Справа № 445/1284/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Золочів

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип'яка П. В.

з участю секретаря Мацайло О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що 04.05.2013 року померла її мати ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,3632 га та площею 1,2247 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області. ЇЇ мати заповіту не склала, інші спадкоємці відсутні. Вказує, що вона фактично прийняла спадщину матері, оскільки проживала разом з нею до дня її смерті, однак право на спадщину не може оформити у встановленому законом порядку, оскільки оригінали державних актів, що були видані її матері у неї відсутні, оскільки такі втрачені. Отримати дублікати актів вона не може, процедура їх видачі законом не передбачена, оскільки такий вид правовстановлюючого документу скасований з 01.01.2013 року згідно норм ЗУ «Про державний земельний кадастр». Зазначає, що з метою оформлення спадкових прав, вона зверталася до нотаріуса, однак їй було розяснено, що враховуючи вищевказані обставини, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не зможе, а тому їй слід звертатись до суду з вимогами про визнання права власності на ділянку в порядку спадкування. Як наслідок, просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вищезазначені земельні ділянки, які належали на праві приватної власності померлій ОСОБА_3.

В підготовче засідання позивач не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явилася, подала лист, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника, вимоги позову не заперечила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 318934, ОСОБА_3, померла 04.05.2013 року у с. Заставне Золочівського району Львівської області, у віці 86 років.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії ЛО № 832640, ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ № 395531 підтверджується, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 08.01.1989 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, після чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5, актовий запис 10.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, яка померла 04.05.2013 року.

З копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 681604, та серії ЯИ №681603 вбачається, що ОСОБА_3, на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 03.08.2009 року № 332, була власником земельних ділянок площею 0,3632 га та площею 1,2247 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області.

Довідкою № 522 від 14.08.2018 року, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області, підтверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на протязі двох років проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із своєю матірю ОСОБА_3 до її смерті 04.05.2013 року.

Згідно довідки № 252 від 14.05.2018 року, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області, останнім місцем проживання ОСОБА_3, яка померла 04.05.2013 року було с. Заставне Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені не посвідчувався, заборон та арештів на належні їй земельні ділянки площею 1,2247 га та площею 0,3632 га, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області, немає.

Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №53189658 інформація щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_3 померлої 04.05.2013 року, відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що відповідач позов визнав, заявивши про це у своїй заяві, поданій на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої матері, спадщину фактично прийняла, наявної інформації, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1272, 1296 ЦК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування, право власності на земельні ділянки площею 0,3632га, кадастровий номер :06:000:0220, та площею 1,2247 га, кадастровий номер :06:000:0191, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Львівської області, після смерті ОСОБА_3, яка померла 04.05.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2018.

Суддя ОСОБА_6