справа № 361/2747/18
провадження № 4-с/361/51/18
У Х В А Л А

07 вересня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Латенко Л.П., Семінська Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, яку обґрунтовував тим, що Броварським міськрайонним судом по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 було задоволено позовні вимог про стягнення судових витрат та усунення перешкод в користуванні майном. Не погоджуючись з рішеннями, відповідачем подано касацій скаргу до Верховного суду України. Окрім того, подано клопотання про зупинення провадження по справі.

В той же час, працівниками державної виконавчої служби вживаються заходи щодо виконання рішення суду.

Вважає, що такі дії не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки порушують право особи на судовий захист: відповідно до положень Конституції України, кожна особам має право на судових захист, що передбачає наявність у неї права на звернення до суду за захистом свого порушеного чи оспорюваного права. Вказане право забезпечується не лише через право особи подання позовної заяви, але й через право на звернення до касаційної інстанції. Таким чином, вчинення дій щодо виконання рішення суду при наявності поданої касаційної скарги є прямим порушенням права особи на захист від неправосудного рішення - права на захист своїх прав та свобод судовими інстанція, що діють в Україні - в тому числі і ВС України.

Саме тому вважає, що дії державного виконавця щодо виконання рішення суду є порушенням права особи на захист, а тому повинні бути визнані незаконними, а будь-які документи, видані в порядку виконання судового рішення, підлягають скасуванню.

Державним виконавцем ВДВС Броварського РУЮ було накладено адміністративне стягнення на скаржника. Оскільки судове рішення по справі оскаржене, правомірність акту органу судової влади на сьогоднішній день перебуває під сумнівом, воно не може вважатися законним наказом, що підлягає виконанню. Таким чином, дії державного виконавця щодо його виконання також є неправомірними.

Посилаючись на викладене, просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 361/1868/16-ц та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в порядку виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справі №361/1868/16-ц.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

В судове засідання головний державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки до суду не повідомила.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року задоволено в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яким зобовязано ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, усунути та в подальшому не чинити перешкоди в користуванні належною на праві власності ОСОБА_3 земельною ділянкою площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:055:0028, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Требухів, вулиця Паркова, 28; до 01 березня 2017 року відновити, у відповідності до правовстановлюючих документів, зовнішні межі земельної ділянки 0,1250 га, кадастровий номер :01:055:0115, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Требухів, вулиця Паркова, 30; до 01 березня 2017 року звільнити частину самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0080 га (80,3 кв.м.), що належить ОСОБА_3 ОСОБА_5, кадастровий номер :01:055:0028, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Требухів, вулиця Паркова, 28, та за власний рахунок ліквідувати дерева (туї), знести самочинно збудовані: колодязь, теплицю, паркани різних типів (азбестоцементні листи, сталевий лист, металопрофіль, сітка «Рабиця»); стягнуто з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1742 (одна тисяча сімсот сорок дві) грн. 24 коп., витрати за направлення повідомлення (телеграми) в розмірі 47 (сорок сім) грн. 04 коп., витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн., витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн., а всього загальну суму витрат в розмірі 19 789 (девятнадцять тисяч сімсот вісімдесят девять) грн. 28 коп.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 07 вересня 2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року залишено без змін.

Таким чином, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року набрало законної сили 07 вересня 2017 року.

11 жовтня 2017 року на виконання вищевказаного рішення суду, Броварським міськрайонним судом Київської області видано відповідні виконавчі листи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 02 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження №55042255 з примусового виконання виконавчого листа №361/1868/16-ц, виданого 11 жовтня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат в загальній сумі 19789,28 грн.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України (стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

За змістом статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 447, 448, 449 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За правилами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 10 травня 2018 року на боржника ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 1700 грн., у звязку із невиконанням рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, яка є чинною з 05 жовтня 2016 року, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу; 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; 4) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника); 5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною пятою статті 15 цього Закону; 6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 7) включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», крім рішень, передбачених абзацом шостим пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону; 8) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; 9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Доказів зупинення судом стягнення на підставі виконавчого листа №361/1868/16-ц, виданого 11 жовтня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат в загальній сумі 19789,28 грн., заявником не надано, а судом не здобуто.

Таким чином, наведені в скарзі доводи є безпідставними, а вимоги необґрунтованими, тому суд приходить до правильного висновку про відмову в задоволенні скарги в повному обсязі.

Керуючись статтями 260, 447-453 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Сердинський