Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2018 Справа №607/5931/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретарів судового засідання Грабської Ю.І., Зубко О.Я., представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_2 з участю третьої особи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осібзвернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа- Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 142290,05 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк», визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників ПАТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування щодо відшкодування коштів за вкладом у розмірі вкладу на суму еквіваленту 9000 доларів США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зобов»язано надати до Фонду гарантування додаткову інформацію про ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування, у розмірі вкладу на суму еквівалентну 9000 доларів США на курсу НБУ. На виконання вказаного рішення суду, яке було залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року та набрало законної сили, Фондом гарантування було здійснено переказ коштів в банк-агент для подальшої виплати ОСОБА_2 06.06.2016 року ОСОБА_2 через банк-агент ПАТ «Ощадбанк» отримала грошові кошти в сумі 142290,05 грн., що еквівалентно її вкладу у ПАТ «Імексбанк» у сумі 9000 доларів США. Проте, постановою Вищого адміністративного суду України від 20.10.2016 року рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року та постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року були скасовані, а у задоволенні позову ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» було відмовлено. Таким чином підстава для отримання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 142290,05 грн. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відпала, а тому зазначені кошти підлягають стягнення з відповідача у судовому порядку як набуті без відповідної правової підстави.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.06.2018 року відносно позову заперечив та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що виплативши відповідачу гарантовану суму вкладу у розмірі 242290,05 грн. на підставі судових рішень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набув прав кредитора ПАТ «Імексбанк» на вказану суму, які підлягають погашенню за рахунок майна ПАТ «Імексбанк» у третій черзі кредиторських вимог у відповідності до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно інформації з офіційного веб-сайту позивача з 14.01.2016 року відбувається погашення кредиторських вимог 3-ї черги кредиторів ПАТ «Імексбанк», куди включено і кошти, які позивач просить стягнути з ОСОБА_2, а тому заявлені позовні вимоги є передчасними. В подальшому представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Імексбанк» та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» ОСОБА_3 щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників ПАТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквіваленту 9000 доларів США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зобов»язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» ОСОБА_3 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9000 доларів США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На виконання зазначених судових рішень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб здійснено переказ коштів в банк-агент АТ «Ощадбанк» у сумі 142290,05 грн. для подальшої виплати ОСОБА_2 в якості відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Імексбанк» за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9000 доларів США по курсу НБУ.

Згідно витягу з Переліку вкладників, яким виплачені відшкодування коштів за вкладами за період з 23.05.2016 року по 06.07.2016 року, наданого АТ «Ощадбанк», ОСОБА_2 06.06.2016 року виплачено грошові кошти в сумі 142290,05 грн.

Таким чином, позивачем за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було проведено виплату відповідачу грошових коштів на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Імексбанк» за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 20.10.2016 року задоволено касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» ОСОБА_3, скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Як зазначено у мотивувальній частині вказаної постанови, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не є вкладником ПАТ «Імексбанк» в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому не набула права на отримання коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справ, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, не підлягає доказуванню той факт, що відповідач ОСОБА_2 не набула права на отримання коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами у ПАТ «Імексбанк» за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року.

Загальні підстави для виникнення зобов»язання у зв»язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно вимог ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої підстави(безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

За таких обставин, аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що в результаті скасування Вищим адміністративним судом України постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року відпала правова підстава для виплати ОСОБА_2 грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами у ПАТ «Імексбанк» за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року, суд приходить до переконання про доведеність позовних вимог та вважає, що вони підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_2 в користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб грошових коштів у сумі 142290,05 грн., які набуті нею без відповідної правової підстави.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягають погашенню за рахунок майна ПАТ «Імексбанк» у третій черзі кредиторських вимог у відповідності до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки як зазначено вище, відповідач не набула права на отримання коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В силу вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути в користь позивача 2134,35 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.1212 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) в користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний код: 21708016, р/р 1 в НБ України МФО 300001, ) 142290 (Сто сорок дві тисячі двісті девяносто) гривень 05 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) в користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний код: 21708016, р/р 1 в НБ України МФО 300001, ) 2134,35 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_4