Справа №:755/8514/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

встановив:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що вона проживає на тимчасово окупованій території у м. Луганськ, Луганської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у неї народилася дитина - син, якого назвала ОСОБА_2. Батьком дитини є ОСОБА_3, з яким вона проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 13.08.2015 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції було видане свідоцтво про народження дитини. Однак, дане свідоцтво, на момент його видачі, було оформлено та видано на непідконтрольній території України органом, який не здійснював своїх повноважень, а тому таке свідоцтво є фактично недійсним. 22.05.2018 року вона отримала відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини за № 35/1729-66 з Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у зв'язку з необхідністю вирішення даного питання в судовому порядку. Таким чином, встановлення факту народження дитини необхідне їй для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Перевіривши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Ровеньки, Луганської області. Громадянство - громадянка України. В шлюбі не перебуває.

По даній справі заявник просить суд встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, який народився на тимчасово окупованій території України (м. Луганськ) ІНФОРМАЦІЯ_1 року у матері - ОСОБА_1, та батька - ОСОБА_3.

На підтвердження своїх доводів надала копію свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1, видане 13.08.2015 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, та копію обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні ЗЛГМБ форми № 113/о від 07.08.2015 року.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

В силу ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Частиною 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», м. Луганськ входить до цього переліку.

З Відмови у проведенні державної реєстрації народження № 35/1729-66, виданої 22.05.2018 року Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області встановлено, що ОСОБА_1 подала для державної реєстрації народження дитини медичне свідоцтво про народження (дублікат) № 5 від 14.05.2018 року, тоді як до суду подано копію свідоцтва про народження дитини Серії НОМЕР_1, видане 13.08.2015 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції (Україна), та копію обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні ЗЛГМБ форми № 113/о від 07.08.2015 року. Це свідчить про передчасність звернення до суду з даною заявою.

Крім того, заявник, не перебуваючи в шлюбі, просить суд вказати батьком її дитини - ОСОБА_3, тоді як доказів батьківства даної особи суду не надано, не є і стороною у справі.

Викладені обставини свідчать, що подана заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ст.ст. 135, 144 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 315, 317, 318, 319, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: