Єдиний унікальний номер 725/3015/18
Номер провадження 2-з/725/4/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Іщенко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити дії протоколів засідань житлової комісії Чернівецького прикордонного загону №2 від 14.03.2018 року та №3 від 15.03.2018 року в частині надання військовослужбовцям Чернівецького прикордонного загону службового житла в кількості 18 квартир до вступу рішення суду в законну силу по справі за майбутнім позовом ОСОБА_2 до Чернівецького прикордонного загону, виконавчого комітету Чернівецької міської ради; Заборони Чернівецькому прикордонному загону та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вчиняти будь-які дії щодо вселення у службові квартири, ордера на якій були видані згідно п.1 рішення виконкому Чернівецької міської ради від 24.04.2018 року №205/9 «Про видачу ордерів на житлову площу», Заборони виконавчому комітету Чернівецької міської ради приймати рішення та видавати ордери на 13 службових квартир, що згідно протоколів засідань житлової комісії Чернівецького прикордонного загону №2 від 14.03.2018 року та №3 від 15.03.2018 року були надані військовослужбовцям загону.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 5 ст.154 КАС України визначено, що про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно роз'яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, перевіривши матеріали клопотання про забезпечення позову, судом встановлено, що позивачем не зазначено будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань та не надано на їх підтвердження доказів, які б свідчити про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Щодо доводу позивача про очевидність протиправності оскаржуваної бездіяльності відповідача, то в даному випадку вирішення питання про відповідність дій або бездіяльності відповідача нормам чинного законодавства може бути здійснено судом лише за результатами розгляду справи по суті, з врахуванням пояснень представника відповідача та наданих ним доказів, тоді як вказані твердження представника позивача не можуть бути оцінені до розгляду справи по суті.

Крім вищезазначеного, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки майбутнього позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Таким чином, суд доходить висновку, що дане забезпечення позову, може порушити права та інтереси інших осіб, які не є стороною по справі, а тому підстав для забезпечення позову, не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко