Справа № 703/1017/17
2-п/703/12/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі Харченко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду від 13 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з останньої на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 40200 гривень, 3000 гривень за надання правової допомоги адвокатом та 640 гривень сплаченого судового збору.

3 травня 2018 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення, стверджуючи, що повісток та повідомлень про виклики до суду вона не отримувала, а тому в судові засідання не зявлялася, про рішення суду дізналася лише 6 жовтня 2017 року, коли ознайомилася з матеріалами справи, а отримала таке лише 24 квітня 2018 року. Зазначила, що кошти, які були надані їй ОСОБА_2 вона у борг не брала, а розписку останній змусив її написати. Крім того, написані нею розписки не підтверджують обовязку повернути кошти оскільки в таких не міститься умови отримання коштів в борг та зобовязання їх повернути. Вказала також, що судом не вірно надана юридична оцінка розрахунку за надання правової допомоги, оскільки такий не відповідає фактичним обставинам справи, вказала, що суд не надав відповідної оцінки доказам, долучених позивачем до матеріалів справи та не в повній мірі дослідив та перевірив їх допустимість, а тому просила скасувати заочне рішення Смілянського міськрайонного суду від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

В судове засідання заявник не зявилася, надіслала до суду заяву в якій розгляд заяви просить проводити без її участі, заяву просить задовольнити врахувавши, зокрема, і висновок Верховного Суду України по аналогічній справі, який є обовязковим для судів.

ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяву в якій просять розгляд заяви про скасування заочного рішення проводити без їх участі, у задоволенні останньої просять відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з заочного рішення Смілянського міськрайонного суду від 13 жовтня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто борг за договором позики в сумі 40200 гривень, 3000 гривень за надання правової допомоги адвокатом та 640 гривень сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно з ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз вищевказаних норм законодавства дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що б його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можливе скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальномупорядку.

Відповідно до положень ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так, як вбачається із матеріалів справи, відповідач був повідомлений про день та час розгляду цивільної справи належним чином, про що в матеріалах справи є поштовий конверт повернутий на адресу суду без вручення відповідачу, крім того, відповідно до вимог чинного на момент розгляду справи цивільно-процесуального кодексу відповідач був викликаний в судове засідання шляхом розміщення оголошення в газеті «Черкаський край» (а.с. 17,20).

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, чинної на момент винесення заочного рішення, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач був викликаний в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Черкаський край» №22 від 31 травня 2017 року (а.с. 27).

В заяві про перегляд заочного рішення заявник не вказала про причини неотримання нею судової повістки. Таким чином, суд вважає, що у відповідності до ч.6 ст. 128 ЦПК України відповідач була повідомлена належним чином про судові засідання по цивільній справі та достовірно знала про її розгляд.

Посилання заявника на примушування її до написання відповідної боргової розписки не є підставою для перегляду заочного рішення оскільки факт насильства з боку позивача та примушування до написання такої жодними доказами не підтверджено, натомість факт отримання коштів в борг підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_3, яка попереджена судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення.

Окрім того, посилання заявника на те, що судом невірно розраховано та стягнуто з неї на користь позивача витрати за надання правової допомоги є безпідставним, оскільки такі розраховані адвокатом відповідно до вимог ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не тільки за участь у судових засіданнях а й за вчинення адвокатом окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, копіювання документів, тощо, що узгоджується постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

За таких обставин ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про судові засідання в такі не зявлялася, ухиляючись від явки до суду, а докази на які вона посилається, як на підставу для скасування заочного рішення суду від 13 жовтня 2017 року не є переконливими, обґрунтованими, суперечать матеріалам справи та не спростовують висновків суду, відтак потреби у його перегляді суд не вбачає.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 260, 284, 287 ЦПК України,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Опалинська О.П.