Справа № 703/2821/17
2/703/266/18
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотаня про зупинення провадження по справі

17 травня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі Харченко М.О.

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державної організації «Комбінат Дніпро» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з невиконанням рішення суду про поновлення на роботі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до державної організації «Комбінат Дніпро» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з невиконанням рішення суду про поновлення на роботі.

В судовому засіданні представник третьої особи заявив клопотання про зупинення провадження по справі посилаючись на те, розмір компенсації за час вимушеного прогулу позивач розрахував на підставі довідки про середньомісячний заробіток, а також рішення Смілянського міськрайонного суду від 13 лютого 2017 року за яким компенсація розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу розраховувалася виходячи із середньоденного заробітку 636 гривень 75 копійок. Відповідно до плану проведення заходів державного фінансового контролю Північним офісом Держаудитслужби в період з 18 грудня 2017 року по 14 березня 2018 року було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДО «Комбінат Дніпро» за період з 1 вересня 2015 року по 14 березня 2018 року. Згідно проведеної ревізії було встановлено внесення недостовірних даних, а саме завищення касових видатків за «Оплату праці» та за «Нарахування на оплату праці», чим порушено вимоги п. 2 Порядку складання бюджетної звітності. Вищевказані обставини існували на час звільнення ОСОБА_1 При визначенні розміру стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу суд керувався довідкою про середньомісячну заробітну плату за останні два місяці, що передували звільненню ОСОБА_1, однак проведеною перевіркою встановлено, що до розрахунку місячної премії ОСОБА_1 була зайво нарахована премія та виплати соціального внеску. Вважаючи виявлені в ході ревізії обставини порушенням вимог контракту та визначення компенсації такими, що мають істотне значення для справи, Державне агенство резерву України та ДО «Комбінат Дніпро» звернулися до Смілянського міськрайонного суду про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, справа призначена до розгляду на 15 червня 2018 року. Оскільки дані справи нерозривно повязані між собою, так як розмір компенсації визначеної позивачем в даній справі ґрунтується на доказах, які були досліджені в рішенні Смілянського міськрайонного суду від 13 лютого 2017 року та в результаті його перегляду неминуче вплине на рішення по даній справі, як в частині стягнення компенсації так і в розмірі компенсації за час вимушеного прогулу, просив зупинити провадження по даній справі до розгляду справи про перегляд рішення Смілянського міськрайонного суду від 13 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами.

Представники відповідача просили клопотання про зупинення провадження задовольнити.

Позивач та представники позивача просили в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника третьої особи, представника відповідача, позивача та представників позивача приходить до наступного.

Відповідно до ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема, об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити на оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв'язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов'язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що суд повинен враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли у цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З пояснень представника третьої особи вбачається, що основною підставою для зупинення провадження по даній справі є перегляд рішення Смілянського міськрайонного суду від 13 лютого 2017 року за ново виявленими обставинами, справа про що призначена до розгляду на 15 червня 2018 року.

Однак суд не може погодитися з такими твердженнями представника третьої особи виходячи з того, що рішення Смілянського міськрайонного суду від 13 лютого 2017 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 квітня 2017 року набрало законної сили та підлягає до виконання.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.

Необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у такій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий звязок. Це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення (при оцінці юридичних фактів) для іншої справи.

Оскільки рішенням Смілянського міськрайонного суду від 13 лютого 2017 року та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 квітня 2017 року надана належна оцінка доказів, суд приходить до висновку, що про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки таке є необґрунтованим та таким що не відповідає вимогам закону відтак до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 -1 Конституції України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», ст.ст. 251, 260 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_6 - про зупинення провадження по справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Опалинська О.П.