АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №753/8648/16-ц Головуючий в І інстанції: Коренюк А.М.
апеляційне провадження № 22-ц/796/3707/2018 Доповідач- Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамант», Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамант-Телеком», фізичної особи-підприємця «ОСОБА_3» про визнання договору про надання послуг недійсним, визнання дій щодо виключення майна протиправними, зобов'язання повернути майно, відшкодування матеріальних збитків та стягнення упущеної вигоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення даного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення його заяви щодо забезпечення позову. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача ТОВ «Адамант» та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представники ТОВ «Адамант» та ТОВ «Адамант-Телеком» проти апеляційної скарги заперечували, вважаючи ухвалу суду законною.

Відповідач фізична особа-підприємець у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з безпідставності такої заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Адамант», ТОВ «Адамант-Телеком», ФОП «ОСОБА_3» про визнання договору про надання послуг недійсним, визнання дій щодо виключення майна протиправними, зобов'язання повернути майно, відшкодування матеріальних збитків та стягнення упущеної вигоди.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач зазначав, що відповідач, вилучивши особисте майно позивача, а саме: два сайти і два домена (сайти: www.moyray та www.superclinica.com.ua) має намір продати свою нерухомість та покинути територію України, що унеможливить в подальшому виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму №9 Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, і заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову, позивачем не надано належних та достовірних доказів вчинення ТОВ «Адамант» дій, які б в подальшому зробили неможливим виконання судового рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не містять підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду.

Ухвала суду відповідає вимогам норм процесуального права й не може бути скасована з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 12 червня 2018 р.

Головуючий:

Судді: