Справа № 602/475/18
Провадження № 2-о/602/29/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2018 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого РАДОСЮКА А. В.

при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М.М.

розглянувши в письмовому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Лановецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, -

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою, у якій просить встановити факт народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим від батьків мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування заяви заявник вказав, що 30 січня 2017 року на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим у м.Сімферополь у нього народилася дочка. Документом, що підтверджує факт народження дитини є свідоцтво про народження, видане Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим серії І-АЯ №713500 від 15 лютого 2017 року, медичні документи , що підтверджують факт народження дочки були у нього вилучені. Однак, у зв'язку із тим, що державні органи на території України не визнають документів, виданих органами на території не підконтрольній Україні, отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим. Вказує, що встановлення вказаного факту та отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка є необхідним для підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особа Лановецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, на заперечує щодо задоволення заяви.

За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 12.12.2014 року уклали шлюб. Від даного шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_2, яка народилась 30 січня 2017 року у м.Сімферополь.

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації народження №260/14-05/-04 від 02.05.2018 року , Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відмовлено ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації народження дитини через відсутність документу закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать…».

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Аналізуючи надані заявником докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 30 січня 2017 року у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим народилася дочка - ОСОБА_2, та без встановлення даного факту заявник позбавлений можливості зареєструвати народження дочки в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 259, 265, 268, 272,273, 293, 294, 315-319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 (мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Лановецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ( м.Ланівці вул. Незалежності, 34 Тернопільської області - задовольнити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_2, яка народилась 30 січня 2017 року в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим від батьків: мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення підлягає до негайного виконання. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_5