Справа № 352/966/18
Провадження № 2/352/820/18
У Х В А Л А

19 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до секретаря Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в :

Позивач 30.05.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання дій протиправними, у якому просила визнати протиправними дії секретаря Вільшаницької сільської ради ОСОБА_2 щодо посвідчення заповіту від 22.07.2015 р., зареєстрованого у реєстрі за № 43, а також видачі та посвідчення 14.03.2016 р. ОСОБА_3 дублікату заповіту від 22.07.2015 р.

Ухвалою суду від 27.06.2018 р. у справі призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді, яку підтримала у підготовчому засіданні. Заяву про відвід обґрунтовувала тим, що суддя розглядає цивільну справу № 352/494/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності на будинковолодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним, з якою повязаний даний позов про визнання протиправними дій секретаря сільської ради щодо посвідчення вказаного заповіту. Вважає, що суддею обєктивно сформовано попереднє уявлення щодо кінцевого рішення у вказаній цивільній справі № 352/494/16-ц, тому існують обґрунтовані сумніви щодо обєктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи № 352/966/18.

Суд вважає, що заява про відвід підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

При вирішенні заяви про відвід суд застосовує вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які підлягають застосуванню як джерело права відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п.49).

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечені судом умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Встановлено, що суддя Хоминець М.М. розглядає цивільну справу № 352/494/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності на будинковолодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним. У рамках даної цивільної справи № 352/966/18 позивач оскаржує правомірність дій секретаря сільської ради щодо посвідчення заповіту, який оспорюється у рамках першої цивільної справи.

З огляду на викладене, для забезпечення умов, за яких у позивача не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку про задоволення заявленого відводу.

На підставі наведеного, відповідно до ст.9 Конституції України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., керуючись ст. 36 ч.1 п.5, 39 ч.3, 40 ч.2, 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді.

Відвести суддю Хоминець М.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до секретаря Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Хоминець