Провадження № 22-ц/780/3439/18 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 46 12.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого суді: Сушко Л.П.,

суддів: Журби С.О., Сержанюка А.С.,

секретар судового засідання: Тимошевська С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2018 року у складі судді Бондаренко О.В. у справі за заявою Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Потіївська сільська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, обґрунтовуючи її тим, що у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №2/357/567/13, виданий Білоцерківським міськрайонним судом 27 серпня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у сумі 3000,00 грн.. Відповідно до повідомлення Управління Пенсійного фонду у м. Біла Церква відрахування з грошових коштів ОСОБА_4 припинено у зв'язку зі смертю останнього. 11 серпня 2016 року представник стягувача надав Білоцерківському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ксерокопію Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відповідно до змісту якого, у реєстрі зареєстровано спадкову справу за №240/2015 щодо спадкодавця ОСОБА_4, інформація про громадян, які подали заяву про відкриття спадщини померлого ОСОБА_4 - відсутня.

Тому, Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області просив суд вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження - ОСОБА_4, його правонаступником, у зв'язку з його смертю згідно актового запису №1163 дата ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2018 року у задоволенні заяви Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права, та направити справу в суд першої інстанції для продовження її розгляду. Вважає, що судом не було опитано ОСОБА_3, яка будучи особою спорідненою померлому, могла б надати необхідну суду інформацію для встановлення обставин справи, а саме щодо осіб, які проживали з боржником на момент смерті, осіб, які належать до першої черги спадкування за законом. Вважає, що ОСОБА_5 є спадкоємцем боржника за законом, і прийняв спадщину у зв'язку із тим, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав заяву про відмову від неї.

Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи вимогу про заміну сторони виконавчого провадження, і відмовляючи у задоволенні заяви Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що спадкоємці померлого ОСОБА_4 до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини чи відмову від її прийняття не подавали, а обсяг спадкового майна не є визначеним. З довідки Білоцерківського районного відділу Міграційної служби України в Київській області від 20 лютого 2016 року №736 вбачається, що за адресою АДРЕСА_3 зареєстрували місце проживання громадяни: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з сином ОСОБА_8 та ОСОБА_9, однак в матеріалах спадкової справи та виконавчого провадження відсутні відомості щодо дати встановлення вказаних осіб на реєстраційний облік за вказаною адресою, в тому числі щодо постійного їх проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і щодо родинного зв'язку зі спадкодавцем. Суд першої інстанції вважав, що достовірні дані про правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відсутні.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 07.03.2018 р.) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.2 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя.

Відповідно до ч.4 ст.1231 ЦК України майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Потіївська сільська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом зобов`язання ОСОБА_3, власника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_4 прибрати каміння з земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та відновити межу між суміжними земельними ділянками відповідно до акту про перенесення меж земельної ділянки загальною площею 0,2221 га по АДРЕСА_2, в натурі (на місцевість) від 12 листопада 2013 року. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. (т.2 а.с.61-68).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2013 року в частині стягнення моральної шкоди змінено і стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.. В іншій частині рішення залишено без змін (т.2 а.с.99-106).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 червня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2014 року залишено без змін (т.2 а.с.117-118).

12 вересня 2014 року ОСОБА_2 отримала виконавчий лист №2/357/567/13, виданий Білоцерківським міськрайонним судом 27 серпня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у сумі 3000,00 грн.. (т.2 а.с.119).

26 листопада 2014 року головним державним виконавцем державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Орловським Л.С. відкрито виконавче провадження на примусове виконання рішення за виконавчим листом №2/357/567/13 (т.2 а.с.146-147).

Відповідно до повідомлення Управління Пенсійного фонду у м. Біла Церква по розпорядженню від 27 серпня 2014 року №2/357/567/13 на пенсіонера ОСОБА_4 відрахування припинено, у зв`язку зі смертю, а залишок становить 1617,36 грн. (т.3 а.с.13).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) 20 листопада 2015 року зареєстровано спадкову спарву №240/2015 (номер у спадковому реєстрі №58245572) після смерті ОСОБА_4. (т.2 а.с.224).

Відповідно до змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 березня 2016 року ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_3. Разом з померлим ОСОБА_4 зареєстрували місце проживання громадяни: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з сином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т.2 а.с.250). Про даний факт також свідчить лист Державної міграційної служби України №736 від 20 лютого 2016 року (т.3 а.с.16).

Інформація про громадян, які подали заяву про прийняття спадщини відсутня, що підтверджується матеріалами спадкової справи №240/2015 (т.2 а.с.223-250).

У жовтні 2016 року Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у якій просив суд вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження - ОСОБА_4, його правонаступником, у зв'язку з його смертю згідно актового запису №1163 дата ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.144-145).

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, і вірно застосував до правовідносин положення ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 07.03.2018 р.), ст.ст.1231, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом не було опитано ОСОБА_3, яка будучи особою спорідненою померлому, могла б надати необхідну суду інформацію для встановлення обставин справи, а саме щодо осіб, які проживали з боржником на момент смерті, осіб, які належать до першої черги спадкування за законом, відхиляються судом, оскільки показання свідка ОСОБА_3 не є належними доказами при здійснюванні доказування у даній справі факту реєстрації зі спадкодавцем за однією адресою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_5 є спадкоємцем боржника за законом, і прийняв спадщину у зв'язку із тим, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав заяву про відмову від неї, також відхиляються судом, оскільки з наявних у матеріалів справи доказів неможливо встановити точне коло спадкоємців ОСОБА_4 за законом. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_5 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, як і не вбачається протягом якого часу ОСОБА_5 проживав у відповідному житловому будинку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «12» вересня 2018 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіС.О. Журба
А.С. Сержанюк