Справа № 333/831/16-ц
РІШЕННЯ
05 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Наумової І.Й.,
при секретарі судового засідання: Кунець В.В.,
за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розпискою та відсотків за прострочення виконання грошових зобовязань, -
Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3, який уточнив під час розгляду справи, про стягнення заборгованості за розпискою та відсотків за прострочення виконання грошових зобовязань. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 1 травня 2013 року ОСОБА_6 взяв у нього в борг 2900 доларів США та зобовязався їх повернути до 15.05.2013 року. Ця обставина підтверджується розпискою від 01.05.2013 р. Дану суму вона передала відповідачу в присутності ОСОБА_2 16 червня 2013 року відповідач знов звернувся до неї та пояснив що у нього тяжко захворіла дружина на онкологію, попросив на її лікування ще 50 000 гривень та обіцяв повернути всю суму до 01.08.2014 року. Гроші на лікування були потрібні терміново, тому вона без вагань зайняла кошти. У звязку з тим, що у вказаний термін відповідач не зміг повернути суму боргу, та у звязку з знеціненням гривні та неможливістю сплати боргу в короткий термін, вона та відповідач домовились, що борг відповідач буде повертати у доларовому еквіваленті. Позивач зазначає, що угода про визначення грошового еквіваленту боргового зобовязання за договором займу від 16.06.2013 р. в іноземній валюті повністю відповідає чинному законодавству, а саме ст.ст. 3, 524 ЦК України. 15 червня 2015 р. була складена додаткова розписка, де відповідач підтверджує, що він взяв у борг 50 000 гривень, що є еквівалентом станом на 16.06.2013 року - 6 260 доларів США. В цій же розписці відповідачем вказано, що він повернув частину боргу у розмірі 1250 доларів США. Сума боргу залишається 5000 доларів США, та він зобовязується 2500 доларів США повернути до 22.06.2015 року і ще 2500 доларів США до 31.12.2015 року. Позивач вказує, що 01.08.2015 року вона отримала від відповідача 1000 доларів США і 05.08.2015 року, ще 900 доларів США, та його заборгованість за цієї розпискою складає 3100 доларів США. Таким чином, ОСОБА_3 заборгував їй 2900 доларів США за розпискою від 01.05.2013 року та 3100 доларів США за розпискою від 16.06.2013 року, а всього сума боргу складає 6000 доларів США,що на момент подачі позовної заяви, згідно курсу НБУ (26,87 грн. за 1 долар США) складає 161 220 гривень.
Позивач зазначає, що неодноразово зверталася до ОСОБА_3 з проханням повернути грошові кошти, однак відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Відповідач прострочив виконання грошових зобовязань за договорами займу від 01.05.2013 р. та від 16.06.2013р., у звязку з чим позивач вимагає сплати відповідачем 3% річних за весь час прострочення виконання даних зобовязань.
Термін прострочення виконання зобовязання за договором займу від 01.05.2013 р. склав 1631 день (від 15.05.2013 р. по 02.11.2017 р.). Таким чином 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання за договором займу від 01.05.2013р. складає: 388, 75 дол. США (2900 дол. США х 3% х 1631 день : 365 днів), що складає - 10 445,71 грн. (388,75 х 26,87).
Термін прострочення виконання зобовязання за договором займу від 16 червня 2013 р. на 02.11.2017 р., з урахуванням угоди від 15 червня 2015 р. склав:
-на суму 2500 дол. США із строком повернення боргу 22.06.2015 року, - 864 дні;
-на суму 2500 дол. США із строком повернення боргу до 31.12.2015 року, - 671 день.
Таким чином 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання за договором займу від 16 червня 2013р. складає :
- на першу суму повернення - 177,53 дол. США (2500 дол. США х 3% х 864 дні : 565днів), що складає - 4770,53 грн. (177,53 х 26,87);
-на другу суму повернення 137,87 дол. США (2500 дол. США х 3% х 671 день : 365днів), що складає - 3704,56 грн. (137,87 х 26,87).
Загальна сума відсотків за прострочення виконання грошових зобовязань за вищевказаними договорами займу складає - 18 920,8 грн. (10 445,71 грн. + 4770,53 грн. + 3704,56 грн.)
Позивач просить стягнути на її користь суму боргу в розмірі 161 220 гривень та суму відсотків за прострочення виконання грошових зобовязань в розмірі 18 920,8 грн., та стягнути з відповідача понесені судові витрати .
18.03.2016 року ухвалою судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя відкрито провадження по даній цивільній справі.
Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2017 р. задоволено заяву позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу квартиру кв.№39 в б. №1 по вул. Олімпійській в м. Запоріжжя.
27.07.2017 р. по даній цивільній справі винесено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволені повністю.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2017 р. вищезазначене заочне рішення скасовано, справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2018 р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 у скасуванні заходів забезпечення позову у даній справі.
Постановою апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2018 року заяву ОСОБА_3 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у даній справі залишено без задоволення.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2018 р. прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розпискою та відсотків за прострочення виконання грошових зобовязань у розмірі 180 140,80 гривень.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах викладених в позові та просив їх задовольнити.
В судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог, надали суду відзив на позовну вимогу (а.с.160-164), в якому зазначили наступне. Не слід ототожнювати договір позики та розписку, яка не є письмовою формою договору позики і не замінює її. Розписка є лише борговим документом, що підтверджує укладання договору позики та обовязково повинна містити: факт передання позикодавцем та отримання позичальником визначеної грошової суми; дату отримання позичальником від позикодавця грошових коштів; зобовязання позичальника повернути отримані від позикодавця грошові кошти; умови отримання в борг позичальником від позикодавця грошових коштів (строк та порядок їх повернення). Натомість розписки, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не відповідають зазначеним вимогам закону, а їх зміст викривлено трактується позивачем. Так, в матеріалах цивільної справи міститься копія розписки від 01.05.2013 року, надана відповідачем позивачу, в якій зазначено, що відповідач зобовязується повернути позивачу 2900 доларів США до 15.05.2013 року. Проте ця розписка не містить обовязкові умови - самого факту та дати передання позивачем та отримання відповідачем 2900 доларів США, а лише, по суті, фіксує факт попередньої домовленості про їх передачу. Враховуючи те, що позивач так і не передала, а відповідач не отримав від неї в борг за розпискою від 01.05.2013 року грошових коштів у сумі 2900 доларів США, та зважаючи на положення абзацу 2 частини 1 статті 1046 ЦК України (договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей), договір позики в даному випадку є неукладеним, тобто таким що не відбувся (не існує). При таких обставинах, договір позики, який позивач видає за укладений і на підставі якого просить стягнути з відповідача на свою користь 2900 доларів США у гривневому еквіваленті як заборгованість за цим договором, є таким що не відбувся, тобто не укладався. Відповідач зазначає, що між ним та позивачем фактично не існувало жодних правовідносин щодо позики 2900 доларів США, позовні вимоги в цій частині є незаконними та необґрунтованими. Також не відповідають фактичним обставинам справи, актам цивільного законодавства України та всупереч приписам частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України не доведені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами твердження про наявність у відповідача боргу перед позивачем у розмірі 3100 доларів США. Зокрема, з розписок відповідача від 16.06.2013 року та 15.06.2015 року (а.с. 5-6) та на які посилається позивач в своїй позовній заяві, видно, що відповідач 16.06.2013 року отримав у борг від позивача 50 000 гривень. Виходячи з положень абзацу 1 частини 1 статті 1046 та абзацу 1 частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Оскільки відповідачу були передані позивачем грошові кошти у сумі 50 000 гривень, то відповідач зобовязаний був повернути позивачу саме 50 000 гривень, а не 6 250 доларів США, як це намагається представити позивач. Більш того, ані в розписці від 16.06.2013 року, ані в розписці від 15.06.2015 року (яку відповідач змушений був написати під впливом тяжких обставин та внаслідок обману і корисливої недобросовісності позивача) не міститься відомостей про факт отримання відповідачем від позивача суми позики у доларах США, а зазначення у розписці від 15.06.2015 року суми у 6 250 доларів США лише фіксує курс гривні до долара США на момент отримання відповідачем 16.06.2013 року у борг 50 000 гривень. Відповідач вказує, що посилання позивача на те, що сума боргу відповідача за розпискою від 15.06.2015 року залишалась 5000 доларів США є безпідставним, так як даною розпискою не підтверджується факт та дата передання позивачем та отримання відповідачем цієї грошової суми. Разом із тим, розписка відповідача від 15.06.2015 року та розписка позивача від року свідчать про те, що позивачеві в рахунок боргу у сумі 50 000 гривень повернуто:
-15.06.2015 року 26 325 гривень (гривневий еквівалент 1250 доларів США, розрахований за офіційним курсом Національного банку України до долара США станом на 15.06.2015 року;
-01.08.2015 року 21 610 гривень (гривневий еквівалент 1000 доларів США, розрахований за офіційним курсом Національного банку України до долара США станом на 01.08.2015 року;
-05.08.2015 року 41 249 гривень (гривневий еквівалент 1900 доларів США, розрахований за офіційним курсом Національного банку України до долара США станом на 05.08.2015 року.
Відповідачем зазначено, що позивачу повернуто загалом 89 184 гривні, що свідчить про більш ніж повне повернення позики у сумі 50 000 гривень (навіть у випадку застосування норм статті 625 ЦК України) та відсутність будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем. На підставі вищевикладеного відповідач та його представник просять суд позовні вимоги залишити без задоволення, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджені жодними доказами, а також є незаконними, та не ґрунтуються на нормах права.
Суд, вислухав пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та інші докази, приходять до наступного висновку.
Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов'язане з позбавленням його суб'єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
У статті 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов'язку в натурі.
Судом встановлено, що 01.05.2013 року ОСОБА_3 взяв у позивача ОСОБА_5 в борг 2900 доларів США та зобовязався їх повернути до 15.05.2013 року без сплати будь-яких відсотків, про що ОСОБА_3 власноруч було написано розписку (а.с.4).
Згідно розписки від 15.06.2015 року була складена додаткова розписка, де ОСОБА_3 підтверджує, що він взяв у позивача у борг 50 000 гривень, що в еквіваленті на 16.06.2013 року складає 6 260 доларів США. В цій же розписці відповідачем вказано, що він повернув позивачу частину боргу у розмірі 1250 доларів США. Залишок боргу складає 5000 доларів США, та він зобовязується 2500 доларів США повернути до 22.06.2015 року і ще останню суму повернути до кінця календарного року (а.с.6).
Згідно розписки від 16.06.2013 року ОСОБА_3 взяв у позивача ОСОБА_5 в борг 50 000 грн. та зобовязався їх повернути до 01.08.2014 року без сплати будь-яких відсотків, про що ОСОБА_3 власноруч було написано розписку (а.с.5).
01.08.2015 року позивач отримала від ОСОБА_7 1000 доларів США згідно розписки, загальна сума якої складає 5000 доларів США і боржником є ОСОБА_8 Борг на 01.08.2015 року складає чотири тисячі доларів США. Дану розписку підписано 01.08.2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 Також даною розпискою зазначено, що ОСОБА_9 05.08.2015 року отримано ще 900 доларів США, про що міститься підпис ОСОБА_7 (а.с.7). Отже сума заборгованості за цієї розпискою складає 3100 доларів США.
Судом в судовому засіданні оглянуто оригінали даних розписок, які знаходилися у позивача. ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що розписки від 01.05.2013 року, 16.06.2013 року та 15.06.2015 року написані ним власноручно. Дані розписки підтверджують отримання коштів в борг боржником ОСОБА_3 від кредитора ОСОБА_5.
Розписки об'єктивно підтверджують правовідносини, які виникли між сторонами.
Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Такий же висновок зроблений і Верховним Судом України у постанові від 18 січня 2017 року в справі № 6-2789цс16
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної в постанові судової палати у цивільних справах від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений договір позики відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України.
Суд критично ставить до посилання відповідача, що останній був змушений написати розписки під впливом тяжких обставин та внаслідок обману та корисливої недобросовісності позивача, оскільки дані договори позики не визнавались відповідачем недійсними, а також відповідачем не заперечувалось щодо повернення суми боргу у розмірі 1900 доларів США.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обовязку.
Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України).
Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові .Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Положеннями ч. 1, ч.2 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, у випадку неповернення позичальником суми позики своєчасно борг позичальника складатиме суму позики, проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що у строк погашення грошового зобовязання, визначений за домовленістю сторонами в розписках, які по суті є договорами позики, ОСОБА_3, не виконав взятих на себе зобов'язань і кошти не повернув.
