Справа № 740/1003/16-ц Провадження № 22-ц/795/407/2018 Головуючий у I інстанції Пантелієнко В. Г. Доповідач - Лакіза Г.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

секретар: Поклад Д.В.

за участі: законного представника малолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника позивача адвоката ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та представника відповідача адвоката ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області в складі судді Пантелієнко В.Г. від 01 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_4 про визнання грошових коштів обєктом спадщини, визнання права власності на 1/2 частину у спадковому майні та стягнення грошових коштів,

У С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання грошових коштів обєктом спадщини, визнання права власності на 1/2 частину у спадковому майні та стягнення грошових коштів, в якому просила визнати грошові кошти іноземної валюти 35000 доларів США об'єктом спадкового майна померлої 08.05.2013 ОСОБА_7; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину у спадковому майні померлої 08.05.2013 ОСОБА_7; стягнути з ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 470400 грн, що становить 1/2 частку з 35000 доларів США, отриманих ОСОБА_4 по розписці 08.05.2013 та які знаходяться в його незаконному володінні: стягнути з ОСОБА_4 на її користь понесені судові витрати.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2018 року позов задоволено частково. Визнано 1/2 частину грошових коштів, які знаходились у ОСОБА_7 на час відкриття спадщини (день смерті) 08.05.2013 у розмірі 17500 доларів США, її спадковим майном. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 8750 доларів США в рахунок частки останнього у спадковій масі спадкодавця ОСОБА_7, яка померла 08 травня 2013 року. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, в інтересах якого діє мати ОСОБА_6, 8750 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 234850 грн. В задоволенні інших вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 2348 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_1, в позові повністю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 зводяться до того, що рішення суду першої інстанції ухвалене при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові повністю.

ОСОБА_4 не погоджується з висновком суду про те, що спірні кошти в розмірі 35000 доларів США в розумінні ст. 61 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя, отже ОСОБА_7 та ОСОБА_4 мали право на володіння, розпорядження даними грішми в рівних частках. Зазначає, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 мала довести, а суд, ухвалюючи рішення, встановити, що ОСОБА_7 на момент смерті мала право на грошові кошти, які були виявлені на місці її загибелі, що ці кошти належали їй та відповідачеві на праві власності і таке право на ці грошові кошти в порядку спадкування за законом перейшло до позивача, але порушене відповідачем. Будь-яких доказів того, що спірні грошові кошти були власністю ОСОБА_7 та спільною сумісною власністю її та відповідача, у матеріалах справи відсутні і позивачем суду не надавалися. Сам по собі факт виявлення на місці загибелі ОСОБА_7 грошових коштів ще не вказує на те, що вони їй належали. Навпаки, в матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_7 перетинала митний кордон України в пункті пропуску "Бачівськ Троєбортне" 05.05.2013 у напрямку "виїзд з митної території України", інформація про декларування грошових коштів під час перетину митного кордону України відсутня, що вказує на те, що грошові кошти не декларувалися, інакше, була б про це інформація у відповідних базах даних. ОСОБА_4 перетинав митний кордон України в пункті пропуску "Бачівськ Троєбортне" 09.05.2013 у напрямку "в'їзд в Україну", інформація про декларування грошових коштів під час перетину митного кордону України відсутня. Припускати, що він та ОСОБА_7 провозили спірну суму коштів через митний кордон України не задекларувавши їх, тобто, контрабандою, вчинивши правопорушення, відсутні підстави.

ОСОБА_4 також вказує, що в матеріалах справи мається копія розписки громадянина ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_9 про те, що 09.05.2013 на території ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_4 повернув йому належні йому грошові кошти в сумі 35000 доларів США, які брала у нього його дружина ОСОБА_7

ОСОБА_4 зазначає, що з 09.05.2013 спірні грошові кошти у нього відсутні і ці кошти ніколи не належали ні йому, ні ОСОБА_7, а тому право власності на них не перейшло в порядку спадкування до спадкоємців ОСОБА_7

Крім того, ОСОБА_4 вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягало в тому, що суд не вирішив по суті подане його представником у судовому засіданні 29.05.2017 письмове клопотання про направлення до суду ОСОБА_8 Федерації судового доручення про допит в якості свідка громадянина ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_9.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення законного представника малолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника позивача адвоката ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та представника відповідача адвоката ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, зважаючи на таке.

Відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

По справі встановлено, що ОСОБА_7 померла 08 травня 2013 року, місце смерті 368 км а/д "Україна" Брянського району Брянської області ОСОБА_8 Федерації, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-EЛ №230156 (а.с. 11).

Відповідач ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-EЛ №027210 (а.с.10), а отже, спадкоємцем першої черги за законом.

Малолітній ОСОБА_1, в інтересах якого діє його мати ОСОБА_2, є онуком спадкодавця та спадкоємцем першої черги за правом представлення, оскільки його батько ОСОБА_10 - син ОСОБА_7, помер 08.08.2012 (а.с. 8, 9).

Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли: ОСОБА_6 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, що підтверджується відповідними заявами про прийняття спадщини (а.с.12, 13).

По справі встановлено, що ОСОБА_7 загинула 08.05.2013 внаслідок ДТП на 368,4 км автодороги "Москва-Київ" на території Брянського району Брянської області ОСОБА_8 Федерації.

ОСОБА_4, як чоловік загиблої, 08.05.2013 отримав від співробітників поліції ОСОБА_8 Федерації під розписку речі, які були вилучені ними під час огляду місця ДТП, серед яких були і банківські купюри по 100 доларів США - в кількості 350 штук, тобто 35000 доларів США (а.с.17, 18-21).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що спірні кошти в розмірі 35000 доларів США в розумінні ст. 61 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, отже ОСОБА_7 та ОСОБА_4 мали право на володіння, розпорядження даними грішми в рівних частках. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому 1/2 частина спірних коштів, тобто 17500 доларів США, належала ОСОБА_7 на час відкриття спадщини і увійшла до складу її спадкового майна. З врахуванням того, що у спадкоємців частки в спадковому майні є рівними, по 1/2 частині, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину спірних та стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, в інтересах якого діє мати ОСОБА_6, 8750 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 234850 грн.

При цьому суд не взяв до уваги доводи відповідача щодо отримання ОСОБА_7 вказаних грошових коштів в сумі 35000 доларів США в борг від ОСОБА_9, пославшись на відсутність належним чином оформленого письмового документа про це та відсутність інших доказів отримання ОСОБА_7 35000 доларів США в борг. Також суд зазначив, що наданий Сумською митницею ДФС лист від 04.07.2016 року не спростовує наявність спірної суми коштів у ОСОБА_7 та отримання спірних коштів відповідачем від працівників поліції, а лише підтверджує факт недекларування ОСОБА_4 готівкових грошових коштів під час перетинання митного кордону України 09.05.2013 року в напрямку "вїзд в Україну".

З такими висновками суду першої інстанції не може погодитися апеляційний суд, зважаючи на таке.

Згідно з доводами відповідача ОСОБА_4, отримані від співробітників поліції 35000 доларів США він повернув 09.05.2013 громадянину ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_9, у якого ці кошти брала в борг ОСОБА_7, на підтвердження чого надав відповідну розписку ОСОБА_9 датовану 25.07.2016 (а.с.123).

Згідно повідомлень Сумської митниці ДФС №2779/АДВ/18-70-64 від 27.06.2017 та 03.1/2834/Л/18-70-18 від 04.07.2016, ОСОБА_7 перетинала митний кордон України в пункті пропуску "Бачівськ Троєбортне" 05.05.2013 у напрямку "виїзд з митної території України", інформація щодо декларування готівкових грошових коштів під час перетину митного кордону України на митному пості "Бачівськ" відсутня. ОСОБА_4 перетинав митний кордон України в пункті пропуску "Бачівськ Троєбортне" 09.05.2013 у напрямку "в'їзд в Україну", фактів декларування готівкових грошових коштів під час перетину митного кордону України не зареєстровано. (а.с.133, 135).

Порядком заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не повязаних з провадженням підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.05.2012 № 614 передбачено, що підпункт 3.1 "Відомості про валюту України та іноземну валюту готівкою, платіжні документи та інші цінні папери, банківські метали" заповнюється громадянином за наявності валютних цінностей, що підлягають письмовому декларуванню.

Громадянин не зобовязаний зазначати в декларації відомості про наявні в нього валютні цінності, сума яких не перевищує встановленої Національним банком України граничної суми валютних цінностей, що не підлягає письмовому декларуванню

Пунктами 1, 2 Розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України , затвердженою постанова Правління НБУ 27.05.2008 N 148 передбачено, що без письмового декларування митному органу фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро. Фізична особа - резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.

Оскільки спірна сума коштів (35000 доларів США) перевищує в еквіваленті 10000 євро, в разі її переміщення ОСОБА_7 або ОСОБА_4 через митний кордон України, вони б мали обов'язково її письмово задекларувати. Факт не внесення ОСОБА_7 05.05.2013 та ОСОБА_4 09.05.2013 відомостей до митної декларації щодо наявності валютних цінностей, що підлягають письмовому декларуванню, свідчить про відсутність у них таких валютних цінностей, доки не буде доведене протилежне. Оскільки матеріали справи не містять таких доказів, висновок суду про те, що ОСОБА_4 перевезла готівкові грошові кошти під час перетинання митного кордону України 09.05.2013 в напрямку "вїзд в Україну", хоча не задекларувала вказану суму, є припущенням, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2017 представником відповідача адвокатом ОСОБА_5 було подано до суду першої інстанції письмове клопотання, в якому він просив звернутися з судовим дорученням про надання правової допомоги до суду ОСОБА_8 Федерації для допиту свідка - громадянина ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_9, з метою з'ясування у нього, чи надавав він у борг громадянці України ОСОБА_7 у 2013 році грошові кошти в сумі 35000 доларів США та чи повертав йому 09.05.2013 на території ОСОБА_8 Федерації вказані грошові кошти ОСОБА_4, та за яких обставин, та чи давав він ОСОБА_4 письмову розписку про отримання цих грошових коштів (а.с.128). Протокольною ухвалою суду від 29.05.2017 це клопотання було залишено без задоволення, вирішено повернутися до нього пізніше. Проте, з матеріалів справи не вбачається, що це клопотання обговорювалося ще раз. На цю обставину звертає увагу апеляційного суду і ОСОБА_4 в своїй апеляційній скарзі, вважаючи це порушенням судом першої інстанції норм процесуального права. В оскаржуваному рішенні судом зазначено, що ОСОБА_4 та його представник не наполягали на допиті в якості свідка ОСОБА_9, що, зважаючи на доводи апеляційної скарги, видається сумнівним.

Апеляційний суд вважає, що не вирішивши питання про допиту свідка - громадянина ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_9, суд першої інстанції не сприяв повному з'ясуванню обставин, що мають значення для справи, а тому ухвалене судом рішення, згідно приписів ч.5 ст. 263 ЦПК України, не може вважатися обґрунтованим.

В засідання апеляційного суду стороною відповідача була надана нотаріально посвідчена заява громадянина ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_9 від 06.06.2018 року, в якій він підтверджує факт передачі ним 07.05.2013 належних йому грошових коштів в сумі 35000 доларів США без отримання розписки ОСОБА_7 для купівлі нею на території України та поставки йому на територію ОСОБА_8 Федерації певного товару. Про це знав її чоловік ОСОБА_4, тому після загибелі ОСОБА_7 в ДТП він 09.05.2013 повернув ці кошти, оскільки угода не відбулася, про що на той час розписки не вимагав. В липні 2016 ОСОБА_4 звернувся до нього з проханням написати розписку про отримання ним 09.05.2013 грошових коштів, пояснивши це заявленим до нього позовом. ОСОБА_9 вказує, що 25.07.2016 власноручно написав і передав ОСОБА_4 розписку про те, що 09.05.2013 на території ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_4 йому повернув, а він отримав від нього належні йому грошові кошти в сумі 35000 доларів США, які брала у нього ОСОБА_7

Зміст письмової заяви ОСОБА_9 відповідає змісту його ж письмової розписки, датованої 25.07.2016 про отримання ним 09.05.2013 від ОСОБА_4 на території ОСОБА_8 Федерації 35000 доларів США в повернення боргу його дружини ОСОБА_7 (а.с.126).

Зважаючи на те, що суд першої інстанції не забезпечив відповідачу можливості допитати ОСОБА_9 як свідка, незважаючи на наявність відповідного клопотання, апеляційний суд бере до уваги нотаріально посвідчену заява громадянина ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_9 від 06.06.2018 року як належний та допустимий доказ у справі, враховуючи приписи ч.3 ст.367 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В позовній заяві на підтвердження перебування у власності ОСОБА_7 спірної суми коштів, ОСОБА_2 посилалася на лист МВ МВС ОСОБА_8 Федерації "Брянський" від 16.02.16 №47 ІА-5, протокол огляду місця події від 08.05.2013 та розписку ОСОБА_4 про отримання грошових коштів від співробітників поліції, з яких вбачається, що під час огляду місця загибелі ОСОБА_7 були вилучені 35000 доларів США, які були передані разом з іншими речами чоловіку загиблої ОСОБА_7 - ОСОБА_4 під розписку.

Апеляційний суд приходить до висновку, що сам факт знаходження спірної грошової суми серед речей, вилучених з місця ДТП, в кому загинула ОСОБА_7, з врахуванням наявних у справі доказів, а саме: розписки ОСОБА_9 датованої 25.07.2016, нотаріально посвідченої заяви громадянина ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_9 від 06.06.2018 року, а також повідомлень Сумської митниці ДФС №2779/АДВ/18-70-64 від 27.06.2017 та 03.1/2834/Л/18-70-18 від 04.07.2016, не може свідчити про належність цих коштів ОСОБА_7 та не є підставою для визнання їх спільним сумісним майном подружжя та визнання 1/2 їх частини об'єктом спадщини. Позивачем не доведено належність вказаних грошових коштів ОСОБА_7, походження вказаної суми в іноземній валюті, факт перевезення ОСОБА_7 вказаної суми в іноземній валюті через кордон між Україною та ОСОБА_8 Федерацією, в той час як наданими відповідачем доказами розпискою ОСОБА_11О. та його письмовою заявою спростовується належність ОСОБА_7 вказаної суми грошових коштів в іноземній валюті.

Ухвалене судом першої інстанції рішення згідно приписів ст. 263 ЦПК України не може вважатись законним та обґрунтованим; вказане рішення не підтверджено доказами, дослідженими в судовому засіданні.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 141, 367, 368, 374 п.2 ч.1, 376 п.п.1,3,4 ч.1, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2018 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_4 про визнання грошових коштів обєктом спадщини, визнання права власності на 1/2 частину у спадковому майні та стягнення грошових коштів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 12 червня 2018 року.

Головуючий:Судді: