Справа № 216/4105/17
Провадження 2/216/922/18

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 вересня 2018 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Сидорака В.В.

за участю секретаря:

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради Відділ реєстрації місця проживання громадян про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

31 серпня 2017 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_4, третя особа виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради Відділ реєстрації місця проживання громадян про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

Вона є власником будинку №62-64 по вулиці Шкільна у м. Кривому Розі, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з господарчими побудовами від 29.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованому в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 07.10.2009 року.

21 грудня 2007 року її донька ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, від шлюбу з яким у них народились діти.

У 2009 році, після придбання вказаного домоволодіння, вона надала доньці ОСОБА_6, її чоловіку ОСОБА_8 та їх дітям (її онукам) можливість мешкати у належному їй на праві власності будинку. Усю родину доньки з її дозволу було зареєстровано за спірною адресою. Крім сумісних з її донькою дітей, у ОСОБА_7 від першого шлюбу є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку зять також просив зареєструвати за спірною адресою на час навчання, так як вона перевелась вчитися у м. Кривий Ріг до школи, а потім поступила вчитися до інституту. 13.09.2013 року відповідачку з її дозволу було зареєстровано за вищезазначеною адресою.

11.09.2016 року ОСОБА_7 помер. Після його смерті відповідачка до червня 2017 року продовжувала мешкати за зареєстрованим місцем проживання, а потім за власною ініціативою пішла мешкати в інше місце, забравши всі свої речі. Повертатися остання не збирається, так як крім покійного батька її нічого не повязувало з нашою родиною. Проте з реєстраційного обліку остання не знялася, мотивуючи тим, що вона ще не знайшла місце де вона зможе зареєструватися.

В неї на сьогоднішній день виникають складнощі зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на особу відповідача, чим обєктивно порушуються її права як власника житла. Крім того, її донька, ОСОБА_6, залишилася одна без чоловіка, разом із нею мешкають та знаходяться на утриманні четверо дітей, троє з яких неповнолітні: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Вона, як власник будинку, має намір оформити субсидію, але реєстрація у будинку відповідачки, яка фактично не мешкає в ньому, немає в ньому особистих речей, не приносить до доходу в родину, не сплачує жодні комунальні рахунки, є значною перешкодою для оформлення субсидії, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала заявлений позов та просила його задоволити, посилаючись на наступні обставини. Спірне житло вона купила для своєї доньки, ОСОБА_6, та коли вона одружилась з батьком відповідачки, останню було також зареєстровано за спірною адресою. Відповідачка не мешкає у вказаній квартирі вже рік і три місяці, добровільно знятися з реєстрації не бажає. При цьому вказала, що має намір продати вказане житло, оскільки бажає придбати для доньки більшу квартиру так як в неї четверо дітей. Крім того вказала, що у відповідачки є мати і вона має можливість зареєструвати місце проживання у своєї матері.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи від останньої до суду не надходило.

Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності зазначивши, що покладаються на думку суду.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно комунального підприємства Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №24062034 від 07.10.2009 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить домоволодіння №62-64 по вулиці Шкільна у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.10). Що також стверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з господарчими побудовами від 29 вересня 2009 року (а.с.9).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, що також вбачається з домової книги.

При цьому, актом №б/н від 21 серпня 2017 року, складеним головою квартального комітету №63 виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради ОСОБА_11, за підписом сусідів, стверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шкільна, буд. 62-64, не проживає з 20 червня 2017 року по теперішній час, її речей в будинку немає (а.с.23).

Разом із цим, з довідок від 24.05.2018 року, виданих головою квартального комітету №63 виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради ОСОБА_11, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шкільна, буд. 62-64, не проживає.

Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що позивачка її мати, а відповідачка донька її чоловіка, який помер 2 роки потому. Також зазначила, що відповідачка проживала разом із ними з 2012 року. 11.09.2016 року помер її чоловік, ОСОБА_7, батько відповідачки. В подальшому, у червні 2017 року відповідачка подзвонила їй по телефону та повідомила, що йде жити в інше місце, більше нічого повідомляти не схотіла. На сьогоднішній день стосунків не підтримують, речей відповідачки у будинку немає. У будинку №62-64 по вул.. Шкільна у м. Кривому Розі проживає вона разом зі своїми чотирма дітьми.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями ЦК України, що регулюють питання права власності на нерухомість та його захисту.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимогами ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання і проживання членів своєї сімї.

Крім того, ст. 150 ЖК України передбачено, що власник майна має право користуватися будинком для особистого проживання і проживання членів його родини, а також має право розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом: у тому числі продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом, угоди.

Разом із тим, частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм власник майна вправі вимагати усунення перешкод в користуванні своїм майном, а саме в користуванні будинком №62-64 по вулиці Шкільна у місті Кривому Розі Дніпропетровської області.

З урахуванням викладеного, суд на підставі вимог ст. 391 ЦК України вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити та усунути перешкоди в користуванні будинком №62-64 по вулиці Шкільна у місті Кривому Розі шляхом визнання ОСОБА_3, такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради Відділ реєстрації місця проживання громадян про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Шкільна, 62-64.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя В.В. Сидорак