АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Притула Н.Г.
№22-ц/796/5589/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

У мотивування вимог посилався на те, що на підставі розписки від 15.09.2007 року він надав відповідачу грошові кошти в сумі 31 000,00 дол. США в рахунок отримання земельної ділянки розміром 0,06 га в Садовому товаристві «Глибокий Яр» Гвоздівської сільської ради.

Разом з тим, земельна ділянка розміром 0,06 га в Садовому товаристві «Глибокий Яр» Гвоздівської сільської ради так і не була передана, а грошові кошти, які були передані у вигляді завдатку за земельну ділянку не повернуті.

Ураховуючи наведене та з урахуванням усіх уточнень просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 31 000,00 дол. США, судовий збір та витрати на правову допомогу.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3на користь ОСОБА_4грошові кошти в сумі розмірі 31 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.11.2017 року становить 834 323 гривень 03 копійок та судовий збір в сумі 6 890,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Зазначає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки повинен був бути укладений у вересні 2007 року, тобто до 01.10.2007 року, зазначена обставина підтверджується показами свідків.

Таким чином, саме з 01.10.2017 року почався перебіг строку позовної давності, а не з 2016 року.

Протягом 9 років позивач не висував до нього жодних претензій щодо повернення суми завдатку, не здійснював жодних дій щодо нотаріального посвідчення договору. Позивач на свій розсуд користувався всі ці роки переданою земельної ділянкою.

Отже, суд мав застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є членом садового товариства «Глибокий Яр» та йому на праві власності належить земельна ділянка №10 площею 0,1 га для ведення колективного садівництва в садовому товаристві «Глибокий Яр» Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, що підтверджується Державним актом серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку, виданим Васильківським районним відділом земельних ресурсів Київської області 07.09.1999 року та зареєстрованим в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №1291 та довідкою СТ «Глибокий Яр від 19.12.2016 року за вих. №3. (а.с.36,37-38)

15.09.2007 року відповідачем складено розписку, за умовами якої ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 завдаток в сумі 31 000,00 дол. США за ділянку в садовому товаристві «Глибокий Яр» Гвоздівської сільської ради. Завдаток являється еквівалентом 6 (шість) соток землі.(а.с.11)

Відповідно ч.1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Згідно ч.1 ст.571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Частиною 3 ст. 571 ЦК України передбачено, що у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Сторонами не заперечується, що договір купівлі-продажу земельної ділянки між сторонами не укладався.

24.06.2016 року та 05.07.2016 року позивач звертався до відповідача з проханням повернути кошти за розпискою в розмірі 31000 дол. США. (а.с.12-17)

Відповідач не надав доказів, що він виконав зобов'язання та передав земельну ділянку позивачу, як і не надав суду доказів того, що він повернув отримані кошти.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі та передано кошти, проте відповідач свої зобов'язання по зазначеній розписці належним чином не виконав, а тому кошти в розмірі 31 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.11.2017 року становить 834 323,03 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом безпідставно не застосовано строк позовної давності, оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки повинен був бути укладений до 01.10.2007 року, тому саме з цієї дати має відраховуватися початок перебігу строку позовної давності, а не з 2016 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви про застосування наслідків спливу позовної давності, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в розписці не було визначено строку повернення коштів, та не було вчинено правочину щодо переходу права власності на землю.

Відповідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Згідно частин 1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як убачається зі змісту розписки, в ній не визначено строк виконання зобов'язань - укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Таким чином, в даному випадку, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

У суді апеляційної інстанції представником відповідача та третьою особою не спростовувався факт отримання коштів, як завдатку в рахунок оплати вартості земельної ділянки та підтверджено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки укладено не було, оскільки в кінцевому результаті сторони не дійшли згоди щодо ціни земельної ділянки.

Будь-яких доказів, які б свідчили про визначення сторонами конкретної дати укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідач суду не надав.

Як зазначалося вище, позивач пред'явив вимогу про повернення коштів в червні-липні 2016 року та у вересні 2016 року звернувся до суду з даним позовом, тобто в межах строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Всі ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку і в суду апеляційної інстанції не має правових підстав для переоцінки доказів.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Крім того, у суді апеляційної інстанції, в судовому засіданні представником ОСОБА_4 заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем в суді апеляційної інстанції, в розмірі 3500 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 серпня 2018 року між ОСОБА_4 та Адвокатським об'єднанням «Меркурій-8» укладено договір про надання адвокатських послуг №2982/1. (а.с.229 т.1)

За підготовку та участь в судових засіданнях від 22.08.2018 року та 12.09.2018 року ОСОБА_4 сплачено адвокатському об'єднанню 3500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 22 серпня 2018 року, рахунком-фактурою №СФ-0000256 та квитанцією від 10.09.2018 року №0.0..1.

Представник ОСОБА_3 не заявив про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 141,367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_1);

ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4, РНОКПП: НОМЕР_2).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва