ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1784/18
Провадження № 2/362/1487/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 червня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Корнієнка С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лагуті І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра», Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 21 вересня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 2605 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» коштів в сумі 1220274 гривні 94 копійки.

Позивач в судове засідання не зявивсь, надавши суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, надіславши до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі за текстом - Порядок), передбачено, що про стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. (надалі за текстом - Перелік).

Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку перелік документів, на підстав яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. п. 3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р.№ 1172.

Пунктами 1.2 Переліку передбачено, що такими документами є: п.1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання; п. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов'язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості.

У постанові Верховного суду України від 05 липня 2017 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Судом достовірно встановлено, що 22 серпня 2006 року ОСОБА_1 отримав від ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» кредит у сумі 150 000 гри строком до 22 серпня 2016 року на підставі Кредитного договору № 10/П/З7/2006-980.

22 серпня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, за яким з метою забезпечення виконання зобовязань, що витікають із Кредитного договору, позивач передав в іпотеку, а Банк прийняв в іпотеку житловий будинок № 10 - а по пров. Донбасівському, в місті Василькові, Київської області.

На підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2010, що набрало законної сили 05.11.2010 з ОСОБА_1 було стягнено на користь ВАТ КБ «Надра» кошти за кредитом, включаючи і штрафні санкції в сумі 246513 гривень 62 коп.

У вересні 2017 року позивачем було в повному обсязі виконано рішення суду, що стверджується відповідними копіями квитанцій № 5 від 19.09.2017 року на суму 98726,96 грн., квитанції №4 від 18.09.2017 року на суму 149000,00 грн., та квитанцією №331 від 19.09.2017 року на суму 24651,36 грн.

Постановою державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від 20.09.2017 року, у звязку з тим що рішення суду виконане в повному обсязі, було знято арешт з нерухомого майна ОСОБА_1, що був накладений на підставі виконавчого листа № 2-1360 від 29.03.2011 року

21 вересня 2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, за яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок № 10-а по пров. Донбасівському, в місті Василькові, Київської області, що належить позивачу на праві власності, вказаний будинок на підставі іпотечного договору від 22.08.2006 року був переданий позивачем в іпотеку Банку з метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 10/П/37/2006-980 від 22.08.2006року. Як вбачається з вказаного виконавчого напису, заборгованість позивача перед ПАТ КБ «Надра» в період 22.08.2006 року по 02.08.2017 року склала сумарно з усіма штрафними санкціями - 1220274 грн. 94 коп.

Постановою державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від 25.09.2017 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1360 від 29.03.2011 про стягнення боргу у сумі 246513 грн. 62 коп. закінчено у звязку із виконанням в повному обсязі рішення суду. На підставі листа ПАТ КБ «Надра» від 27.11.2017 року № А 149/308 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки обтяження було припинено.

Як вбачається із наведених вище норм актів законодавства України стягнення грошових сум шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса на документах, що встановлюють заборгованість, можливо лише у випадку доведеності безспірності заборгованості.

При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, № 4241/03, в якому вказується, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

При судовому розгляді цієї справи позивачем доведено обставини на спростування безспірності вимог, що з урахуванням висновку Верховного Суду України від 04.03.2015 у справі № 6-27цс15, є підставою для задоволення позову, оскільки на момент вчинення виконавчого напису ОСОБА_1 було вже погашено заборгованість, що підтверджується квитанціями та постановами ДВС.

Враховуючи все вищевикладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, щовиконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та можливість його задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що підтверджені письмовими доказами, а саме понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 19, 76, 77, 81, 206, 247, 258, 259, 265, 280-289, 351 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 21 вересня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 2605 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» коштів в сумі 1220274 гривні 94 копійки.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Суддя С.В.Корнієнко