Справа № 161/6791/18
Провадження № 2/161/2308/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Новаковської В.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 20 липня 1991 року, шлюб зареєстровано Луцьким міським відділом ЗАГСу Волинської області, актовий запис № 864. Від шлюбу у них народилось троє дітей, один з яких - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час є неповнолітнім. Зазначає, що діти проживають з нею і повністю перебувають на її утриманні. Відповідач працездатний, інших дітей на утриманні не має. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30% від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, стягнути понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 1000, 00 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснили, що відповідач більше шести місяців проживає окремо від сім'ї, коштів на утримання дітей не надає.

Відповідач в письмовому відзиві та представник в судовому засіданні позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Вказує, що на даний час не існує обов'язкової передумови для стягнення в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_5, а саме, відсутні докази окремого проживання його від сім'ї, чи докази проживання дитини з матір'ю окремо, відсутні докази невиконання ним, як батьком трьох синів, обов'язків, передбачених ст.180 СК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 липня 1991 року Луцьким міським відділом ЗАГСу Волинської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 864 (а.с.3).

Від даного шлюбу сторони мають троє дітей, в тому числі, неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Як встановлено в судовому засіданні дитина проживає разом із позивачкою, відповідач більше шести місяців проживає окремо від сім'ї, коштів на утримання дітей не надає.

Згідно ст.ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Як слідує з положень ч.2 ст. 180, ч.1 ст. 183, ч.1 ст. 191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6).

Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, батьки зобов'язані забезпечити такий рівень життя своїх дітей, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей на рівні, що визначений законодавством.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків в утриманні дитини, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 25% частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 04 травня 2017 року і до повноліття дитини. Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на задоволення життєвих потреб дитини, зокрема її фізичного та духовного розвитку.

На підставі статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як слідує з наданого представником позивача договору про надання правничої допомоги № 29/04-18 від 24.-4.2018 року, розрахунку суми гонорару, а також квитанції до прибуткового касового ордера № 22 від 24.04.2018 року, позивач понесла у даній справі витрати на надання правничої допомоги адвокатом у розмірі 1 000,00 грн.

Вказаний розмір судових витрат суд визнає пропорційним, тобто таким, що відповідає складності даної справи, а отже стягує їх з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 182 СК України, ст.ст. 10, 12, 77, 78, 137, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, що зареєстрована АДРЕСА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 04 травня 2017 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1 000 (тисячу) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12.06.2018 року

Суддя Черняк В.В.