Справа №295/4462/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянув скаргу Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на дії та рішення державного виконавця, -

встановив:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Богунського ВДВС міста Житомира головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим листом № 295/4462/15-ц від 07.04.2015 року виданим Богунським районним судом м. Житомира щодо стягнення заборгованості; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 55440331 від 21.06.2018 року, зобовязати Богунський ВДВС міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрити виконавче провадження за судовим наказом № 295/4462/15-ц від 07.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за надані послуги централізованого опалення в сумі 8352,70 грн. та сплачений судовий збір в сумі по 243,60 грн. В обгрунтування посилається на те, що державним виконавцем постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві винесено безпідставно, з порушенням вимог закону та прав заявника.

В судове засідання представник заявника та державний виконавець не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник скаржника подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримує.

Скарга розглядається без участі скаржника, державного виконавця в прорядку ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Богунському відділі державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебувало виконавче провадження № 55440331 з примусового виконання судового наказу № 295/4462/15-ц від 07.04.2015 року виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за надані послуги централізованого опалення в сумі 8352,70 грн. та сплачений судовий збір на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» в сумі по 243,60 грн.

Постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_2 від 21.06.2018 року було повернуто виконавчий документ стягувачеві відповідно п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавчий документ повертається стягувачеві якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувану, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, державний виконавець при прийнятті вказаного рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, не вжив заходів, передбачених ст. 10 ЗУ "Про виконавче провадження" щодо примусового виконання рішення. Оскільки відсутні відомості про заробітну плату, інші доходи, кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Оскаржувана постанова державного виконавця не містить обґрунтування та доводів, на підставі якого останнім прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2, ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження". Тобто, державний виконавець не вмотивув належним чином свою постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, що потягло за собою порушення вимог статей 1, 10 Закону України "Про виконавче провадження" та порушення передбаченого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є неправомірною, а скарга обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст.450 ЦПК України, ст.ст. 1, 10Закону України «Про виконавче провадження», суд ,-

ухвалив:

Скаргу - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіально управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим листом № 295/4462/15-ц від 07.04.2015 року виданим Богунським районним судом м. Житомира щодо стягнення заборгованості - неправомірними.

Скасувати Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 55440331 від 21.06.2018 року.

Зобов'язати Богунський відділ державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіально управління юстиції у Житомирській області відновити виконавче провадження за судовим наказом № 295/4462/15-ц від 07.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП «Житомиртегоюкомуненерго» Житомирської міської ради 8352,70 грн. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та витрат підприємства з оплати судового збору у розмірі 243,60 грн..

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Зосименко