АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/8080/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ»,

боржник - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 28 квітня 2018 року, яка постановлена суддею Борис О.Н. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення виготовлено 28 квітня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2018 року Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видав судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 4 986,45 грн. та судового збору в сумі 800,00 грн.

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 28 квітня 2018 року заява боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернута без розгляду на підставі ч. 6 ст. 170 ЦПК України у зв'язку з невірним зазначенням останнім процесуального статусу учасників справи.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та формальний підхід до розгляду його заяви про скасування судового наказу. При цьому, зазначає, що всі необхідні дані щодо учасників справи ним зазначено вірно, а невірне зазначення назви процесуального статусу учасників справи не є суттєвим порушення та не може вплинути на розгляд питання по суті. Крім того, ОСОБА_1 акцентує увагу суду апеляційної інстанції на тому, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» про видачу судового наказу теж не відповідала вимогам ЦПК України щодо зазначення назви процесуального статусу учасників справи, однак суд першої інстанції на цю обставину уваги не звернув та вирішив питання про видачу судового наказу, що, на його думку, свідчить про неоднакове ставлення судді першої інстанції до учасників справи та здійснення правосуддя з порушенням засад рівності осіб перед законом.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, боржника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду на підставі ч. 6 ст. 170 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява є неналежно оформленою, оскільки процесуальний статус учасників справи, який зазначено у заяві про скасування судового наказу, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 42 ЦПК України.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Статтею 170 ЦПК України визначено вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частинами 2 та 3 ст. 170 ЦПК України передбачено, що заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України;

3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) наказ, що оспорюється;

5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

За приписами ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

З матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 4 986,45 грн. та судового збору в сумі 800,00 грн. відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Зокрема, у заяві зазначено повне найменування (для юридичних осіб) та ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) та місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер і серію паспорта громадянина України (а.с. 30).

Зазначення ж назви процесуального статусу учасників справи не входить до відомостей, які за ст. 170 ЦПК України мають в обов'язковому порядку міститися в заяві про скасування судового наказу.

Отже, сам по собі факт невірного зазначення назви процесуального статусу учасників справи не тягне за собою можливості застосування ч. 6 ст. 170 ЦПК України та повернення цієї заяви без розгляду, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, при постановленні оскаржуваної ухвали, вдався до формалізму та, без наявності на те обґрунтованих підстав, ухилився від вирішення питання по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 28 квітня 2018 рокускасувати та направити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: