Справа № 738/1050/18
№ провадження 2/738/403/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi у складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Минець П.Д.,

за участю

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 інтереси якої представляє ОСОБА_3, треті особи Менська міська рада Чернігівської області, орган опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А H О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 інтереси якої представляє ОСОБА_3, треті особи Менська міська рада Чернігівської області, орган опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником будинку з надвірними будівлями в м. Мена, вул. Чапаєва (Абрикосова), 19. На даний час в будинку зареєстрована її колишня невістка ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_5, які з липня 2016 року не проживають у вказаному будинку, а постійно проживають в іншому житловому приміщенні без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було розірвано. На неодноразові звернення позивача з проханням знятись з реєстрації з її житлового будинку, відповідач відповідала відмовою. Позивач просить визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком по вул. Абрикосова, 19, м. Мена Чернігівської області.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засідання позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що відповідач є її колишньою невісткою, вони з її сином розлучилися, відповідач добровільно виїхала з будинку у липні-серпні 2016 року, її речей у будинку немає.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала. Повідомила, що вона через моральний тиск сімї позивача, сама пішла з будинку позивача, жити до своїх батьків разом з дітьми і через два дні її колишній чоловік привіз її речі. Вона не бажає зніматися з реєстрації, оскільки їй ніде зареєструватися. Також зазначила, що їй буде не зручно, якщо вона буде зареєстрована з дочкою за іншою адресою ніж її малолітній син ОСОБА_7

Представник третьої особи ОСОБА_4 заперечувала проти позову, оскільки у справі немає довідки де дитина буде зареєстрована. У вирішенні питання щодо втрати права користування відносно ОСОБА_3 покладалася на розсуд суду, а в частині позовних вимог щодо втрати права користування дитиною просила відмовити.

Представник Менської міської ради Чернігівської області у судове засідання не зявився, надав через канцелярію заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу належить житловий будинок по вул. Абрикосова (Чапаєва), 19, м. Мена Чернігівської області, що підтверджується копією договором купівлі-продажу (а.с. 8-9).

Згідно довідки Менської міської ради Менського району Чернігівської області № 2699/04-17 від 04.07.2018 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживають (а.с. 6).

Відповідно до рішення Менського районного суду Чернігівської області від 10.02.2017 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано(а.с. 12).

03 липня 2018 року депутатом міської ради ОСОБА_8 було складено акт обстеження згідно якого, за адресою м. Мена, вул. Абрикосова, 19, зареєстровані та зі слів свідків з липня 2016 року не проживають ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

Отже у судовому засіданні знайшло підтвердження не проживання відповідача та її малолітньої дитини ОСОБА_5 більше року без поважних причин у будинку № 19 по вул. Абрикосова у м. Мена Чернігівської області. Крім того, позивач у судовому засідання підтвердила, що вона з 2016 року не проживає у будинку позивача та піша з нього самостійно.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства», діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Малолітня ОСОБА_5 не є членом сімї позивача, оскільки вона не є дитиною її сина, а являється дочкою ОСОБА_3 від іншого чоловіка, а також ця дитина у будинку позивача не проживає більше року.

Отже, у судовому засідання було встановлено, що відповідач та її малолітня дочка не проживають без поважних причин у будинку позивача більше одного року та вони не є членами сімї позивача, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Доводи відповідача, що їй буде не зручно, якщо її син ОСОБА_7 залишиться зареєстрований у будинку позивача, не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки хоч малолітній ОСОБА_7 зареєстрований у будинку позивача, у якому також зареєстрований та проживає його батько ОСОБА_6, але фактично постійно проживає разом із відповідачем за іншою адресою. Крім того, після реєстрації відповідача за іншою адресою, вона за згодою батька дитини, може зареєструвати сина за місцем реєстрації свого проживання.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_5 без поважних причин не проживають в житловому будинку позивача більше одного року та не являються членами її сімї, тому є всі підстави для визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком № 19 по вул. Абрикосова у м. Мена Чернігівської області.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідач звільнена від сплати судового збору (а.с. 28), а тому не підлягають стягненню судові витрати з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 інтереси якої представляє ОСОБА_3, треті особи Менська міська рада Чернігівської області, орган опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та її малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком № 19 по вул. Абрикосовій у м. Мена Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.09.2018 року.

Суддя А.В. Слісар