Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивувала тим, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджено договором купівлі-продажу, посвідченого 06.08.2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, зареєстрований в Василівському БТІ 13.04.2005 року за №6892281. Відповідачі ОСОБА_2, яка є тіткою позивача, та ОСОБА_3, яка є сестрою позивача, зареєстровані у вказаній квартирі, проте фактично у даній квартирі не проживають з червня 2014 року. Адреса проживання їх позивачу невідома. Реєстрації місця проживання відповідачів за вказаною адресою порушує права позивача, оскільки вона змушена сплачувати за житлово-комунальні послуги з врахуванням кількості осіб, зареєстрованих за вказаною адресою, що ставить її у скрутне матеріальне становище, крім того, позивач не може реалізувати своє право на оформлення субсидії. У звязку з вищевикладеним, позивач просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 (колишня Комсомольська) в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Ухвалою Василівського районного суду від 08 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, але надали суду заяву про розгляд цивільної справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання призначені на 29.08.2018 року та 10.09.2018 року не з'явилися, про причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Відповідачі повідомлялися про розгляд справи за адресою останнього відомого місця реєстрації та в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири №272 у жилому будинку, розташованому у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області по вул. Героїв праці (колишня Комсомольська) №21, що підтверджено договором купівлі-продажу, посвідченого 06.08.2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, зареєстрований в Василівському БТІ 13.04.2005 року за №6892281 (а.с.7-9).

Як вбачається із довідки виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №5224 від 23.07.2018 року, а також відповіді виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №19/559 та №19/558 від 06 серпня 2018 року на запит суду, відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, з 18.12.2013 року (а.с.10,15,17).

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.07.2018 року комісії у складі депутата Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_6 та сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8, засвідчених секретарем Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_9, вбачається, що відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але не проживають з 2014 року по теперішній час.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч.4 ст.156 ЖК УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вирішуючи спір, суд встановив, що відповідачі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 не

є членами сімї позивача та іншими особами, наведеними у ст.64 ЖК УРСР, тому до спірних правовідносин застосовуються положення статей 383, 391 ЦК України.

Аналіз норм статті 391 ЦК України дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-709цс16 від 16 листопада 2016 року.

За таких обставин, оскільки відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, не є членами сім'ї позивача, не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з нею і ведуть спільне господарство, не є власниками житла, зареєстровані у належній позивачу квартирі, чим створюють перешкоди позивачу у здійсненні прав власника, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та усунути позивачу перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме квартирою №272 будинку №21 по вул. Героїв праці в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) такою, що втратила право користування квартирою №272 в будинку №21 по вулиці Героїв праці (раніше Комсомольській) в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) такою, що втратила право користування квартирою №272 в будинку №21 по вулиці Героїв праці (раніше Комсомольській) в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через

відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_12