Справа № 146/1330/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2018 р. смт Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Пилипчука О.В., з участю секретаря Бойко Т.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, в якій заявник просить ухвалити у вказаній цивільній справі додаткове рішення, яким звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, у зв'язку з її навчанням, в період часу усіх канікул.

Заява обґрунтована наступним.

Томашпільським районним судом Вінницької області розглядалася цивільна справа № 146/1330/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки.

Рішенням суду від 2 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, яка проживає АДРЕСА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі, у розмірі 500 гривень, щомісячно починаючи з дня звернення до суду, а саме з 25 жовтня 2017 року до досягнення ОСОБА_3 23 років або до закінчення навчання.

Однак заявник ОСОБА_1 вказує, що відповідно до Правового регулювання обов'язків батьків щодо утримання дитини та способи їх виконання (розміщеному на офіційному сайті Міністерства юстиції України), аліменти на повнолітню дочку можуть стягуватися лише в період їх безпосереднього навчання, за час канікул аліменти стягненню не підлягають.

Проте дане питання у судовому рішенні від 02.02.2018 не врегульовано, тому з даною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак згідно заяви, просить судове засідання провести без його участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно та належним чином повідомлялася про час дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Як вбачається з пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених нормами ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що під час ухвалення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, судом було розглянуто всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надав позивач, дана оцінка вимогам відповідача викладеним в запереченні та доказам наданим відповідачем, щодо встановлених обставин у справі і на підставі цього ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Слід зазначити, що пунктом 25 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, мають право на канікулярну відпустку тривалістю не менш як вісім календарних тижнів на навчальний рік.

З вищевказаної норми закону вбачається, що канікулярна відпустка (канікули) є складовою частиною освітнього процесу та не є часом припинення навчання в розумінні ч. 2 ст. 199 СК України.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення належним чином не зазначено жодної із підстав, зазначених уст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення, а також ці підстави не встановлені судом, тому суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки його вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, а заявлені вимоги є новими вимогами, які повинні розглядатися на загальних підставах, а не відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.270, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Томашпілььский районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. В. Пилипчук