Провадження № 2/344/3617/18
У Х В А Л А

13 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Татарінова О.А., розглянувши позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк" звернулось до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було зроблено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

30 липня 2018 року на запит суду надійшла відповідь з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, зміст якої свідчить ОСОБА_1 помер та знятий з реєстраційного обліку 19.05.2016 року.

12.09.2018 року на запит суду надійшла копія актового запису про смерть № 691 від 18.04.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 17.04.2016 року.

Згідно з ч. 1, ч.2ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтями 46, 47 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача),однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було подано до суду 16 липня 2018 року, а відповідач помер 17.04.2016 року, до подачі позову до суду.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв'язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов'язки одного із суб'єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов'язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб'єктивного права або обов'язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням права, свобод та інтересів третіх осіб.

За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, що провадження по даній справі не підлягає відкриттю і справа за позовом до померлого ОСОБА_1 не підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що позов заявлено до відповідача, який на час звернення до суду з позовом помер близько двох тому, і відповідно до вищезазначених положень законів він не може бути учасником цивільно-процесуальних відносин у суді.

З матеріалів справи вбачається, що на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі, ОСОБА_1 значиться померлим, його цивільна правоздатність і дієздатність припинились його смертю до відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.48 ЦІПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Статтями 46,47ЦПК України передбачено, що можуть мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільно-процесуальні права та виконувати обов'язки в суді (цивільно-процесуальна дієздатність).

Отже, цивільна справа, сторонами якої на час пред'явлення позову є померлі особи розглядатися не може.

Ця позиція узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 07.02.2013 року по справі №6-50878 св 12), який своєю ухвалою закрив провадження по справі за позовом до померлої особи на підставі п. 1 ч. 1ст. 205 ЦПК України, тобто на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких предявлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи наведені обставини та оскільки позовні вимоги заявлені до особи, яка не може бути стороною у справі, бо є померлою, і немає цивільної правоздатності та дієздатності (ст. ст.46,47 ЦПК України), а отже не може нести права та обов'язки відповідача в суді (ст. 48 ЦПК України), суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по даній справі з підстав, передбачених п.1 ч. 1ст. 186 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, оскільки суду стало відомо про смерть боржника до відкриття провадження по справі, то суд дійшов до висновку, що АТ КБ "Приватбанк" не позбавлений права відповідно до ст. 1281 ЦК України звернутися до суду до спадкоємців, які прийняли спадщину, з окремим позовом.

На підставі викладеного, керуючись п.6 ч.1 ст.186, ст.260-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження в справі за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі з доданими позовними матеріалами надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Татарінова