Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 128/6226/13-ц

провадження № 61-5460св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, в інтересах малолітньої ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Берегового О. Ю., Сопруна В. В., Матківського М. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 - донька та дружина померлого.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_5 складається з 1/2 частки у праві спільної сумісної власності: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1001 га, що розташована за тією ж адресою та належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у встановлений шестимісячний строк до Вінницької районної державної нотаріальної контори подали заяви про прийняття спадщини та прийняли рішення про зміну порядку черговості спадкування на користь онуки спадкодавця, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з рішенням нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 03 грудня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна ОСОБА_5

Втрата та відсутність правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю позбавляє право спадкоємців належним чином одержати свідоцтво про право на спадщину, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня

2013 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за законом, що належало ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме на: 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області; 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1001 га, що розташована в АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що після смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у встановлений шестимісячний строк до Вінницької районної державної нотаріальної контори подали заяви про прийняття спадщини та прийняли рішення про зміну порядку черговості спадкування на користь онуки спадкодавця, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак згідно з рішенням нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 03 грудня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна ОСОБА_5 При цьому суд дійшов висновку про те, що спірне майно належало на праві власності спадкодавцю.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі, публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «РайффайзенБанк Аваль») оскаржило його в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня

2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що до участі у справі не залучено всіх осіб, при розгляді судом першої інстанції, а цивільно-процесуальним законодавством (чинним, на час розгляду справи в суд апеляційної інстанції) не передбачено залучення до участі у справі на стадії апеляційного провадження належних сторін у справі та замінювати неналежних відповідачів.

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Вінницької області від

29 вересня 2016 року та залишити в силі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня 2013 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції фактично позбавив ОСОБА_2 права власності на спадщину. Прийняття малолітньою ОСОБА_2 спадкового майна, яке перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та визнання права власності на нього не порушує права банку, оскільки право власності банкові не належить.

У грудні 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядається спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Зазначеним нормам матеріального права рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 рокуне відповідає.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5

Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_4

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті

ОСОБА_5, уклавши договір про зміну черговості одержання прав на спадщину, згідно з яким визнають за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, що належало спадкодавцю ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини.

Згідно з рішенням нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 03 грудня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна ОСОБА_5

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (частина друга стаття 1274 ЦК України).

Згідно з положеннями частини першої статті 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині.

За змістом частини четвертої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки після смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у встановлений шестимісячний строк до Вінницької районної державної нотаріальної контори подали заяви про прийняття спадщини та прийняли рішення про зміну порядку черговості спадкування на користь онуки спадкодавця, ОСОБА_2.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня 2013 року порушено права та обов?язки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки його не залучено до участі у справі, є необґрунтованими з огляду на таке.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, на підтвердження свого порушеного права ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало договір іпотеки від 03 квітня 2004 року, зареєстрований в реєстрі № 562, договір іпотеки від

05 квітня 2007 року, зареєстрований в реєстрі № 2052, договір іпотеки від

14 травня 2008 року, зареєстрований в реєстрі № 1285, згідно з якими ОСОБА_4 передала ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області та земельну ділянку площею

0,1001 га, що розташована в АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області в забезпечення виконання своїх кредитних зобов?язань.

До ОСОБА_2 відповідно до положень статті 1218 ЦК України, одночасно із спадковою масою переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_3 отримує право власності на 1/2 частки у праві спільної сумісної власності: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, та 1/2 земельної ділянки площею 0,1001 га, що розташована за тією ж адресою, та належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому до неї переходять права та обов?язки за договором іпотеки.

При переході права власності на спадкове майно, яке перебуває в іпотеці, права та обов?язки за договором іпотеки не припиняються та не змінюються. Тому доводи в апеляційній скарзі ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» про те, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня 2013 року порушено його права, є безпідставними з огляду на положення статті 1218 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає Закону.

Оскільки апеляційний суд скасував законне і обґрунтоване судове рішення суду першої інстанції, рішення апеляційного суду відповідно до статті

413 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення районного суду.

Суд касаційної інстанції відповідно до положень статті 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат за розгляд Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_1

Керуючись статтями 141, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року скасувати, залишити в силі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня 2013 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 871,13 грн (вісімсот сімдесят одну гривню тринадцять копійок) судового збору за подачу касаційної скарги.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило