АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/6800/17

Провадження № 22-ц/787/805/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Григоренка М. П., Шеремет А. М.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго»;

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року у складі судді Кучиної Н.Г., ухвалене в м. Рівне о 12 год. 53 хв., відомості про дату виготовлення повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України вредакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що під час проведення перевірки працівниками ПрАТ «Рівнеобленерго» виявлено самовільноме підключення житлового будинку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 до електромереж товариства та споживання нею електроенергії поза приладом обліку. За наслідками перевірки складено акт № R 006421 від 11.06.2015 року, яким зафіксовано виявлені порушення. 29.09.2015 року відповідний акт про порушення спеціальною комісією ПрАТ «Рівнеобленерго» розглянуто, та згідно з пп.6 п.3.1 ОСОБА_2 визначення обсягу та вартості електроенергії необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електроенергією донараховано ОСОБА_1 5496,11 грн. заборгованості з оплати необлікованої електричної енергії, які і просило стягнути з відповідачки на свою користь.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що ПрАТ «Рівнеобленерго» не надало достатніх доказів на підтвердження факту споживання відповідачем ОСОБА_1 електроенергії поза приладами обліку, з огляду на що у задоволенні заявлених ним позовних вимог слід відмовити. Місцевий суд виходив із того, що факт існування порушення правил користування електроенергією взагалі не було встановлено та доведено в ході розгляду справи, а заявлені позовні вимоги побудовані на припущеннях.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ПрАТ «Рівнеобленерго» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі стверджує, що працівниками ПрАТ «Рівнеобленерго» було дотримано встановленого законом порядку дій персоналу енергопостачальника у разі виявлення факту розкрадання побутовим споживачем електроенергії. Пояснює, що двоє із трьох представників ПрАТ «Рівнеобленерго», які виявили і зафіксували порушення відповідача станом на момент розгляду справи судом припинили з позивачем трудові відносини, у звязку з чим судом був допитаний лише один із свідків ОСОБА_3. Покликається на абз. 2 пункту 53 ПКЕЕН, яким визначено, що акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали троє представників енергопостачальника та вказує, що ця вимога була дотримана, з огляду на що такий акт є дійсним та належним доказом порушення. Вказує, що судом залишено поза увагою ту обставину, що будинок відповідачки відключено від електромереж у 2013 році, а самовільне підключення виявлено у 2015 році, що також свідчить про неправомірність її дій. Вважає висновок суду про відсутність складової правопорушення, оскільки ОСОБА_4 № R006421 не містить інформації про споживання електроенергії без приладу обліку, необґрунтованим та вказує, що цей ОСОБА_4 містить схему, з якої видно, що у відповідачки відсутній електролічильник. Додає, що такі обставини є прямим свідченням без облікового споживання електроенергії, тобто порушенням. Покликаючись на те, що ПрАТ «Рівнеобленерго» було повністю дотримано процедуру розгляду порушення, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник відповідача адвокат ОСОБА_5 вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, ухваленим на підставі всебічно зясованих обставин справи та просить залишити його без змін.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ПрАТ «Рівнеобленерго» є постачальником електричної енергії до будинку № 29 по вул. Згоди у м. Рівне, власником квартири №1 в якому є ОСОБА_1.

У ході проведення перевірки від 11 червня 2015 року працівниками ПрАТ «Рівнеобленерго» було складено акт про порушення ОСОБА_1 правил користування електричною енергією для населення №R006421, а саме: «недооблік електроенергії через влаштування проводки поза обліком, підключення після відключення, порушення пломб енергопостачальної компанії (зрив), а також псування майна енергопостачальної компанії (поламана шафа обліку та ввідний автомат). Неможливо було вилучити кабель накидки, при наближенні до будинку абонент зірвав накид» (а.с. 5-6).

29 вересня 2015 року комісією ПрАТ «Рівнеобленерго» було розглянуто вказаний ОСОБА_4 про порушення та згідно з пп.6 п.3.1 ОСОБА_2 визначення обсягу та вартості електроенергії необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електроенергією, донараховано ОСОБА_1 заборгованість з необлікованої електричної енергії в сумі 5496,11 грн., що підстверджується Протоколом № 89 від 29.09.2015р. (а.с. 10).

Правовідносини постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі ПКЕЕН), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 .

Згідно п.37 ПКЕЕН, енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів (п.48 ПКЕЕН).

Відповідно до п.53 ПКЕЕН, п. 4.1. Методики визначення обсягу та вартості електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електроенергією, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж.

Апеляційний суд відхиляє посилання апеляційної скарги на дійсність ОСОБА_4 про порушення № R 006421 від 11.06.2015 року у звязку з підписанням його трьома представниками енергопостачальника з тих міркувань, що всупереч вимогам ОСОБА_2 та ПКЕЕН, ПрАТ «Рівнеобленерго» не було надано доказів того, що його працівники, які складали цей ОСОБА_4, були уповноважені на складання такого роду актів відповідно до посадових обовязків, так само як і доказів того, що ці особи пройшли відповідне спеціальне навчання та інструктаж.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.

Доводи апелянта про те, що про час та місце розгляду ОСОБА_4 про порушення № R006421 від 11.06.2015р. відповідачка ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, не заслуговують на увагу суду, оскільки матеріали справи не містять доказів вручення їй листа за № 11021/11 від 02.09.2015р. про час та місце засідання комісії.

Окрім цього, судом першої інстанції був допитаний в якості свідка один із трьох працівників позивача, які склали оскаржуваний ОСОБА_4 про порушення електромонтер ТзОВ «Рівнетеплоенерго» ОСОБА_3, котрий суду показав, що під час проведення огляду будинковолодіння ОСОБА_1 він помітив, що від отвору у вікні житлового будинку споживача до розташованої на його фасаді шафи обліку електричної енергії пролягав якийсь кабель. Оскільки прохід до шафи обліку знаходився з іншої сторони будинку споживача, певний період часу шафу обліку не було видно. Під час наближення до шафи обліку невстановлена особа, крізь отвір у вікні зірвала цей кабель. На момент отримання свідком безпосереднього доступу до шафи обліку електричної енергії, тобто на момент проведення її огляду та складання акта про порушення жодного кабеля до будинку ОСОБА_1 вже не пролягало. Безспірно засвідчити суду, що відповідний кабель, перед тим як його було зірвано був підєднаний до мереж ПрАТ «Рівнеобленерго» свідок відмовився, та пояснив що цього він не бачив, та не мав можливості перевірити. Одночасно зазначив, що у ввідному автоматі розташованому у шафі обліку при її огляді було виявлено невеликий шматок кабеля, який як він припускає, міг відламатися від витягнутого накиду.

Місцевий суд дав показам свідка належну та обєктивну оцінку, і вони апелянтом не спростовані.

Посилання апеляційної скарги на те, що місцевим судом неправомірно вказано на відсутність такої складової правопорушення, як споживання електроенергії без приладів її обліку апеляційним судом оцінюються критично з огляду на наступне. Так, закон передбачає відповідальність споживача не лише у звязку із наявністю факту самовільного підключення, але і одночасною наявністю факту споживання електричної енергії без приладів обліку, що є обов'язковою ознакою як порушення, так і обов'язковою підставою для відшкодування збитків (сплати вартості необлікованої електричної енергії). В оскаржуваному ОСОБА_4 про порушення №R006421 від 11.06.2015 року в графі «порушення» відсутня інформація про виявлення факту споживання електричної енергії відповідачем без приладів обліку. Таким чином, відсутня друга складова порушення, наявність якої передбачається законодавцем як обов'язкова умова для покладення відповідальності - споживання енергії без приладів обліку, що свідчить про відсутність порушення як такого.

Таким чином, наведені обставини беззаперечно свідчать про недоведеність позивачем факту позаоблікового споживання електроенергії відповідачкою, а відтак про безпідставність та недоведеність позовних вимог.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ зясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_6

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_4

Копія вірна: суддя-доповідач ОСОБА_6