№ 336/67/18
Пр..№ 2/336/893/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Когут С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10.01.2018 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 18.10.2008 р. помер її батько ОСОБА_2

ОСОБА_2 залишив заповіт на її користь, посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, 07.06.2008 р., реєстраційний номер 5-1274, номер у спадковому реєстрі 44854257.

Вона, у встановлений законом строк, прийняла спадщину після смерті батька, звернувшись до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори з відповідною заявою.

До спадкової маси після смерті ОСОБА_2 увійшов будинок за адресою: м.Запоріжжя, вул..Музична/Радісна, 79/43 (стара адреса: сел..Чкалова кв.89, м.1), який належав спадкодавцю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 10.02.1960 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори та акту приймання індивідуального домоволодіння, реєстровий номер 170/25264 від 20.01.1964 р.

Оформити вищевказану спадщину у позасудовому порядку позивач не має можливості через відсутність реєстрації права власності спадкодавця на вищевказаний будинок, про що свідчить постанова державного нотаріуса Пятої Запорізької державної нотаріальної контори від 31.10.2017 р.

Посилаючись на ст.ст.1216-1218, 1223, 1268-1270 ЦК України, ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 79/43 по вул.Музична/Радісна в м.Запоріжжя, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 18.10.2008 р.

Ухвалою від 16.01.2018 р. справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 27.02.2018 р.

27.02.2018 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 29.03.2018 р.

29.03.2018 р. розгляд справи відкладено на 14.05.2018 р. у звязку з хворобою судді.

14.05.2018 р. оголошена перерва до 05.06.2018 р. за клопотанням представника позивача для виклику спеціаліста на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. В судовому засіданні 14.05.2018 р. пояснила, що у разі надання спеціалістом ТОВ ЗМБТІ інформації про перейменування вулиць, вона не заперечує проти задоволення позову.

Розгляд справи, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, було продовжено за відсутності представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, спеціаліста ТОВ ЗМБТІ, приймаючи до уваги позицію представника відповідача, суд вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 10.02.1960 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори та акту приймання індивідуального домоволодіння, реєстровий номер 170/25264 від 20.01.1964 р. ОСОБА_2 належить будинок, розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул..Музична/Радісна, 79/43 (стара адреса: сел..Чкалова кв.89, м.1) (а.с.19-22, 23-31).

З пояснень спеціаліста ТОВ ЗМБТІ, які ґрунтувались на матеріалах інвентаризаційної справи вказаного будинку, судом встановлено, що первинна інвентаризація спірного будинку була проведена в 1963 р., остання 12.03.2018 р., самочинні споруди відсутні. Будинок вперше був представлений до інвентаризації за адресою: сел..Чкалова, квартал 89, місце 1, згодом вул..Музична/Радісна, 79/43.

Згідно довідки ТОВ ЗМБТІ від 16.03.2018 р. № 2620 (а.с.108), обстеживши місцезнаходження побудованого ОСОБА_2 в 1961 р. житлового будинку літ.А, керуючись рішенням Запорізької міської Ради № 50 від 05.09.2012 р. та № 61 від 28.11.2012 р., враховуючи ті обставини, що адреса з якою житловий будинок літ.А представлено до інвентаризації відповідає його місцезнаходженню, ТОВ ЗМБТІ пропонує присвоїти житловому будинку літ.А, побудованому ОСОБА_2, поштову адресу: м.Запоріжжя, вул..Радісна/Музична, № 43/79.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56., Тимчасове положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

З наведеного вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок № 79/43 по вул.Музична/Радісна в м.Запоріжжя у встановленому законом порядку.

18.10.2008 р. ОСОБА_2 помер (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

07.06.2008 р. ОСОБА_2 склав заповіт (а.с.13), який був посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, 07.06.2008 р., реєстраційний номер 5-1274, номер у спадковому реєстрі 44854257, за яким все його майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів дочці ОСОБА_1

23.01.2009 р. ОСОБА_1 звернулась до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Постановою нотаріуса від 31.102017 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 (а.с.7).

Вищевикладене підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи а також копією спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с.88-101).

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у встановлені законом строки, суд задовольняє позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок № 79/43 по вул.Музичній/Радісній в м.Запоріжжі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на житловий будинок № 79/43 по вул..Музиній/Радісній в м.Запоріжжя у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 18.10.2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк