КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/30/15-ц
Провадження № 2/488/55/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.05.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Тузові Р.О.,

за участю позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника позивачів ОСОБА_6,

та представника відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_5, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_4, ОСОБА_17, ОСОБА_18, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_3, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_2, ОСОБА_29, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_30 та ОСОБА_31 до Миколаївської міської ради, Управління комунального майна Миколаївської міської ради та Державної установи «Держгідрографія» про зобовязання вчинити дії ,

встановив:

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів Миколаївської міськради, Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міськради та Державної установи «Держгідрографія», в обґрунтування якого вказали наступне.

Позивачі є мешканцями багатоквартирного будинку по вул. Прибузькій 1 в м. Миколаєві, зокрема: позивачі - ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_32 проживають у квартирі № 1; позивачі ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 проживають у квартирі № 2; позивачі ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 проживають у квартирі № 3; позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 проживають у квартирі № 4; позивачі ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 проживають у квартирі № 5; позивачі ОСОБА_24, ОСОБА_25 проживають у квартирі № 7; позивачі ОСОБА_26, ОСОБА_3, ОСОБА_27 проживають у квартирі № 7, і позивачі ОСОБА_28, ОСОБА_2, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 проживають у квартирі № 8 цього будинку.

Позивачі вказують, що вони вселились до вказаних житлових приміщень у звязку з характером трудових відносин із Миколаївським державним гідрографічним підприємством. На даний час зазначений багатоквартирний житловий будинок перебуває на балансі відповідача по даній справі - ДУ «Держгідрографія».

У вересні 2006 року позивачі звернулися до виконкому Миколаївської міськради із заявою про прийняття вказаного будинку до комунальної власності, однак на даний час це питання не вирішено, через що вони змушені звернутися до суду із даним позовом.

Посилаючись на таке, позивачі просили:

-Зобов'язати ДУ «Держгідрографія» передати до комунальної власності Миколаївської міськради житловий будинок № 1 по вул. Прибузькій в м. Миколаєві;

-Зобов'язати Миколаївську міськраду прийняти вказаний будинок до комунальної власності м. Миколаєва.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з вищевикладених підстав, просили його задовольнити.

Представники відповідачів Миколаївської міськради, Управління комунального майна Миколаївської міськради та ДУ «Держгідрографія» у судовому засіданні заперечували проти позову через його необґрунтованість та безпідставність, письмові заперечення відповідачів долучені до матеріалів даної справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивачі є мешканцями багатоквартирного житлового будинку № 1 по вул. Прибузькій в м. Миколаєві.

Із наявної у матеріалах справи копії з домової книги та паспортів позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_5, та свідоцтва про народження ОСОБА_9 вбачається, що вони зареєстровані у квартирі № 1 даного багатоквартирного житлового будинку (а.с. 8-12)

Позивачі ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 зареєстровані у квартирі № 2 даного будинку (а.с.15-33).

Позивачі ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 зареєстровані у квартирі № 3 (а.с. 36-43).

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 зареєстровані у квартирі № 4 (а.с. 46-56).

Позивачі ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 зареєстровані у квартирі № 5 (а.с. 59-68).

Позивачі ОСОБА_24, ОСОБА_25 зареєстровані у квартирі № 6 (а.с. 71-77).

Позивачі ОСОБА_26, ОСОБА_3, ОСОБА_27 зареєстровані у квартирі № 7 (а.с. 80-87).

Позивачі ОСОБА_28, ОСОБА_2, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 зареєстровані у квартирі № 8 цього будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Судовим розглядом встановлено, що ордеру на вселення чи відповідних рішень виконкому, договору найму житлового приміщення позивачі не мають, і не перебувають на обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов.

Судом також встановлено, що багатоквартирний будинок по вул. Прибузькій 1 перебуває на балансі відповідача по даній справі - ДУ «Держгідрографія» (а.с. 156). Земельна ділянка, на якій розташований цей будинок, площею 5 705 кв.м., з кадастровим номером :01:001:0003 згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 191111 перебуває у постійному користуванні ДУ «Держгідрографія». Цільове призначення земельної ділянки для обслуговування філією ДУ «Миколаївський район Держгідрографії» житлового будинку та господарських споруд персоналу Костянтинівського маяка та будівлі трансформаторної підстанції (а.с. 153, 167).

Позивачі мають намір приватизувати квартири, в яких вони проживають, і з цією метою вони зверталися до Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міськради, однак передача будинку до комунальної власності міста на час розгляду справи не відбулась.

Згідно п. 1.6 Положення про управління комунального майна Миколаївської міськради, затвердженим рішенням Миколаївської міськради № 16/32 від 23.02.17 р., - Управління комунального майна Миколаївської міськради є міським органом приватизації та правонаступником Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міськради.

Відносини, пов'язані з передачею об'єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів права комунальної власності у державну власність регулюються Законом України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» № 147/98-ВР від 03.03.1998 р.

Так, статтею третьою цього Закону визначено, що ініціатива щодо передачі об'єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 4-1 Закону передача обєктів житлового фонду, гуртожитків та інших обєктів соціальної інфраструктури здійснюється у порядку, встановленому цим Законом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ініціатива щодо передачі обєктів житлового фонду, гуртожитків та інших обєктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці обєкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації). Рішення щодо передачі обєктів житлового фонду, гуртожитків та інших обєктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад. Пропозиції щодо передачі обєктів житлового фонду, гуртожитків та інших обєктів соціальної інфраструктури, які належать підприємствам, погоджуються з цими підприємствами, а щодо передачі обєктів житлового фонду (крім гуртожитків) та інших обєктів соціальної інфраструктури, споруджених за рахунок коштів підприємств, - також з трудовими колективами цих підприємств. Пропозиція вважається погодженою з трудовим колективом підприємства за наявності рішення загальних зборів трудового

колективу, прийнятого більшістю голосів від загальної кількості працівників підприємства.

Із системного аналізу наведених положень Закону суд робить висновок, що законодавцем визначений механізм та порядок передачі майна, що перебуває у державній власності, до комунальної власності, а тому у випадку відсутності взаємного волевиявлення органу, уповноваженого управляти державним майном та органу місцевого самоврядування, така передача майна є неможливою.

До того ж, із довідки Миколаївського МБТІ № 2330 від 28.10.2012 р. (а.с. 151) вбачається, що право власності на багатоквартирний житловий будинок по вул. Прибузькій 1 не оформлено.

Із наявної у матеріалах справи копії технічного паспорту на вказаний будинок (а.с. 191-197) вбачається наявність значної кількості самочинного будівництва на території, що прилягає до будинку.

За такого і враховуючи приписи ч. 2 ст. 2 Закону, це також є перешкодою для передачі такого будинку до комунальної власності, оскільки не можуть бути обєктами передачі з державної у комунальну власність, зокрема, обєкти, право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку (крім обєктів житлового фонду та гуртожитків, нерухомого військового майна, яке вивільняється у процесі реформування Збройних Сил України).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивачів, а тому відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України позивачам не відшкодовуються понесені ними судові витрати через те, що суд відмовив у задоволенні їх позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

повний текст рішення суду виготовлений 06.06.18 р.

Суддя Л.І. Селіщева