Справа № 346/2419/18
Провадження № 2/346/1412/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого-судді Веселова В.М.,

секретаря Вербіщук О.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Нижньовербізької сільської ради ОТГ про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати ОСОБА_4, якій на праві власності належало будинковолодіння, тип двору колгоспний, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та якою за життя 03 лютого 1998 року був складний заповіт на її, позивачки, користь. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_5. З метою оформлення спадщини вона звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала відмову.Просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди,що знаходяться за адресою АДРЕСА_2

В судове засідання позивачка подала письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 подав письмове клопотання в якому відмовився від своєї частки в АДРЕСА_3 позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача Нижньовербізької сільської ради ОТГ в судове засідання подав письмове клопотання, в якому просив розгляд справи провести без представника сільської ради, не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачки та відповідачів, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно заповіту посвідченого секретарем Великоключівської сільської ради 03 лютого 1998 року, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, яке буде належати їй і приватизовану земельну ділянку, заповіла дочці (що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 а.с.8) ОСОБА_1,яка є позивачкою по даній справі (а.с.10).

Згідно довідки Нижньовербізької сільської ради ОТГ Коломийського району №387 від 30.03.2017 року ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, належить житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться АДРЕСА_4 приватизована земельна ділянка, тип двору колгоспний. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку проживали: ОСОБА_4 - голова двору (мати позивачки), ОСОБА_6 - чоловік(батько позивачки), ОСОБА_2 - зять(чоловік позивачки). Заповіт від імені померлого ОСОБА_6 у виконкомі Великоключівської сільської ради не посвідчувався. Заповіт від імені померлої ОСОБА_4 у виконкомі Великоключівської сільської ради посвідчувався за №4 від 03 лютого 1998 року, не скасовувався і не змінювався (а.с.15).

Згідно довідки Нижньовербізької сільської ради № 388 від 30.03.2017 року ОСОБА_4 проживала в АДРЕСА_5 з 1927 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 16).

На час ліквідації колгоспних дворів, господарство, яке знаходиться в АДРЕСА_5 відносилось до суспільної групи - колгоспний двір, в якому проживали: ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_6 - чоловік, ОСОБА_2 - зять (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті члена колгоспного двору ОСОБА_5 (що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, а. с. 7) відкрилась спадщина на частку у колгоспному дворі, яку прийняли відповідач ОСОБА_2 та дружина померлого ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року після смерті голови колгоспного двору ОСОБА_7 (що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 а.с.6) відкрилась спадщина на частку у колгоспному дворі, яку прийняли відповідач ОСОБА_2 та позивач як спадкоємець за заповітом.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у зв'язку з тим позивачка не подала документи, які підтверджують право власності ОСОБА_4 на спадкове майно (а.с. 17).

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України: "У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду". Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За таких обставин, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивач народилася і проживала в будинку разом із батьками і продовжує проживати в цьому будинку і не заявляла про відмову спадщини, утримує будинок та прибудинкові території, господарські споруди, сплачує податки, страхові платежі, комунальні послуги, електроенергію, газ.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Відповідачі, подали до суду письмові клопотання, в якому не заперечують щодо позовних вимог позивачки і просять їх задовольнити.

Вартість спадкового майна згідно висновку про вартість об'єкта оцінки на підставі договору №933/Л від 29.03.2018 р., ринкова вартість житлового будинку - літ. А, з господарськими будівлями та спорудами: літ. Б - комора, літ. В - навіс, літ. Г, Д - сарай, літ. Е - гараж, літ. Є - літня кухня, літ. Ж вбиральня, №1 - криниця, №2 - огорожа, за адресою вул. АДРЕСА_6 Коломийського району становить 64 900 грн. (а.с.18).

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та керуючись ст.ст.197-200,247 ч.2 ,239,263,264,265,268,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителькою АДРЕСА_7 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_8

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 11 червня 2018 року.

Суддя Веселов В. М.