№ провадження 2/646/94/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.18 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Костіні О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,02070 га (кадастровий номер :02:017:0012), та розташованої на ній нежитлової будівлі літ «Г-1», що знаходяться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 80, а також на земельну ділянку, площею 0,0736 га (кадастровий номер :02:017:0013), для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що також знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 80.

Ухвалою судді від 09 грудня 2016 року відкрито провадження по даній цивільній справі.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обовязків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження (п.п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України).

Враховуючи положення ст.19 ЦПК України, суд вважає, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження.

Після відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності, предметом якого є спірне майно за первісним позовом позивачки ОСОБА_1, яка прийнята судом до розгляду разом з первісним.

10 вересня 2018 року до канцелярії суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про залишення її позову без розгляду, в якій вона зазначає, що на підставі пунктів 4 та 5 ст. 257 ЦПК України просить суд залишити її первісний позов про визнання права власності без розгляду, а також на підставі п.4 ст. 257 ЦПК України просить залишити зустрічний позов відповідача про визнання права спільної сумісної власності також без розгляду. При цьому посилається на те, що існують дві обставини, що зумовлюють залишення первісного позову позивачки без розгляду, зокрема, її особиста заява (п. 5 ст. 257 ЦПК України) та наявність у провадженні іншого суду справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 4 ст. 257 ЦПК України), що є також підставою для залишення без розгляду зустрічного позову відповідача ОСОБА_2

18 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання відповідача позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, в якій останній також просить залишити без розгляду його зустрічну позовну заяву.

Розглянувши вказані клопотання позивача за первісним позовом, відповідача позивача за зустрічним позовом суд дійшов висновку, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до встановленого ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм процесуального права подати заяву про залишення позовної заяви без розгляду є правом позивача і таке право не може бути обмежене судом.

Разом з тим, в силу положень зазначених вище норм, залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача, є обов'язком суду.

При цьому при вирішенні відповідного питання суд не зобов'язаний з'ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв'язку з якими така заява подана.

Достатньою підставою для вирішення питання про залишення позову без розгляду є лише подання такої заяви.

Також судом встановлено, що в провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа № 635/5655/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, зокрема з вимогами про визнання права власності, стягнення вартості майна та грошової суми та до ОСОБА_3 про витребування частки майна земельних ділянок та нежитлових приміщень з чужого незаконного володіння. Так предметом вказаних позовних вимог про визнання права власності та про витребування частки з чужого незаконного володіння є: нежитлова будівля літ Г-1, загальною площею 85 км.в., що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, проспект Московський, 80, реєстраційний номер обєкта нерухомості: 01; земельна ділянка загальною площею 0,0207 га, кадастровий номер :02:017:0012, що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, проспект Московський, 80, цільове призначення: для обслуговування нежитлової будівлі (магазину непродовольчих товарів); нежитлове приміщення 1-го поверху № 1-1 в літ. «Д-1», загальною площею 17,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, проспект Гагаріна, 177, реєстраційний номер обєкта нерухомості: 01; земельна ділянка загальною площею 0,0736 га, кадастровий номер :02:017:0013, що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, проспект Московський, 80, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позов ОСОБА_2 ґрунтується на тому, що він вважає вказане майно спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Тобто у провадженні іншого суду є справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно п. п. 4 та 5 статті 257 ЦК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а також якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Отже за вказаних обставин, з урахуванням клопотання позивача та відповідача, позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

Згідно п.9 ст. 158 ЦК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене вжиті судом заходи забезпечення позову згідно ухвали суду від 25 червня 2018 року у вигляді накладення арешту на відповідне нерухоме майно підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 43, 158, 257, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту, що вжити ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25 червня 2018 року у справі № 646/12886/16-ц.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.А. Єжов