РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Хомінської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, визнання права власності, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,
Позивач, ОСОБА_3, звернулась у суд із позовом до відповідача, ОСОБА_2, про визнання юридичного факту постійного проживання однією сімєю позивачки та померлого ОСОБА_4, в період з 2000р. по 06.08.2015р.; зміни черговості спадкування з четвертої на другу та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що її мати - ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_4 коли їй виповнилося 9 років, змінила прізвище на ОСОБА_4 . Вона разом із матірю та вітчимом проживали разом з 2000 року по 2015р. Мати тяжко хворіла, тому вона та вітчим здійснювали за нею догляд, купували ліки. Мати померла у квітні 2015р. Після цього вони залишились із вітчимом у двох. Вітчим також хворів, був у безпорадному стані, вона його доглядала, купувала йому ліки, їжу, оплачувала комунальні послуги. Коли вітчим помер за свої кошти його поховала, тому вважає, що є підстави зміни її черги на спадкування з четвертої та другу, разом із сестрою ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст.1259 ЦК України. У спадкову масу входить квартира АДРЕСА_1, яка придбана її матірю та вітчимом в період шлюбу, тому вона просить в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на 3/8 частини квартири №24, як спадкоємця другої черги.
19.11.2010р., під час розгляду даної справи, ОСОБА_3 померла. Після її смерті із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 Суд змінив позивача ОСОБА_3 на ОСОБА_1, прийнявши її позов до розгляду.
В поданому позові ОСОБА_1 зазначає, що померла ОСОБА_3 є її племінницею матір ОСОБА_3 та вона є рідними сестрами. Вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, однак оформити не має можливості у звязку із наявним спором.
Відповідач ОСОБА_2, проти позову заперечувала частково, в частині зміни черговості спадкоємців, зазначаючи, що відсутні докази для зміни черговості передбаченої ч.2 ст. 1259 ЦК України.
При цьому ОСОБА_2 подала зустрічний позов, який прийнятий судом до розгляду.
У зустрічному позові зазначає, що вона у 6 місячний термін звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, після смерті свого брата ОСОБА_4 Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1, а також наявний у суді спір між спадкоємцями.
Оскільки її брату на час смерті належало 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, право власності на вказану частину квартири.
Суд заслухавши пояснення представників сторін, сторін, свідчення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, вважає первісні позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, зустрічні повному, з наступних підстав.
За копією паспорту ОСОБА_3, довідки з місця проживання та свідчень допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вбачається, що ОСОБА_3 проживала однією сімєю, разом із матірю ОСОБА_11 та вітчимом - ОСОБА_4 в період з 2000р. по 06.08.2015р.
В період шлюбу ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2000р. придбала квартиру АДРЕСА_2 (надалі спірна квартира), де з 2003р. були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_11 та ОСОБА_3
Відповідно до ст.ст. 28 22 КЗпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.
Враховуючи, що спірна квартира придбана ОСОБА_11 в період шлюбу, вона є спільною сумісною власністю подружжя та частки подружжя є рівними.
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_11 померла 25.04.2015р., на час смерті із нею проживали її чоловік та дочка. Після смерті ОСОБА_11, відкрилась спадщина на ? частину спірної квартири.
За ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Враховуючи відсутність відмови від спадщини від спадкоємців ОСОБА_11 дочки та чоловіка, постійного проживання разом із померлою на час відкриття спадщини, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прийняли спадщину по 1/4ч. спірної квартири.
ОСОБА_3 оформила спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадкування 13.04.2016р. ОСОБА_4 прийняв спадщину, однак свідоцтво не отримав, оскільки 06.08.2015р. (через майже чотири місяці після смерті дружини) помер.
На час смерті ОСОБА_4 разом із ним проживала ОСОБА_3 Як встановлено судом, починаючи з 2000 року та до моменту смерті, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали разом, однією сімєю. ОСОБА_3 поховала вітчима, що підтверджується рахунком замовленням, товарним чеком та договором.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ? частини спірної квартири.
Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 30.09.2016р., після смерті ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із відсутності правовстановлюючих документів на квартири та наявності у суді спору стосовно спадкування.
Зі свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_11 є рідними братом та сестрою. 27.03.1982р. ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_14 та змінила прізвище на ОСОБА_14, що підтверджується витягом із актового запису про реєстрацію шлюбу.
Після смерті брата ОСОБА_4, його сестра ОСОБА_2 у шестимісячний термін, а саме 04.02.2016р., звернулась до при ватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_15, із заявою про прийняття спадщини після смерті брата, що підтверджується відповіддю нотаріуса.
За ч.1 , ч.2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 1261, 1262, 1263, 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Після смерті ОСОБА_4 перша та третя черги спадкоємців відсутні, наявні спадкоємці другої черги ОСОБА_2 та четвертої черги ОСОБА_3, які у встановлений законом строк прийняли спадщину.
ОСОБА_3 звернулась у суд з позовом про зміну черговості спадкоємців, зокрема її четверту чергу, змінити на другу, оскільки вона опікувалася вітчимом ОСОБА_4, який був хворий на онкологію , доглядала його та утримувала , оскільки він був у безпорадному стані.
За ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Підставами для зміни черговості є сукупність наступних юридичних фактів: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Так із довідки про причини смерті ОСОБА_4 вбачається, що причиною смерті був рак нирки .
Разом з тим, із записів (які можна розібрати) в копії медичної картки ОСОБА_4, вбачається, що з 2013 року він звертався до лікаря приблизно 1-2 рази на рік з приводу залізодефіцитного стану, хронічного гапатохолециститу, атеросклеротичного кардіосклерозу. Від госпіталізації відмовлявся.
11.07.2015 року ОСОБА_4 скаржився на «слабкість, головокружіння, слабкість нижніх кінцівках протягом останніх 7 днів». За результатами огляду лікаря - стан задовільний. І лише запис в медичній картці від 03.08.2015 року свідчить про тяжкість стану здоровя ОСОБА_4 Так за наслідками огляду терапевтом: продуктивному контакту малодоступний, загальний стан важкий, самостійно не пересувається. Попередній діагноз - цироз печінки.
Через 3 дні після цього ОСОБА_4 помер.
У судовому засіданні допитані у якості свідків сусіди ОСОБА_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_7, повідомили, що ОСОБА_4 ходив до останнього, на здоровя не скаржився, лише останнім часом схуд.
Отже, доказів саме тривалого перебування ОСОБА_4 в безпорадному стані , суду не надано.
Також доказів витрат ОСОБА_3 на лікування вітчима, його спеціальне харчування, одяг, суду також не надано. Ті обставини, що у нього відсутні записи у трудовій книжці про працевлаштування, не свідчать про те, що саме ОСОБА_3 здійснювала його матеріальне забезпечення, оскільки суду також не надано доказів праці самої ОСОБА_3
Квитанції про оплату комунальних послуг за серпень, жовтень, листопад 2015р. та оплату кредиту, укладеного ОСОБА_11, не свідчать про оплату вказаних платежів саме ОСОБА_3, оскільки квитанції усі виписані на імя ОСОБА_11
Таким чином, суду не надані доказі які свідчить про наявність підстав передбачених ч.2 ст. 1259 ЦК України для зміну черговості спадкоємців.
Під час розгляду даної справи у суді, а саме 19.11.2016р., ОСОБА_3 померла.
Після її смерті, 21.11.2016р. із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 У заяві зазначила, що померла ОСОБА_3 є її племінницею.
У судовому засідання ОСОБА_15 вказала, що вони є родичі із померлою ОСОБА_3 по лінії матері ОСОБА_3, а саме матір ОСОБА_3 ОСОБА_11 є її рідною сестрою.
З наданих суду документів вбачається, що батьками ОСОБА_16 та ОСОБА_17 є ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (свідоцтва про народження).
ОСОБА_16 16.11.1984р. вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_15, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу.
Разом з тим, доказів того, що ОСОБА_17 є саме ОСОБА_11, суду не надано (свідоцтва про укладання шлюбу та зміни прізвища).
Також, відсутні докази того, що ОСОБА_17 є матірю ОСОБА_3 Таким чином, належних доказів які підтверджують родинний зв'язок між ОСОБА_1 Т,М. та ОСОБА_3 суду не надано.
На підставі викладеного, підстави для зміни черговості та визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на частину квартири АДРЕСА_3, суд не вбачає. Разом з тим позовні вимоги ОСОБА_2 є доведеними та підлягають задоволенню.
Зі звіту про оцінку спірної квартири вбачається що її вартість складає 267729 грн.
При звернені позивача із первісним позовом та відповідача із зустрічним, судовий збір був сплачений не в повному обсязі.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та повного задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд вважає за необхідне розподілити сплату судового збору пропорційна задоволеним вимогам, з урахуванням недоплаченого судового збору, які підлягає стягненню на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 141, 229, 247, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд
Встановити факт постійного проживання однією сімєю в період з 2000р. по 06.08.2015р. ОСОБА_3, 11.02.1980р.н. та ОСОБА_4, 08.12.1959р.н.
В решті позову ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частини квартири за адресою : АДРЕСА_4, загальною площею 66,5 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судий збір в сумі 1456 грн. 77 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 11.06.2018р.

Суддя Бородіна Н.М.