Справа №198/630/18
Провадження № 2/0198/267/18
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.09.2018 року суддя Юр»ївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 12.09.2018 року звернувся до суду з позовом про виселення відповідача ОСОБА_3 з житлового будинку № 24 по вул. Шевченка с. Шандрівка Юрївського району Дніпропетровської області.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху, як таку, що не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України з наступних підстав:

- відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити місце проживання чи перебування фізичних осіб.

З позову вбачається, що позивач місцем проживання відповідача зазначає вул. Центральна, буд. 17 с. Лубянка Синельниківського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є вул. Шевченка, буд. 24 с. Шандрівка Юрївського району Дніпропетровської області (ас. 15).

З огляду на дане, є незрозумілим зазначення позивачем у позовній заяві зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача по справі - вул. Центральна, буд. 17 с. Лубянка Синельниківського району Дніпропетровської області.

На виконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та дотримання положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України позивачу в позовній заяві, при зазначенні найменування сторін по справі, слід вказати зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача по справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, долучені позивачем до позову копії письмових доказів не засвідчені останнім належним чином у встановленому законодавством порядку (ч. 5 ст. 95 ЦПК України), а саме відсутня дата засвідчення доданих до позову копій письмових доказів.

Відтак, позивачу до суду слід подати копії письмових доказів, що додані до позову, які засвідчені належним чином, в тому числі і для відповідача по справі.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З позовної заяви вбачається, що вимоги позивача про виселення відповідача з житлового будинку № 24 по вул. Шевченка с. Шандрівка Юрївського району Дніпропетровської області обґрунтовані положеннями ч. 1 ст. 116 ЖК України, згідно яких, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним систематично руйнують чи псують жиле приміщення або використовують його не за призначенням або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання громадського впливу виявилися безрезультатними, останні підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Між тим, на підтвердження даних обставин позивачем не зазначено та до позовної заяви не додано жодного доказу з приводу систематичного руйнування чи псування відповідачем жилого приміщення, використання його не за призначенням, систематичного порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання з відповідачем в одному будинку. Окрім того, до позову не додано та не зазначено жодного доказу про те, що до відповідача попередньо вживались заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу за місцем роботи або проживання відповідача (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Відтак, позивачу слід зазначити та додати до позову докази на підтвердження вищевикладених обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України є підставами для виселення особи з житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення.

Суд вважає необхідним звернути увагу позивача на те, що тривале не проживання відповідача в житловому будинку належному позивачеві є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наявність у позовній заяві зазначених вище недоліків, суд дійшов висновку про те, що її слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку - залишити без руху, повідомивши позивача по справі про необхідність усунути вищенаведені в мотивувальній частині ухвали недоліки позову у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана суддею 14 вересня 2018 року.

Суддя С. О. Маренич