Справа № 681/321/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року. м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Горгулько Н.А.

з участю секретаря судових засідань- Будника Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонному у спрощеному позовному провадженню без виклику сторін позовну цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист особистих немайнових прав,

в с т а н о в и в:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив суд визнати такими, що не відповідають дійсності та порочать його честь і гідність відомості, поширені 23 листопада 2017 року ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що він дав хабара судді Апеляційного суду Хмельницької області Федоровій Н.О. за прийняття постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 06.09.2017 року.

Враховуючи , що висловлювання відповідача з цього приводу ганьблять його честь і гідність в очах інших патрульних поліцейських просив позов задовольнити, а також стягнути сплачений ним судовий збір.

Ухвалою 19.03.2018 року позов було залишено без руху, у звязку з тим, що позивачем не було визначено способу захисту свого немайнового права в передбачений у ст.ст.16,277 ЦПК України, а ухвалою 02.04.2018 року позовну заяву повернуто позивачеві через неусунення недоліків позивачем.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 29.05.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу від 02.04.2018 року скасовано, а справу направлено для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

13.06.2018 року ухвалою Полонського районного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

09.07.2018 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він по суті не заперечував, що мало з його боку висловлювання про те, що суддею Апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення була закрита у звязку з дачею ОСОБА_1 хабара, але при цьому зазначив, що під час спілкування з ОСОБА_1 ним не було зазначеного конкретного прізвища судді, чи то суми грошових коштів чи конкретних обставин, він висловлювався в сатиричній формі. Крім того, він запитував у ОСОБА_1 щодо хабара , а не стверджував, що він дійсно давав хабар. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Справа слухається в поряду спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що 06 вересня 2017 року суддею Апеляційного суду Хмельницької області скасовано постанову судді Хмельницького міськрайонного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 27 липня 2017року та провадження закрито у звязку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 28, 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

У п. п. 15, 16, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно із ч. 2 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Із дослідженого відеозапису, який наданий позивачем та відповідачем, вбачається, що ОСОБА_2 23 листопада 2017 року у приміщенні Південно- Західного відділу поліції м. Хмельницького о 12 год. в присутності позивача та двох членів патрульного екіпажу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_1 дав судді хабара за скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що інформація, яку просить спростувати позивач, є твердженням про факти, оскільки її достовірність може бути перевірена. Натоміть відповідачем не було доведено, що позивач «давав хабар» або вчиняв інші правопорушення, які за змістом аналогічні даванню хабара, що підтверджує недостовірність цієї інформації.

На думку суду дана інформація є негативною, оскільки з її змісту вбачається вчинення позивачем суспільно небезпечного правопорушення, за яке передбачається кримінальна відповідальність та яке негативно сприймається громадськістю. Поширена відповідачем інформація створює негативну оцінку позивача в очах осіб, а саме двох членів патрульного екіпажу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Отже, ця інформація підлягає спростуванню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись наведеним та ст.ст. 258-279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 Святославоивча в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спростувати поширені ним 23 листопада 2017 року недостовірні відомості про те, що ОСОБА_1 дав хабара судді Апеляційного суду Хмельницької області Федоровій Н.О. за винесення постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 06.09.2017року (справа №686/10762/17).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 704грн.80коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, поштовий індекс: 29000, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, поштовий індекс 30500, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя Н.А. Горгулько