Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 428/9240/16-ц

провадження № 61-12020св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЧервинськоїМ. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області,

представники відповідача: Гергель Тетяна Вікторівна, Пушкарьов Євген Олександрович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області у складі судді Бароніна Д. Б. від 05 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Луганської області у складі колегії суддів: Луганської В. М., Коновалової В. А., Коротенка Є. В. від 18 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про скасування постанови та зобов'язання призначити страхові виплати.

Позовна заява мотивована тим, що він з 20 серпня 1985 року по 31 серпня 2011 рік працював в Шахто-прохідному управлінні № 4 відкритого акціонерного товариства «Трест Луганськшахтопрохідка» (далі - ВАТ «Трест Луганськшахтопрохідка»), яке в 2011 році перейменували у Шахто-прохідне управління № 4 публічного акціонерного товариства «Трест Луганськшахтопрохідка» (далі - ПАТ «Трест Луганськшахтопрохідка»), на посадах прохідника, гірничого майстра підземний, помічника начальника дільниці підземний. З 01 вересня по 20 грудня 2011 року працював в ПАТ «Трест Луганськшахтопрохідка» за професією прохідник. 11 липня 2014 року комісією з розслідування професійного захворювання складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4. З 15 березня 2016 року МСЕК встановлено йому 20 % втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням - силикоантрокозом. У травні 2016 року він звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з документами для призначення йому передбачених законодавством виплат у зв'язку з професійним захворюванням. Відповідач листом від 13 травня 2016 року № 02/622 повідомив позивача про нарахування одноразової допомоги у зв'язку з професійним захворюванням у розмірі 4 658,20 грн та щомісячної страхової виплати у розмірі 0,00 грн.

Позивач вважає, що відповідачем необґрунтовано та з порушенням норм законодавства здійснено розрахунок щомісячної страхової виплати у розмірі 0,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд скасувати постанову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області

№ 1211/9449/9449/3 від 19 квітня 2016 року про призначення позивачу страхових виплат в розмірі 0,00 грн; зобов'язати відповідача призначити позивачу страхові виплати з 15 березня 2016 року, виходячи з розмірі середньомісячної заробітної плати за основною професією прохідника, зазначеної в довідці ОК-5 та довідці про середню заробітну плату за вересень - листопад 2011 року, наданої ПАТ «Трест Луганськшахтопроходка» без урахування сплати або не сплати страхувальником за розрахунковий період страхових внесків.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано постанову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 1211/9449/9449/3 від 19 квітня 2016 року про призначення ОСОБА_4 щомісячної грошової суми в розмірі 0,00 грн.

Зобов'язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області призначити ОСОБА_4 страхові виплати з 15 березня 2016 року, виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати, визначеної на підставі відомостей в довідці форми ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу) ОСОБА_4 за вересень, жовтень та листопад 2011 року без урахування сплати або несплати страхувальником за розрахунковий період страхових внесків та із урахуванням вже призначених сум щомісячних страхових виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до положень Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV) право застрахованої особи на страхові виплати не поставлено в залежність від фактичного виконання страхувальниками своїх обов'язків щодо сплати страхових внесків. Застосований відповідачем механізм обчислення середньої заробітної плати в розрахунку страхових виплат ОСОБА_4 у постанові від 19 квітня 2016 року № 1211/0449/9449/3 не відповідає нормам пункту 1 частини другої статті 10, пункту 1 частини першої та абзацу 2 частини другої статті 35 Закону № 1105-XIV, тому оспорювана постанова підлягає скасуванню.

При цьому, суд зауважив, що несплата страхових внесків ПАТ «Трест Луганськшахтопрохідка» не може бути підставою для відмови у виплаті позивачу страхових виплат, оскільки вичерпний перелік підстав для такої відмови передбачено в статті 45 Закону № 1105-XIV.

Разом із тим, суд визнав обґрунтованими позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача призначити йому відповідні виплати з 15 березня 2016 року, адже згідно із пунктом 1 частиною першою статті 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться щомісячно з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Постановою апеляційного суду Луганської області від 18 січня 2018 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

У лютому 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що при проведенні розрахунку щомісячної страхової виплати ОСОБА_4 був застосований механізм обчислення середньої заробітної плати, визначений пунктами 1, 11 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, який передбачає здійснення обчислення шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески. Оскільки ПАТ «Трест Луганськшахтопрохідка» не сплачувало страхові внески, то позивачу і було призначено страхові виплати у розмірі 0,00 грн.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд установив, що ОСОБА_4 з 20 серпня 1985 року по 20 грудня 2011 рік працював у Шахтопрохідному управлінні № 4 ВАТ «Трест Луганськшахтопроходка», яке у 2011 році було перейменовано в Шахто- прохідне управління № 4 ПАТ «Трест Луганськшахтопроходка».

11 липня 2014 року був складений Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, згідно якого ОСОБА_4 тривалий час (протягом 25 років 8 місяців) працював в умовах впливу речовин переважно фіброгенної дії, в тому числі, на посадах, робота на яких пов'язана із підземними гірничими виробками (прохідник, підземний гірничий майстер, помічник начальника гірничопрохідницької дільниці).

23 березня 2016 року МСЕК позивачу з 15 березня 2016 року встановлено 20 % втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням - силикоантрокозом.

Із довідки форми ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу), виданої 16 серпня 2016 року ОСОБА_4, вбачається, що позивач з січня по серпень 2011 року перебував у трудових відносинах з Відокремленим підрозділом «Шахтопрохідницьке управління № 4 ПАТ «Трест Луганськшахтопроходка», а з вересня по грудень 2011 року - з ПАТ «Трест Луганськшахтопроходка». Дана довідка містить відомості про нарахування та виплату заробітної плати позивачу за 2011 рік. Відомості про сплату страхових внесків у жовтні, листопаді, грудні 2011 року відсутні (а. с. 14).

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 1211/9449/9449/2 від 19 квітня 2016 року ОСОБА_4 було призначено одноразову допомоги у зв'язку з стійкою втратою професійної працездатності у розмірі 4 658,20 грн згідно з пунктом 2 статті 42 Закону № 1105-XIV, а постановою № 1211/9449/9449/3 - щомісячну страхову виплату в розмірі 0,00 грн.

Відповідач, обґрунтовуючи визначену позивачу суму страхової виплати у розмірі 0,00 грн, посилався на те, що при розрахунку щомісячної страхової виплати позивачу був застосований механізм обчислення середньої заробітної плати, визначений пунктами 1, 11 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, який передбачає здійснення обчислення шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески. Оскільки страхові внески ПАТ «Трест Луганськшахтопроходка» за жовтень, листопад, грудень 2011 року не були сплачені, то відповідно страхові виплати позивачу складають нульову ставку.

Згідно із пунктом 1 частиною першою статті 35 Закону № 1105-XIV страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту).

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 35 Закону № 1105-XIV усі особи, перелічені у частині першій цієї статті, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов'язань щодо сплати страхових внесків.

Тобто, ПАТ «Трест Луганськшахтопроходка» є страхувальником, із яким позивач перебував в трудових відносинах на підставі трудового договору станом на час виникнення у позивача хронічного професійного захворювання, яке спричинило втрату працездатності.

Відповідно до статті 36 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Статтею 42 Закону № 1105-XIV передбачено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Щомісячна страхова виплата не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Установивши, що згідно пункту 13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання висновок про наявність шкідливих умов праці було зроблено саме у зв'язку із працею позивача на посаді прохідника підземного, на якій позивач перебував за останнім місцем роботи саме з вересня по листопад 2011 року, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необхідність обчислення розміру середньомісячної заробітної плати позивача на підставі відомостей, які зазначені в довідці форми ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу), а постанова відповідача від 19 квітня 2016 року № 1211/9449/9449/3 не відповідає вимогами закону.

Доводи касаційної скарги про те, що оскільки ПАТ «Трест Луганськшахтопроходка» як страхувальник та роботодавець позивача не сплачувало страхові внески, то відсутні підстави для нарахування позивачу страхових виплат є безпідставними, оскільки за змістом статті 45 Закону № 1105-XIV право застрахованої особи на страхові виплати не поставлено в залежність від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов'язань щодо сплати страхових внесків.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює позивач, так як саме воно нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи.

Позивач як застрахована особа має право на отримання щомісячної страхової виплати. Тому наявні підстави для визнання протиправною та такою, що підлягає скасуванню оспорювана постанова відділення виконавчої дирекції Фонду про призначення позивачу щомісячної грошової суми в розмірі 0,00 грн.

З урахуванням наведеного, висновки судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову ґрунтуються на законі та узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Луганської області від 18 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М. Коротун

В. П. Курило