АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2018 року

м.Харків

справа № 636/2874/18

провадження № 22-ц/790/4807/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа військова частина НОМЕР_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді Ковригіна О.С. в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 .

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10 липня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його заявою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що його заява не містить спору про право, оскільки його право на отримання грошової винагороди за участь в Антитерористичній операції не оспорюється.
Військова частина НОМЕР_1 подала заяву, в якій зазначила, що погоджується в повному обсязі з аргументами, викладеними в апеляційній скарзі, вважає, що заява ОСОБА_1 має бути розглянута в порядку окремого провадження.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що з заяви про встановлення факту вбачається спір про право.
Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.
Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Судом встановлено, що у липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 . Просив встановити факт його безпосередньої участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей України 11 вересня 2014 року в с. Кринички Старобільського району Луганської області.
В обгрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 вказував, що відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 1095 від 05.04.2016 року в наказах першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (м.Краматорськ), зокрема, за період з 11 вересня 2014 року ОСОБА_1 не значиться. Тоді як на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.10.2014 року № 312 йому було виплачена винагорода за безпосередню участь в АТО за вересень 2014 року в сумі 3000 гривень. Згідно з аудиторськими звітами про результати внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 встановлено переплату грошового забезпечення військовослужбовцям за відсутності підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі в АТО військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_1 зазначив, що встановлення заявленого факту має для нього юридичне значення, оскільки підтверджує правомірність отримання ним грошової винагороди за безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей України.
Висновок суду першої інстанції про те, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, - не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
З матеріалів справи вбачається, що грошова допомога вже виплачена заявникові.
Заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 не оспорює його права на отримання грошової допомоги за безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей України.
Проте встановити факт, про який просить ОСОБА_1 , в інший спосіб заявник позбавлений можливості. Встановлення даного факту не пов`язане із подальшим вирішенням спору про право.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10 липня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повний текст судового рішення виготовлено 11.09.2018 року.