Провадження № 2/127/2683/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.09.2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., за участю секретаря Тронт М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та просила усунути перешкоди, які чинить їй ОСОБА_2 в користуванні та розпорядженні належною їй на праві приватної власності квартирою № 122 в будинку № 155 по вул. Князів Коріатовичів (Свердлова) у м. Вінниці шляхом визнання його таким, що втратив право користування вказаною квартирою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 (Свердлова) у м. Вінниці, однак у даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (колишній чоловік), який у ній не проживає, своїх речей не зберігає, комунальні послуги не оплачує, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом), що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, однак на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі Судової влади України, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки від позивача не надходило заперечень проти такого порядку розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 41 Конституції України, ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.01.1999 року, виданого згідно з рішенням виконкому Вінницької міської ради від 30.01.1999 року № 81, співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 у рівних частках (по 1/4 частці) є: позивач ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6; право власності зареєстровано 09.03.1999 року КП «ВООБТІ» за реєстровим № 126/38158 у реєстровій книзі № 423. Вказана обставина була прихована позивачем при звернені до суду з позовною заявою.

Згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, оскільки відповідач ОСОБА_4 є не лише колишнім членом сім'ї співвласника житла - позивача ОСОБА_3 (як вбачається із Свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ № 068960 від 24.07.2001 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано 24.07.2001 року, про що зроблено запис за №975), а й його співвласником у 1/4 частці, то позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житлом, задоволенню не підлягають, незважаючи на те, що факт непроживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 підтверджується актом ТОВ «ЖЕО» № 410 від 08.06.2018 року (а.с.9).

Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 279, 263-265, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: