У х в а л а

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 461/2628/17

провадження № 61-25358ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 червня 2017 року, постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2018 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області до ОСОБА_1 про повернення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (далі - Головне управління ДФС у Львівській області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення коштів.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2018 року залишено без змін рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року.

06 квітня 2018 року Головним управлінням ДФС у Львівській області було подано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну

скаргу на рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 червня 2017 року, постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2018 року.

У касаційній скарзі Головне управління ДФС у Львівській області просить скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 червня 2017 року, постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2018 року, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, і такі судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 12 353, 85 яка станом на 01 січня

2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн * 100 = 176 200, 00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Наявність таких випадків у цій справі не встановлено й Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки Головним управлінням ДФС у Львівській області подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 червня 2017 року, постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2018 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області до ОСОБА_1 про повернення коштів- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников