Справа № 758/3302/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюк В.В., за участю секретаря Мишак І.Ю., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу.

Зазначив, що 29.09.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_3, актовий запис № 1393, видане 29.09.2006 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва. Від даного шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження від 17.07.2008 року, серія НОМЕР_4, актовий запис № 1282, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, втрата довіри та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з січня 2016 року, в них немає спільних інтересів, під час спільного проживання у них через різницю в поглядах на життя почали виникати непорозуміння та конфлікти, що привели до напружених стосунків. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між позивачем та відповідачем, збереження сім'ї неможливе, і суперечить інтересам подружжя.

До початку судового засідання, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити в повному обсязі.

До початку судового засідання, відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що позов визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та ухвалення рішення у судовому засіданні не заперечує.

Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини не має.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки, відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі або рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, той факт, що відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, а відтак, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 105, 110, 111, 112, 114, 115 СК України, ст. ст. 28, 206, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити;

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29.09.2006 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1393 - розірвати;

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «ОСОБА_1»;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок;

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) з державного бюджету України судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок (згідно квитанції № 0.0.989003314.1 від 16.03.2018 р.)

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб;

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України);

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Суддя В.В. Гребенюк