АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2826/18 Справа № 199/559/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту, визнання недійсним заяв про відмову від прийняття спадщини, визнання нотаріальних дій незаконними та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2018 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту, визнання недійсним заяв про відмову від прийняття спадщини, визнання нотаріальних дій незаконними та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту, визнання недійсним заяв про відмову від прийняття спадщини, визнання нотаріальних дій незаконними та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом та призначено справу до розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про відкриття провадження по справі № 199/559/18 від 30 січня 2018 року.

У відзиві ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року по справі №199/559/18- відмовити.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту, визнання недійсним заяв про відмову від прийняття спадщини, визнання нотаріальних дій незаконними та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом, а саме на: 1/4 частину нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, буд. 91 а/91 д; 1/4 частину нежитлового приміщення номер 72, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Миронова, буд. № 30; 1/4 частину квартири №15, загальною площею 229,8 кв.м., Ю житловою площею 138 кв.м., розташованої за адресою: м. Дніпро, вул.Миронова, буд.30; 1/2 частину паркувального місця № 30 в гаражі-стоянці літ А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку 4 на площі Шевченка у м. Дніпро, загальною площею 17,0 кв. м.; 1/2 частину паркувального місця № 31 в гаражі-стоянці літ А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку 4 на площі Шевченка у м. Дніпро, загальною площею 17,1 кв.м.; 1/2 земельної ділянки, площею 0,053 га, яка розташована по вул. Маяковського № 268 в с. Кам'янка Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Відповідно до висновку про вартість майна від 10 квітня 2018 року вбачається, що ринкова вартість 1/4 частини нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, буд. 91 а/91 д - 2 839 000,00 грн.; 1/4 частини нежитлового приміщення номер 72, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Миронова, буд. № 30 - 471 000,00грн.; 1/4 частини квартири №15, загальною площею 229,8 кв.м., Ю житловою площею 138 кв.м., розташованої за адресою: м. Дніпро, вул.Миронова, буд.30 - 1 763 000,00грн.; 1/2 частини паркувального місця № 30 в гаражі-стоянці літ А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку 4 на площі Шевченка у м. Дніпро, загальною площею 17,0 кв. м. - 119 000,00 грн.; 1/2 частини паркувального місця № 31 в гаражі-стоянці літ А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку 4 на площі Шевченка у м. Дніпро, загальною площею 17,1 кв.м. - 119 000,00 грн; 1/2 земельної ділянки, площею 0,053 га, яка розташована по вул. Маяковського № 268 в с. Кам'янка Дніпропетровського району Дніпропетровської області - 94 000,00грн.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що оскільки вартість 1/4 частини нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, буд. 91 а/91 д перевищує ринкову вартість іншого спірного майна, тому справа підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська.

Окрім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: Третя дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності та призначено вказану цивільну справу до розгляду.

Однак, постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року вищевказана ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року про відкриття провадження скасована, справа направлена на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області віл 27 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: Третя дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності, розгляд справи триває.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що вартість майна, що знаходиться в Шевченківську районі перевищує вартість майна, що знаходиться в Амур-Нижньодніпровському районі у зв'язку з чим справа повинна розглядатись у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, колегія суддів ставиться критично, оскільки відповідно до наданих висновків ринкової вартості майна станом на 10 квітня 2018 року, майно яке знаходиться в Амур-Нижньодніпровському районі перевищує вартість майна, що знаходиться в Шевченківському районі.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_7