Провадження № 2/161/641/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Гриня О.М.,

при секретарі - Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Справа призначалась до розгляду неодноразово.

В судове засідання, призначене на 16 квітня 2018 року позивач не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, адресована їй судова повістка повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

В судове засідання, призначене на 22 травня 2018 року позивач повторно не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується особистою розпискою представника позивача.

Відповідно до ч.5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

В судове засідання, призначене на 14 червня 2018 року позивач не з'явилась втретє поспіль. Адресована їй судова повістка повернулась на адресу суду.

Про причини неявки позивач суд не повідомила, заява про розгляд справи без участі позивача до суду не надходила та така у матеріалах справи відсутня.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Норми ч. 5 ст. 223 ЦПК України передбачають обов'язок суду залишити позовну заяву без розгляду у разі повторної неявки позивача, який належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду, в судове засідання і, якщо від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно правової позиції викладеної Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-24063с1 від 31 серпня 2015 року, що повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача є підставою для залишення позовної заяви без розгляду, незалежно від причини неявки.

Таким чином правова позиція Вищого спеціалізованого суду України була спрямована на дотримання розумних строків і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, а позивач при цьому і не з'являється в судове засідання і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Зважаючи на викладене, суд в зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання і відсутністю заяви про розгляд справи за її відсутності, вважає за необхідне залишити без розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 257 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.

Волинської області