328/2437/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМС УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Курдюков В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей, боржник ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей.

В заяві заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, з дня предявлення заяви до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та доданими документами, суддя дійшов наступних висновків.

Пунктом 4, 5, частини 1 статті 161 ЦПК України, передбачено, що судовий наказ про стягнення аліментів на дитину може бути видано, якщо:

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Отже, з наведеного вбачається, що при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу, заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів, яка не відповідає вимогам п.п.4, 5, ч.1 ст.161 ЦПК України, оскільки вказаними нормами не передбачено стягнення аліментів у повному обсязі від доходу прожиткового мінімуму для дітей, щомісячно з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.165, ч.2 ст.166, ст.353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей, боржник ОСОБА_2.

Розяснити ОСОБА_1, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, однак вона має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі апеляції в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: