Справа № 184/1406/18
Номер провадження 2/184/500/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Малашиної Ю.Б.,

при секретарі - Попівніч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її матеріальне утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення сином трирічного віку щомісячно. Позивач у позові вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.01.2018 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В кінці травня 2018 року позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини, вона разом з малолітнім сином переїхала проживати до своєї матері. Відповідач відмовляється від надання матеріальної допомоги як на її утримання, так і на утримання сина, уникає зустрічей з ними. Так як позивач на даний час не має змоги працювати у зв'язку із знаходженням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, то має дуже скрутне матеріальне становище. Відповідач має стабільний та достатній заробіток, а також можливість сплачувати аліменти на утримання позивача. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень з його заробітку по виконавчим документам не проводиться.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення в повному обсязі за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що з 31.01.2018 року позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі (актовий запис №15). Від спільного шлюбу вони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 06.03.2018 року, серії НОМЕР_3

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №605 від 20.03.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1

Малолітня дитина проживає з позивачкою, яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років.

Керуючись ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Крім того, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, який має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того ,чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який має працездатний вік, інших аліментних зобов'язань не має, позовні вимоги визнав в повному обсязі, обставин та доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу суду не надано, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення сином трирічного віку щомісячно.

Оскільки позивач подала позов 18.07.2018 року - аліменти підлягають стягненню з цієї дати.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд керується ч.1 ст.142 ЦПК України, а саме: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Щодо інших 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов, суд керується ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір, а тому, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50% судового збору в сумі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 75,84,85 СК України, ст.ст. 12,81,141, 263-265,430 ЦПК України , ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд,--

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_1, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3, щомісячно на її матеріальне утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, починаючи з 18.07.2018 року, і до досягнення дитиною трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_6

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_1, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 гривні 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання ОСОБА_1 підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина