441/399/18 2/441/369/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яворської Н.І.,

з участю секретаря Цап І.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області з відповідача на утримання підопічної неповнолітньої ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі по 300 грн. щомісячно. Вказане рішення суду відповідачем не виконується належним чином, оскільки відповідач сплачує аліменти нерегулярно, згідно з довідкою Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області заборгованість відповідача по аліментам станом на березень 2018 року 32400 грн. а пеня 8766 грн. Посилаючись на ст.ст.180 196 СК України, позивач просить стягнути з відповідача пеню, заборгованість та збільшити розмір аліментів з 300 грн. до 930 грн. щомісячно.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила не брати до уваги надані відповідачем листи непрацездатності та лікування.

Відповідач в судовому засіданні частково заперечив проти задоволення позову; погодившись із сумою заборгованості зазначив, що він не умисно допустив заборгованість, а причиною виникнення такої є його захворювання та перебування на систематичних лікуваннях, ствердив, що спору по заборгованості не має і готовий таку сплачувати. Щодо розміру аліментів просив залишити встановлену суму 300 грн., відмовити у стягненні заборгованості та пені, оскільки позивачка отримує на дитину по втраті годувальника та як опікун.

Дослідивши письмові докази у матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Суд встановив, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 20.07.2010 р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей в тому числі дочки ОСОБА_3 14.10.2001 р. у розмірі 300 грн. щомісячно і до повноліття дитини.

Згідно свідоцтва про смерть /копії/ вбачається, що ОСОБА_4 померла 24.09.2010 р. (а.с.12)

Відповідно до довідки про склад сімї неповнолітня ОСОБА_3, яка є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.8) проживає в ОСОБА_1, яка є опікуном (а.с.13,22)

З довідки Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області заборгованість відповідача по аліментам станом на 05.03.2018р. складає 31800 грн. (а.с.16)

Сімейним законодавством України передбачено призначення і виплату аліментів проводити щомісячно, тому за правилами ст. 196 СК України нарахування пені проводиться не на всю суму заборгованості, а лише на суму несплачених аліментів за той місяць, в якому стягнення аліментів не відбулося.

Визначаючи розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує Правову позицію Верховного Суду України у справі N 6- 94цс15 від 01 липня 2015 року, яка є обов'язковою до застосування, та відповідно до якої, за правовою природою пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, а сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачували. Тобто, неустойка (пеня) рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Таким чином за період з 22.04.2010 по 05.03.2018 загальна сума пені за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів становить 8766 грн. (а.с.19)

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час судового розгляду відповідач довів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з хворобою та довготривалим лікуванням, а отже є таким, що дає підстави для зменшення судом розміру неустойки до 5000 грн.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує доходи обох сторін. Отже, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 (позивач) отримує щомісячно допомогу по здійсненню опіки над неповнолітньою в розмірі 2484 грн.50 коп. та пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 1452 грн., і за попереднім рішенням суду визначено 300 грн. аліменти, що в сукупності складає на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 4236 грн.50 коп.

Узагальнюючи наведене, суд не може ставити під сумнів документи надані відповідачу медичними закладами, як про це заявила позивач, та приймає до уваги стан здоровя відповідача і його матеріальний стан, вважає, що збільшення розміру аліментів буде справедливим і достатнім з 300 грн. на 700 грн., тому в частині збільшення розміру аліментів суд задоволює позов частково.

Проте, безпідставними є вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості за аліментами в сумі 32400 грн.

Так, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду був передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІУ від 21.04.1999 року із змінами, і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Аналогічна норма міститься і в Сімейному кодексі України - статті 195, де передбачено , що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Виходячи з викладеного, у вимозі про стягнення заборгованості аліментів за виконавчим листом від 15.06.10р. слід відмовити, як заявленій безпідставно.

Ураховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 76-78, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4 Б Львівської області на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 (сімсот) грн. 00 коп. на дитину щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 2-623 виданого на виконання рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 20.07.2010р. про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліментів на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в сумі по 300 грн. 00 коп. щомісячно на дитину, припинити з дня набрання цим рішенням законної сили та після погашення боржником заборгованості повернути стягувачу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 5000 (п"ять тисяч)грн. пені.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «14» червня 2018р.

Суддя Н. І. Яворська