Справа № 591/3920/18
Провадження № 2/591/2125/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретаря судового засідання Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/3920/18 за позовом законного представника ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми Сумської міської ради», про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2018 року законний представник ОСОБА_1 в інтересах недієздатного позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати такими що втратили право користування житлом ОСОБА_3, ОСОБА_4 Свої вимоги мотивує тим, що з 25 травня 1976 року недієздатна ОСОБА_2 є власником 17/100 частин будинку за адресою: м. Суми, вул. Нижньособорна, 7 та фактично є власником квартири № 5 у вказаному будинку. На даний час у вказаній квартирі зареєстровані шість чоловік: позивач, три доньки позивача, чоловік представника позивача, онук позивача. Представник зазначає, що відповідач ОСОБА_3, яка є донькою власника квартири ОСОБА_2 та онук ОСОБА_4 з 2001 року не проживають у спірній квартирі, оскільки виїхали на постійне місце проживання до Іспанії. Законний представник ОСОБА_3 зазначає, що факт реєстрації відповідачів у квартирі порушує право власності власника квартири та утворює перешкоди у користуванні власністю, що виражається у сплаті зайвих комунальних платежів. Посилаючись на ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позов у повному обсязі, просила розглянути справу за наявними матеріалами.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 направили поштою заяви (кожен окремо), в яких позовні вимоги ОСОБА_2 визнали в повному обсязі, проти позову не заперечували.

У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 червня 2009 року ОСОБА_2 визнана недієздатною, а ОСОБА_1 призначено її опікуном (а.с.10).

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного та посвідченого державним нотаріусом 25 травня 20176 року, власником 17/100 частин домоволодіння з надвірними будівлями є ОСОБА_2 (а.с.8-9).

Згідно довідки УПНАП в місті Суми Сумської міської ради, виданої 02 липня 2018 року ОСОБА_1, в будинку за адресою: м. Суми, вул. Нижньособорна, 7 зареєстровано шість осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.13)

Згідно відомостей ЦНАП Сумської міської ради від 11 липня 2018 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.24-25).

Відповідачі позов визнали повністю, не заперечували проти його задоволення, про що подали відповідні заяви.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Із пояснень позивача, зазначених ним у позові, та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідачі є членами сімї власника квартири, і що відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше року.

Так ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у квартирі порушує права власника квартири та членів її сімї, що фактично проживають у квартирі, так як власник обмежена у своєму праві розпорядження власністю, а крім того, відповідачі втратили інтерес до даного житла, в квартирі не проживають, витрат по утриманню житла не несуть, і позивач несе зайві комунальні витрати. Крім того, заяви відповідачів про визнання ними позову не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є обґрунтованою, і відповідачі визнаються судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням 17/100 частинами будинку за адресою: м. Суми, вул. Нижньосироватська, 7.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то з відповідачів на користь держави слід стягнути 50 відсотків судового збору в дольовому порядку, який підлягав сплаті за подачу позову вказаної категорії, а саме: по 176, 20 грн. з кожного відповідача.

На підставі ст.ст. 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_7 (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 ( зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4), третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми Сумської міської ради» (місцезнаходження: м. Суми, вул. Горького, буд. 21) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом житловим будинком за адресою: м. Суми, вул. Нижньособорна, буд. 7.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житлом житловим будинком за адресою: м. Суми, вул. Нижньособорна, буд. 7.

Стягнути із ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: відсутній ) на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. у дольовому порядку, тобто по 176,20 грн. з кожного відповідача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повне рішення суду складено 13 вересня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова