441/1308/17 2/441/101/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2018 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

за участю секретаря - Цап І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської обл., треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПА «Світанок» про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 13.09.2017р. звернулась із позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання за нею права на земельну частку (пай), площею 3,11 ум.кад.га, яке належало її свекрусі ОСОБА_5 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №РН 0495950 виданого 14.07.2017 року взамін Сертифікату старого зразка №562 від 23.05.1997 року, в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, який прийняв спадщину після ОСОБА_7, мотивуючи тим, що через невідповідність імені спадкодавця у Сертифікаті та у свідоцтві про смерть нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Представник позивача ОСОБА_8 в судове засідання не з»явилась, подала заяву, в якій просила про розгляд справи за її відсутності та про задоволення позовних вимог.

Представник Великолюбінської селищної ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не зявився, 07.05.2018р. до суду подав заяву (а.с.105), у якій підтримав позовні вимоги та просив про розгляд справи за його відсутності.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в попередньому судовому засіданні пояснювали, що на спадкове майно не претендують, відмовились від такого в нотаріуса в користь позивача, подальші засідання просили проводити у їх відсутності.

Представник третьої особи ПА «Світанок» в судове засідання не з»явився, про день, час і місце слухання повідомлявся належно (а.с.51).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову.

Згідно ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування роз»яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_7 померла 10.07.1997 року, до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року.

Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За положеннями ст. 529 ЦК України, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Оскільки чоловік позивача ОСОБА_6 успадкував речі домашнього вжитку та інше майно, доглядав за житловим будинком, обробляв присадибну земельну ділянку, тому фактично вважався таким, що спадщину після смерті матері прийняв.

Після смерті ОСОБА_6 слід застосовувати положення ЦК України в ред. 2004 р., оскільки він помер 05 травня 2014 р.

Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст.328 ЦК України в ред. 2004р. право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України в ред. 2004р., власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За вимогами ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.11) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_9 та ОСОБА_7.

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 28.08.1965р. одружений з ОСОБА_10 (позивачкою).

Згідно копії свідоцтв про смерть (а.с.9,10) ОСОБА_7 померла 10.07.1997р., а ОСОБА_6 помер 26.09.2016р.

Із довідки Великолюбінської селищної ради №867 від 08.09.2017р. на час смерті ОСОБА_7 (10.07.1997р.) разом з нею проживав без реєстрації її син ОСОБА_6, який займався її похованням, доглядав за спадковим будинком, обробляв присадибну ділянку, тобто вважався такий, що спадщину прийняв шляхом вступу в управління спадковим майном.

Згідно копії Сертифікату про право на земельну частку (пай) РН №0495950 виданого 14.07.2017р. взамін Сертифікату старого зразка від 23.05.1997р. № 563, убачається, що ОСОБА_7 належало право на земельну частку (пай) площею 3,11 га, яке перебуває у землях ПА «Світанок».

З пояснень позивачки вона звернулась до приватного нотаріуса Городоцького нотаріального округу, яка 13.09.2017р відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що в правостановлюючому документі ім»я її свекрухи «Парасковія», тоді як свідоцтві про смерть «Параня» (а.с.20).

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_6 при житті набув право на земельну частку (пай) площею 3,11 га., яка перебуває у землях ПА «Світанок», в суді не встановлено.

Із копії спадкової справи №587/2014 Третьої Львівської нотаріальної контори (а.с.53-97) убачається, що позивачка прийняла частину спадкового майна після смерті ОСОБА_11, в матеріалах спадкової справи також наявні заяви третіх осіб (а.с.96,97)

За наведеного, суд приходить переконання, що ОСОБА_6 на часі смерті фактично належало право на земельну частку (пай) площею 3,11 га., яке він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_7, позивач є спадкоємцем першої черги по закону, фактично прийняв спадщину, інших спадкоємців по закону чи по заповіту немає, тому є підстави до визнання за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст. ст. 2,3,4,5,12, 13, 76, 77, 79, 80, 89, 95, 141, 258-265, 268,273, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 373, 392, 1218, 1225, 1269 ЦК України в ред. 2004р., ст. 81 ЗК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) площею 3,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, яка належала ОСОБА_7, померлій 10.07.1997р., згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) №563 від 23.05.1997р. та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №7076, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 05.05.2014р.

Стягнути з Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської обл. на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «14» червня 2018р.

Суддя Яворська Н.І.