Дружиною відповідача ОСОБА_7 в рахунок погашення заборгованості за договорами позики, частково повернуто 01.08.2015 року та 05.08.2015 року борг у сумі 1900 доларів США. Залишок боргу складає 6000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на 02.11.2017 року (1 долар США = 26,87 грн.) становить 161 220,00 гривен.
Представником позивача під час розгляду справи надано уточнений розрахунок 3% річних за прострочення зобовязання за договорами позики. Так відповідно до розрахунку:
Термін прострочення виконання зобовязання за договором займу від 01.05.2013р. склав 1631 день (від 15.05.2013 р. по 2.11.2017 р.). Таким чином 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання за договором займу від 01.05.2013р. складає : 388, 75 дол.США (2900 дол.США х 3% х 1631 день : 365днів), що складає -10 445,71 грн. (388,75 х 26,87);
Терміни прострочення виконання зобовязання за договором займу від 16 червня 2013р. на 02.11.2017р., з урахуванням угоди від 15 червня 2015р. та сум повернення боргу 1000 доларів США 01.08.2015р. та 900 доларів США 05.08.2015р. склали :
1.на суму 2500 доларів США із строком повернення боргу 22.06.2015 року, (з 23.06.2015 р. по 30.07.2015 р.) - 39 днів;
2.на суму 1500 доларів США із строком повернення боргу 22.06.2015 року (з 02.08.2015 р. по 05.08.2016 р.) - 5 днів;
3.на суму 600 доларів США із строком повернення боргу 22.06.2015 року (з 05.08.2015 р. по 31.12.2015 р.) - 148 днів.
4.на суму 2500 доларів США із строком повернення боргу до 31.12.2015 року із додаванням 600 доларів США, що залишилися несплаченими від суми 2500 доларів США із строком повернення боргу 22.06.2015 року, тобто на суму загального боргу 3100 доларів США (2500+600), за період з 31.12.2015 р. по 02.11.2017 р. - 671 день.
Таким чином 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання за договором займу від 16 червня 2013р. складають:
- на першу суму 8,01 дол. США (2500 дол. США х 3% х 39 дні : 365 днів), що складає у гривнях 215, 22 грн. (8,01х26,87);
-на другу суму - 0,61 дол. США (1500 дол. США х 3% х 5 днів : 365днів), що складає - 16,39 грн. (0,61 х 26,87);
-на третю суму 7,29 дол. США (600 дол. США х 3% х 148 днів : 365днів), що складає у гривнях 195,88 грн. (7,29 х 26,87)
-на четверту суму 170,96 дол. США (3100 дол. США х 3% х 671 днів : 365днів), що складає
-4593,69 грн. (170,96 х 26,87);
Загальна сума відсотків за прострочення виконання грошових зобовязань за договором займу від 16.06.2013р. з урахуванням угоди від 15.06.2015р. про визначення даного зобовязання в доларах США складає - 5 021,18 грн. (215,22 + 16,39 грн. +195,88 грн. +4593,69 грн.).
Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних за прострочення виконання грошових зобовязань з урахуванням уточненого розрахунку від 03.09.2018 року,
В судовому засіданні ні ОСОБА_3, ні його представник не заявляли про неправильний розрахунок 3% річних від суми 6000 доларів США.
Суд критично оцінює і вважає безпідставними заперечення відповідача та його представника про відсутність у нього заборгованості перед позивачем, оскільки вони не підтверджені належними доказами та суперечать обставинам справи.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 всупереч укладених з ОСОБА_5 договорів позики не виконав умови договорів та не повернув вчасно грошові кошти у розмірі 6000 доларів США. Загальний борг, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5 становить 161 220,00 гривень сума боргу за розписками від 01.05.2013 року та 15.06.2015 року та 3% річних у розмірі 15 466,89 гривень.
Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи сплачені позивачем суми судового збору у розмірі 290 гривень за клопотання про забезпечення позову та судовий збір у розмірі 1609, 08 гривень, 192, 32 гривні за подачу позову та уточнений позовних вимог, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог у розмірі 161 220,00 гривень, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2051,25 гривень, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 158, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розпискою та відсотків за прострочення виконання грошових зобовязань, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 2051,25 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Заходи забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 вжиті за ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року продовжують діяти протягом девяносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Повний текст судового рішення складений 17.09.2018 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова