СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/375/18
Номер провадження по справі 2/586/896/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
14 червня 2018 року м. Середина-Буда
Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Темірова Ч.М.,
за участі секретаря судового засідання Дяченко Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу №586/375/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він являється власником вказаної квартири, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 02.12.2015. В його квартирі зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за місцем реєстрації не проживає з кінця 2015 року, що підтверджується актом встановлення фактичного проживання.
Позивач зазначає, що необхідність пред'явлення даного цивільного позову виникла у звязку з тим, що факт реєстрації відповідача в його квартирі створює перешкоди в користуванні житлом, оскільки для вчинення певних правочинів щодо житлового приміщення для власних потреб необхідна згода проживаючих в ньому осіб.
В судове засідання позивач та його представник не з'явились, але надали суду відповідну заяву в якій позов повністю підтримують і просять його задовольнити. Судове засідання просили проводити без їх участі.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов виходячи із такого.
Із копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.12.2015 вбачається, що
ОСОБА_1, являється власником квартири № 1, яка розташована за адресою: вул. Заводська, 1,
смт. Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі № 1 позивача, яка розташована за адресою: вул. Заводська, 1, смт. Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області № 185/08/01-23 від 06.04.2018.
Згідно акта встановлення фактичного проживання громадян за адресою: Заводська, 1 АДРЕСА_2, встановлено, що ОСОБА_2. не проживає за вищезазначеною адресою з 2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено: місцем перебування фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Оскільки місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване за адресою:
АДРЕСА_3, то він повинен знаходитись за місцем реєстрації, проживати в будинку, а не навідуватись до місця реєстрації чи перебувати в ньому незначний час.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї та інших осіб.
Аналогічне правило міститься в ст. 150 ЖК Української РСР, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 72 ЖК Української РСР суд визнає особу такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 дійсно не проживає за місцем реєстрації в житловому приміщенні більше шести місяців, що підтверджується дослідженими у справі доказами, то є законні підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 1, яка розміщена за адресою: Заводська, 1, смт. Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування квартирою № 1, яка розташована за адресою: Заводська, 1,
смт. Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через су першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:суддя ОСОБА_3

Суддя Ч. М. Теміров