Справа № 161/6047/16-ц Провадження № 22-ц/773/1069/18 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А.М.
Категорія: 30 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

12 вересня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., вивчивши апеляційну скаргу осіб, які не брали участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подану в особистих інтересах та інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області про відкриття провадження у цивільній справі за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

30 серпня 2018 року ОСОБА_2 в особистих інтересах та інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в особистих інтересах та інтересах ОСОБА_4, подали апеляційну скаргу на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області про відкриття провадження у даній справі.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно з п.3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Заявниками в апеляційній скарзі не вказано всіх учасників справи і їх місцезнаходження , а саме, Пенсійного фонду України .

Відповідно до п. 5, 8 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі має бути зазначено, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Всупереч наведеним правовим нормам апелянти не вказали дати постановлення оскаржуваної ухвали, у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали та дати отримання копії судового рішення суду першої інстанції. В апеляційній скарзі заявники, крім себе, вказали, що дана апеляційна скарга подана в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, однак не додали документів, які посвідчують їх повноваження на представництво інтересів цих осіб та не зазначили їх статус у даній справі.

Окрім того, відповідно до положень п.3 ч.4 статті 356 ЦПК до апеляційної скарги має бути доданий документ про сплату судового збору або документи, які дають підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявниками не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі, визначеному пунктом 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VІ в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - Закон України «Про судовий збір») або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону і такі документи відсутні в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі апелянти заявили клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому просять звільнити їх від сплати судового збору.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З наведеного слідує, що підставою для звільнення від його сплати є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об'єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Усупереч вимог ст. 12 ЦПК України заявниками не наведено доводів і не надано доказів на підтвердження того, що їх майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаним особам у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об'єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, особам, які подають апеляційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн. відповідно до ст. 7 Закону України від 07.12.2017 року "Про Державний бюджет України на 2018 рік". Тому розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 352,40 грн. і має бути перерахований або внесений за реквізитами:

одержувач - УК у м.Луцьку /м.Луцьк/ 22030101;

ідентифікаційний код за ;

банк одержувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку (МФО) 899998;

рахунок одержувача: 0003;

призначення платежу: *;101;__________ реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Апеляційний суд Волинської області, код 02890400.

Відповідна квитанція (оригінал) або квитанції (оригінали) мають бути подані до апеляційного суду. У разі якщо заявники згідно з законом звільнені від сплати судового збору їм необхідно подати до апеляційного суду документи, які підтверджують таке право.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху на підставі ст. 357 ЦПК України, надати строк для усунення відмічених недоліків.

Керуючись ч.2 ст. 185 , ст. 356, ч.2 ст. 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання осіб, які не брали участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу осіб, які не брали участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подану в особистих інтересах та інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області про відкриття провадження у даній справі залишити без руху, надавши строк тривалістю п'ять днів з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі невиконання вимоги суду у зазначений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особам, які її подали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя