Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2018 Справа №607/6600/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- за участю позивача ОСОБА_1

представника Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок за №51 по вул. І. Франка в с. В. Глибочок Тернопільського району Тернопільської області, з надвірними будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 22 березня 2017 року.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що ОСОБА_5 належав житловий будинок за №51 по вул. І. Франка в с. В. Глибочок Тернопільського району Тернопільської області. 22 березня 2017 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на спірний будинок. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є дружина ОСОБА_4, сини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, про що 13 липня 2017 року написала письмову заяву. 22 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір про поділ спадкового майна. Згідно умовами даного договору ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_1 успадковує спірний житловий будинок. Постановою нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

До початку розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 подав заяву про зменшення позовних вимог, згідно з якою просив визнати за ним право власності на ? частину спірного житлового будинку.

До початку розгляду справи по суті за клопотанням позивача ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, до участі у справі в якості співвідповідача залучено Великоглибочецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені в установленому законом порядку. Попередньо подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнали.

Представник Великоглибочецької сільської ради в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК №465188, виданого Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району від 28 жовтня 1970 року, актовий запис №44.

Відповідно до інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 16 серпня 2017 року за №882 вбачається, що станом на 14 серпня 2017 року по обліку бюро будинковолодіння за №51 по вул. І. Франка в с. Великий Глибочок, рахується за ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до довідки Великоглибочецької сільської ради за №1324 від 31 серпня 2018 року, спірне будинковолодіння згідно даних погосподарських книг значиться як колгоспний двір, членами якого станом на 01 липня 1990 року були ОСОБА_5 (голова двору), ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 (син) та ОСОБА_3 (син).

Вказаний факт також підтверджується погосподарськими книгами Великоглибочецької сільської ради №5 за 1983, 1984, 1985 роки та №5 за 1996, 1997, 1998, 1999, 2000 роки.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по 1/4 частини житлового будинку по вул. І. Франка, 51 в с. Великий Глибочок Тернопільського району.

22 березня 2017 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №218842, виданим Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 22 березня 2017 року, актовий запис №13.

Після його смерті відкрилася спадщина у тому числі на належну йому ? частину спірного житлового будинку.

Спадкоємцями першої черги за законом є дружина ОСОБА_4 та сини ОСОБА_1, ОСОБА_3

На час смерті ОСОБА_5, в житловому будинку по вул. І Франка, 51 в с. Великий Глибочок Тернопільського району разом з ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що підтверджується довідкою за №1237 від 02.08.2017 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою.

14 липня 2017 року ОСОБА_4 подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини.

22 листопада 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір про поділ спадкового майна, згідно умов якого після смерті ОСОБА_5 житловий будинок №51 по вул. І. Франка в с. Великий Глибочок Тернопільського району переходить ОСОБА_1, який посвідчено державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1259.

22 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 30 січня 2018 року за №224/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок, після смерті батька ОСОБА_5, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок.

З технічного паспорту на житловий будинок по вул. І. Франка, 51 в с. В. Глибочок Тернопільського району, виготовлено Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 16 серпня 2017 року вбачається, що загальна площа спірного будинку становить 108,7 кв.м., житлова пл. 58,3 кв.м.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5

ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Великоглибочецької сільської ради за №1067 від 14 липня 2017 року.

ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом подання у нотконтору заяви про відмову від спадкування за заповітом та прийняття спадщини за законом, що підтверджується заявою, поданою до нотаріальної контори 14 липня 2017 року за №980.

ОСОБА_4 у встановлений законом строк подала заяву про відмову від спадщини за законом та від обовязкової частки після смерті ОСОБА_5, що підтверджується її письмовою заявою від 13 липня 2017 року, зареєстрованою Тернопільською районною державною нотаріальною конторою за №979.

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має, що стверджується матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 у встановленому законом порядку.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 частково оформили спадкові права, отримавши свідоцтва про право на спадщину.

Однак, ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину на належну йому частку спірного житлового будинку у нотконторі не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про практику розгляду цивільних справ про спадкування, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на ? частину житлового будинку за №51 по вул. І. Франка в с. В. Глибочок Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 108,7 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 22 березня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268- 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (вул. І. Франка, 51, с. В. Глибочок Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (вул. Шкільна, 24, с. Плотича Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2), ОСОБА_4 (вул. І. Франка, 51, с. В. Глибочок Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3), Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (вул. Середній Десяток, 12, с. В. Глибочок Тернопільського району, код ЄДРПОУ - 04393449) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку за №51 по вул. І. Франка в с. В. Глибочок Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 108,7 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 22 березня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повне рішення складено 13 вересня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_6