Справа № 352/1081/18
Провадження № 2/352/858/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

за участю секретаря судового засідання Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради № 233 від 19 грудня 198 року за її чоловіком, ОСОБА_4, визнано право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 та 05.03.1991 року видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння. Проте, в свідоцтві про право власності вказано, що будинковолодіння є колгоспним двором, а останній є його головою. Однак, згідно довідки Радчанської сільської ради від 05.06.2018 року та даних погосподарських книг за 1991-1995 роки, спірне господарство, станом на 15.04.1991р. не було колгоспним двором і рахувалося як робітничий двір. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спірне будинковолодіння в АДРЕСА_1. Оскільки, покійний на випадок своєї смерті не склав заповіт, вона є спадкоємцем за законом першої черги. Крім неї, спадкоємцями за законом першої черги є також їхні діти: ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Проте, останні на дане спадкове майно не претендують у зв'язку з тим, що у встановленому законом порядку та строки не заявили про свої спадкові права на спірне майно.

Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті ОСОБА_3, які б заявили про свої спадкові права на дане спадкове майно, немає. Вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка у зв'язку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини у спадковому будинку та подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Проте, державний нотаріус Тисменицької районної державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове будинковолодіння відсутні та рекомендував звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримуює, просила його задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Від них надійшла заяви, в якій вони просили справу розглядати без їх участі, позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Тисменицької районної ради №233 від 19 грудня 198 року за чоловіком позивача, ОСОБА_4, визнано право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1. На підставі даного рішення виконавчим комітетом Радчанської сільської ради ОСОБА_3 05.03.1991 року видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння, проте у ньому вказано, що будинковолодіння є колгоспним двором, а останній є його головою.

Згідно довідки Радчанської сільської ради від 05.06.2018 року № 621 та даних погосподарських книг за 1991-1995 роки, спірне господарство, станом на 15.04.1991 року не було колгоспним двором і рахувалося як робітничий двір.

За таких обставин, до даних правовідносин не застосовується законодавство, що регулювало правовідносини в колгоспних дворах. Будинковолодіння складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, інвентаризаційна вартість якого, згідно технічного паспорта, на даний час, становить 193328 грн. 00 коп.

Перелічені вище обставини підтверджуються технічним паспортом, копією свідоцтва про право власності на жилий будинок, довідкою виданою Радчанською сільською радою 05.06.2018 року № 621.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спірне будинковолодіння в АДРЕСА_1. Покійний на випадок своєї смерті не склав заповіт, тому позивач ОСОБА_1, є спадкоємцем за законом першої черги. Крім неї, спадкоємцями за законом першої черги є також їхні діти, відповідачі по справі, ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Проте, останні на дане спадкове майно не претендують у зв'язку з тим, що у встановленому законом порядку та строки не заявили про свої спадкові права на спірне майно. Крім того, ОСОБА_2 15.12.2016 року подав до нотаріальної контори заяву про відмову від своїх спадкових прав (зареєстровано в конторі 19.12.2016р., спадкова справа №518/16р.).

Дана обставина підтверджується довідкою виданою Радчанською сільською радою 05.06.2018 року № 620.

Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті ОСОБА_3, які б заявили про свої спадкові права на дане спадкове майно, немає.

Відповідно до вимог ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка у зв'язку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини у спадковому будинку, що підтверджується вищевказаною довідкою Радчанської сільської ради. Також, 19.12.2016 року вона подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за № 965, спадкова справа №518/2016 року.

За таких обставин,позивачу належить право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Проте, державний нотаріус Тисменицької районної державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спірне будинковолодіння, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.06.2018 року за №276/02-31 та рекомендував звернутися до суду.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 386, 392, 1217, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, та керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Повний текст судового рішення складено 13 вересня 2018 року.

Головуючий Р.Р.Струтинський