Справа № 351/700/15-ц
Номер провадження №2/351/22/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідачки заборгованість, внаслідок різниці в курсі валют, а також інфляційних та 3% річних, які виникли через неповернення позичених коштів,.

Свій позов мотивував тим, що відповідно до Договору позики від 07.02.2011 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 215120,00 (двісті п'ятнадцять тисяч сто двадцять) грн., що було еквівалентно 26890,00 (двадцять шість тисяч вісімсот дев'яносто) доларів США з зазначенням терміну повернення позики до 07.02.2012 року. відповідно до Договору позики від 22.02.2011 року - 94160,00 (дев'яносто чотири тисячі сто шістдесят) грн., що було еквівалентно 8560,00 (вісім тисяч п'ятсот шістдесят) євро з зазначенням терміну повернення позики до 22.12.2011 року, відповідно до Договору позики від 07.04.2011 року - 41600,00 (сорок одну тисячу шістсот) грн., з зазначенням терміну повернення позики до 07.05.2011 року, відповідно до Договору позики від 22.08.2011 року - 76446 (сімдесят шість тисяч чотириста сорок шість) грн., що було еквівалентно 9590,00 (дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто) доларів США, з зазначенням терміну повернення позики до 22.09.2011 року. Таким чином, загальна сума позики склала 36480,00 (тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят) доларів США, 8560,00 (вісім тисяч п'ятсот шістдесят) Євро та 41600,00 (сорок одну тисячу шістсот) грн. У вказаний термін відповідачка кошти позивачу не повернула, внаслідок чого позивач звернувся до Снятинського районного суду, заочним рішенням якого від 02.07.2013 року його позов було задоволено та стягнуто з відповідачки в його користь 450998,00 (чотириста п'ятдесят тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім) грн., а також 3441,00 грн. судового збору та 1000,00 грн. за послуги адвоката. З часу ухвалення рішення суду і по даний час ОСОБА_2 відшкодувала ОСОБА_1 тільки 3456,80 грн., тобто не в повній мірі відшкодовано судові витрати.

Враховуючи те, що за трьома договорами позики сума позики прив'язана до Євро та долара США, по курсу 11,00 грн. та 8,00 грн. відповідно, а на даний час курс гривні до цих валют значно послабився, та становить 23,70 грн. за Євро та 21,13 грн. за долар США, тобто різниця валют становить 587694 (п'ятсот вісімдесят сім тисяч шістсот дев'яносто чотири) грн. 40 коп., а також те, що за прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачка зобов'язана відшкодувати позивачу інфляційні та 3% річних з часу, станом на який було припинено нарахування при пред'явленні попереднього позову, тобто з березня 2013 року, і по даний час.

У ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 збільшив свої позовні вимоги, оскільки на даний час сума боргу ОСОБА_2 збільшилась внаслідок непогашення нею боргу та збільшенням курсу Євро по відношенню до гривні, а тому ОСОБА_1 просить суд стягнути із ОСОБА_2 у його користь заборгованість у сумі 766578,00 грн.

Відповідачка подала до суду заперечення проти позову ОСОБА_1, де вказала, що позивачем пропущені строки позовної давності, мотивуючи тим, що строк дії договорів позики закінчився 22.12.2011 р., а строк позовної давності становить 3 роки, тобто до 22.12.2014 р., а позивач звернувся до суду лише 05.05.2015 р., відповідно він пропустив строк позовної давності, а тому відповідачка просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, про стягнення із неї позики слід відмовити.

Заочним рішенням Снятинського раойнного суду від 02.12.2015р. позов ОСОБА_1 було задоволено, однак Ухвалою Снятинського районного суду від 01.04.2016р. зазначене заочне рішення було скасовано і справу призначено на новий розгляд.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву, якою збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, а справу просив розглядати у відсутності позивача та його представника. Також просили повернути позивачу ОСОБА_1 помилково сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 3654,00 грн., оскільки він є інвалідом ІІ групи, і відповідно звільнений від сплати судового збору.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи судом.

Дослідивши матеріали справи, зокрема: Розписки ОСОБА_2 про позику коштів у ОСОБА_1 від 07.02.2011 р. (а.с.3), від 22.02.2011 р. (а.с.4), від 07.04.2011 р. (а.с.5), від 22.08.2011 р. (а.с.6); Заочне рішення Снятинського районного суду від 02.07.2013 р.; Довідку Відділу ДВС Снятинського РУЮ №07-47/326 від 30.04.2015 р. про те, що згідно виконавчого листа ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_1 3456,80 грн. (а.с.8); Довідку Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській обл. №1210-36/681 від 12.10.2017р. про те станом на 10.10.2017р. із ОСОБА_2 стягнуто і перераховано ОСОБА_1 81673,88 грн.; Довідку Державного ощадного банку України від 30.10.2017р. про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют; які повністю доводять підставність та обґрунтованість позову ОСОБА_1, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Заперечення відповідачки щодо пропущення строків позовної давності суд вважає безпідставними, оскільки позивач у встановлені строки звертався до суду із позовом про повернення позики, який було задоволено рішенням Снятинського районного суду від 02.07.2013 р. (а.с.7), проте відповідачка кошти позивачу не повернула, тому в даному випадку позивач строк позовної давності не пропустив.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведного суд вважає, що позов є обгрунтованим, підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим ч. 2 цієї статті допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

На підставі наведеного, враховуючи, що умовами договору позики сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язань ОСОБА_2 в доларах США та ЄВРО, ОСОБА_2 зобов'язана повернути ОСОБА_1 суму боргу, визначену за офіційним курсом цієї валюти на день платежу, таким чином суд вважає, що із ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 766578,00 грн.

Згідно квитанції №0.0.427582494.1 від 27.08.2015 р. (а.с.24) ОСОБА_1 за подання позовної заяви сплатив 3654,00 грн. судового збору, та судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно пенсійного посвідчення № є інвалідом ІІ групи, а тому відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. Таким чином суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 зайво сплатив судовий збір у розмірі 3654,00 грн., а тому на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 3654,00 грн. слід повернути ОСОБА_1

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 7665,78 грн. судового збору в користь держави..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.625, 1050 ЦК України, ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 766578,00 (сімсот шістдесять шість тисяч п'ятсот сімдесят вісім) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 7665,78 грн. судового збору в користь держави.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Снятинському районі Івано-Франківської області повернути ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий 28.04.1998р. Снятинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, РНОКПП НОМЕР_1, жителю АДРЕСА_1), сплачений за подання позовної заяви судовий збір у сумі 3654,00 грн. згідно квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» №0.0.427582494.1 від 27.08.2015р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.