої ОСОБА_4, вона має право на спадкування тільки 1/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Після звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 193/02-31 від 22.02.2017 року.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження.
З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення позову, а саме, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 4,51 га. В той же час, вимоги визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 1,5033 га як окрему, є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на законі та встановлених судом обставинах.
Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в зв'язку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується.
На підставі ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,81, 89,141,263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 4,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області та яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданого 09.02.2001 року
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного сулу Запорізької області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя