Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 145/1284/14-ц

провадження № 61-10160 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 Паула на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року у складі судді Мазурчака А. Г. та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Міхасішина І. В., Стадника І. М., Войтка Ю. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

На обгрунтування позовних вимог зазначала, що з 06 травня 2004 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який було розірвано за рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2014 року.

Від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після припинення шлюбних відносин відповідач не бере участі в утриманні та вихованні дитини, майнової допомоги не надає. При цьому працює поліцейським, має гарну заробітну плату, а тому має змогу сплачувати аліменти, точне місце роботи відповідача їй не відоме.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 23 жовтня

2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі

150,00 дол. США щомісячно, починаючи з 10 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивовано тим, що розмір аліментів 150,00 дол. США, який був визнаний відповідачем, є достатнім, обгрунтованим, реальним для відповідача, не погіршить його майнового стану та допоможе позивачці в утриманні їхньої спільної дитини.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції виходив із того, що судами не враховано матеріальний стан платника аліментів, а також те, що закон не ставить розмір аліментів у залежність від соціальних стандартів країни проживання дитини, а пов'язує їх із матеріальним станом батьків, їх можливостей, стану здоров'я дитини, її розвитку, потреб та інших істотних обставин. Суд касаційної інстанції зазначав, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки не урахували всі обставини справи, та вимоги статей 181-184 СК України, статті 10 ЦПК України.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня

2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше

50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 10 липня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з урахуванням стану здоров'я, потреб та матеріального становища дитини, а також стану здоров'я та матеріального становища відповідача, відсутності на його утриманні інших осіб, визначений судом розмір аліментів - 1/4 частина всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде достатнім для утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відхилено, рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня

2017 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про визначення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, є законним та обгрунтованим. Визначений судом першої інстанції розмір аліментів є необхідним і достатнім для гармонійного розвитку дитини та спрямований на забезпечення її інтересів.

У лютому 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_6, у якій заявник просив скасувати рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга обгрунтована тим, що суд апеляційної інстанції належним чином не повідомив його про розгляд справи, що призвело до порушення його права на участь у розгляді справи та надання своїх доводів і доказів в обгрунтування апеляційної скарги. Адвокат ОСОБА_5 не мав повноважень на представництво його інтересів в апеляційному суді, а тому не зобов'язаний був повідомляти його про дату, час та місце судових засідань. Крім того, судами не ураховано, що у період часу з 10 липня 2014 року по

17 травня 2017 року мінімальний розмір аліментів встановлювався у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму та, що він за погодженням з позивачем щомісячно сплачує на утримання дитини 150,00 дол. США. Згоден на участь у додаткових витратах на дитину та у разі необхідності влаштувати її на лікування у США. Крім того, вказував на те, що обов'язок утримання доньки покладається також і на позивача, що також не ураховано судами попередніх інстанцій.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2

06 травня 2004 року зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2014 року, що набрало законної сили 04 березня 2014 року.

У шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони разом не проживають, малолітня дочка проживає з матір'ю в

м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, перебуває на її утриманні та вихованні.

ОСОБА_2 є громадянином і проживає в США.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 переказував на ім'я ОСОБА_1 кошти: 26 грудня 2014 року - 170,00 дол. США, 05 лютого 2015 року - 150,00 дол. США, 05 березня 2015 року - 150,00 дол. США, 03 квітня 2015 року -

180,00 дол. США, 30 квітня 2015 року - 150,00 дол. США, 01 червня 2015 року - 150,00 дол. США, 04 липня 2015 року, 03 серпня 2015 року - 150,00 дол. США.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частини перша, друга статті 181 СК України (у редакції, що була чинною на момент розгляду справи в судах попередніх інстанцій).

Ураховуючи, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3,

11 квітня 2005 року, яка після розірвання шлюбу проживає разом з матір'ю, яка забезпечує утримання та виховання дитини, законним та обгрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій про наявність у нього обов'язку, передбаченого статтею 180 СК України, щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України (у редакції, що була чинною на момент розгляду справи в судах попередніх інстанцій) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2, суди попередніх інстанцій правильно урахували, що дитина знаходиться на утриманні позивача, батько дитини має регулярний дохід та матеріальну можливість сплачувати аліменти, що відповідно до положень статті 60 ЦПК України 2004 року та статті 81 ЦПК України не спростовано відповідачем у процесі розгляду справи, а тому розмір аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - 1/4 частини усіх видів його заробітку, є таким, що відповідає вимогам статті 182 СК України.

Ураховуючи наведене, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, є безпідставними.

Твердження заявника про те, що суд апеляційної інстанції не повідомив його належним про розгляд справи, що призвело до порушення його права на участь у розгляді справи та надання своїх доводів і доказів на обгрунтування апеляційної скарги, спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи убачається, що апеляційну скаргу на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року подавав відповідач в особі представника ОСОБА_5, який був належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду та подав до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, яке було розглянуто в установленому законом порядку.

Доводи касаційної скарги щодо відсутності у адвоката ОСОБА_5 повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 в апеляційному суді, спростовуються наявним у матеріалах справи договором про надання правової допомоги від 01 листопада 2017 року, за яким адвоката

ОСОБА_5 уповноважено ОСОБА_2 на здійснення представництва інтересів відповідача у Апеляційному суді Вінницької області при розгляді цивільної справи № 145/1284/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України (у редакції, чинній на момент перегляду справи в суді апеляційної інстанції) представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (частина п'ята статті 130 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права..

З огляду на наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2018 року зупинено виконання рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року в частині, що не підлягала негайному виконанню (стягнення аліментів в межах платежу за один місяць), виконання рішення підлягає поновленню.

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 Паула залишити без задоволення.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня

2017 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 26 грудня 2017 рокузалишити без змін.

Поновити виконання рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року в частині, що не підлягала негайному виконанню.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

В.О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г.І. Усик