Cправа № 563/928/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - Опришка П.З.

секретар судового засідання - Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гвіздівської сільської ради Корецького району про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Гвіздівської сільської ради Корецького району, в якому просить визнати право власності на спадкове майно після смерті дядька ОСОБА_2.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що 18.08.2014 року помер його дядько ОСОБА_2, що підтверджує свідоцтво про смерть 1-ГЮ № 162032, видане Гвіздівською сільською радою Корецького району Рівненської області, 22 серпня 2014 року, актовий запис №10. ОСОБА_2 проживав одиноко та був зареєстрований у власному будинку, що знаходиться по вул. Тихій, 8 в с. Гвіздів Корецького району Рівненської області. Вказує, що ОСОБА_2 одруженим не був та дітей не мав. За життя баба заповіту не залишив, а він відноситься до кола спадкоємців по закону. Вказує, що у встановленому законом порядку подав заяву про прийняття спадщини однак, нотаріус Корецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок, які за життя дядько не оформив. Зважаючи на це позивач змушений звертатись до суду з відповідним позовом, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. Подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати за його відсутності.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, подав заяву в якій просить справу розглянути у відсутності його представника. Позовні вимоги визнав повністю.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

18 серпня 2014 помер дядько позивача, ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 162032, видане Гвіздівською сільською радою Корецького району 22 серпня 2014 року, актовий запис № 10.

Згідно довідки Гвіздівської сільської ради Корецького району №02-26/658 від 16.12.2014 року ОСОБА_2 на момент смерті був зареєстрований та проживав одиноко у власному будинку по вулиці Тиха, 8 у с. Гвіздів, Корецького району.

Відповідно до виписки з погосподарської книги №1, особовий рахунок №0110-1 будинок по вулиці Тиха, 8 у селі Гвіздів, Корецького району рахується за ОСОБА_2.

Згідно дослідженого в судовому засіданні технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 23 січня 2017 року та довідки ПП ОСОБА_4 №701 від 13 січня 2017 року вартість житлового будинку з надвірними будівлями в селі Гвіздів, Корецького району, Рівненської області по вулиці Тиха, 8 станом на 02 лютого 2017 року становить 56558, 00 грн, загальна площа будинку становить 68,6 м2, а житлова 37,2 м2. Право власності на будинок не зареєстроване.

Згідно постанови нотаріуса від 15 червня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджуються наступними обставинами та відповідними їм доказами.

Згідно свідоцтва про народження, серії І-ГЮ №394783 від 04 вересня 1976 року ОСОБА_1, народився 28 серпня 1976 року, а його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Батько позивача, ОСОБА_5 народився, 06 лютого 1954 року, а його батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про що свідчить свідоцтво про народження серії ЯД №477505.

Брат по матері батька позивача, ОСОБА_2, народився 18 серпня 1974 року, а його батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Тобто в ОСОБА_5 та ОСОБА_2 була спільна мати ОСОБА_8. Відповідно ОСОБА_2 є братом по матері ОСОБА_5 і відповідно дядьком для позивача, ОСОБА_1.

В інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видні на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52680859 від 20 липня 2018 року та в довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №52680850 від 20 липня 2018 року зазначено, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 заведена 21.10.2015 року за заявою ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіти відсутні.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Після смерті ОСОБА_2 відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України, відкрилась спадщина на майно. Спадкоємцем за законом якого є позивач.

Позивач спадщину прийняв своєчасно, за його заявою заведена спадкова справа.

Натомість позивач належним чином оформити своє право власності на спірне майно не має можливості у звязку з тим, що відсутні належні документи, які стверджують право власності спадкодавця на дане майно, що підтверджується постановою державного нотаріуса Корецького районної держаної нотаріальної контори Рівненської області від 15 червня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів дає підставу суду для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.12,81,200,263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: 34700, вул.. Героїв Небесної Сотні, 24, м. Корець, Рівненська область) право власності на спадкове майно за законом, а саме на житловий будинок №8 з надвірними будівлями по вулиці Тиха в селі Гвіздів, Корецького району, Рівненської області, житловою площею будинку 37,2 кв.м., загальною площею 68,6 кв.м., після смерті 18 серпня 2014 року спадкодавця ОСОБА_2.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Опришко П.З.