Справа № 326/1028/18
Провадження № 4-с/326/1/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої - судді Стріжакової Т.В.

при секретареві Філановій В.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду міста Приморська цивільну справу за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_1, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», заінтересовані особи: старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, -

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1А, діюча в інтересах ПАТ «ВіЕйБі Банк», звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. Свої вимоги мотивує тим, що 21.04.2016 Приморським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист №326/1232/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 105768 грн. 04 коп. Цей виконавчий лист представником банку було направлено до Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області поштою.

21.06.2018 старшим державним виконавцем Лівобережного ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п.5 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». 02.07.2018 стягувач отримав вказану постанову, відповідно - строк оскарження: до 12.07.2018.

Банк не погоджується з цією постановою, вважає її незаконною, такою, що направлена не у спосіб, визначений ЗУ «Про виконавче провадження», порушує його права як стягувача.

На порушення ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків, не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обовязків. Згідно п.20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України №512/5 від 02.04.2012 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч.1ст.40 Закону.

Виконавець зобовязаний вживати передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у тому числі викликати боржника, при його неявці, направити до суду подання про його примусовий привід, про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, про розшук боржника, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (ст.10,11 Закону).

Але в постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.06.2018 вказано неповні відомості щодо результатів проведеної роботи, щодо перевірки майнового стану ОСОБА_3, тобто старшим державним виконавцем всупереч ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» вжито не всіх заходів для фактичного виконання рішення суду.

Відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) (ч.1 ст.35). Він є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку; є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (ст.3). Джерелами формування коштів Фонду, зокрема є: кредити, залучені від НБУ; кошти, що були внесені НБУ в розмірі 20 мільйонів грн. на день створення Фонду; кошти з Державного бюджету України; неустойка (штрафи, пеня), що стягується відповідно до цього Закону (ст.19).

У ПАТ «ВіЕйБі Банк» відсутні власні кошти на виконання зобов'язань перед всіма вкладниками та іншими кредиторами банку. З метою виконання вказаного Закону, в тому числі, для забезпечення виконання зобовязань банку, передбачених п.1 ч.6 ст.36 спеціального Закону, ПАТ «ВіЕйБі Банк» отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб цільову позику.

Згідно з постановою Правління НБУ від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1 Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.02.2018 №474 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 до 19.03.2020 включно.

Просить: 1) визнати дії старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №52462939 неправомірними;

2) скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.06.2018 ВП №52462939;

3) відновити виконавче провадження №52462939 з примусового виконання виконавчого листа №326/1232/15-ц, виданого 21.04.2016 Приморським районним судом Запорізької області про стягнення із ОСОБА_3 користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 105768 грн. 04 коп. (а.с.1-2,17-18).

Ухвалою суду від 13.08.2018 скарга прийнята та призначена до судового розгляду, залучено в якості заінтересованої особи ОСОБА_4, Лівобережний відділ державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.21-22).

Представник заявника ПАТ «ВіЕйБі Банк», повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, до суду направив клопотання, у якому зазначив, що скаргу підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність (а.с.24).

Заінтересована особа державний виконавець Приморського ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2, також діюча за довіреністю як представник заінтересованої особи Приморського ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, до суду направила відзив на скаргу.

У відзиві вказала, що на виконанні у Лівобережному ВДВС міста Маріуполь перебував виконавчий лист № 2/326/143/16, виданий 21.04.2016 Приморським районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором № 167 А/07-05 від 11.02.2007 станом на 13.07.2015 в загальній сумі 105768,40 грн. З викладеним у скарзі ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» ОСОБА_1 не погоджується, вважає, що старшим державним виконавцем вжито усіх можливих заходів що до виконання виконавчого документа.

04.10.2016 державним виконавцем згідно з ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких було направлено сторонам виконавчого провадження заказним листом з повідомленням. Конверт повернувся з поштового відділення з поміткою «за истечением срока хранения».11.10.2016 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. 11.10.2016 державним виконавцем, керуючись ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», були винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10576,80 грн. Згідно бази даних НАІС ЄДР МВС за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна - за боржником боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1. Вказана територія відноситься до зони проведення АТО. Виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Згідно з Реєстром цивільних повітряних суден України Civil Aircraft Register of Ukraine - повітряні судна на території України за боржником не зареєстровані. Згідно з відповіддю Держгеокадастру у Донецькій області відомості щодо надання у власність (користування) земельних ділянок боржнику відсутні. Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України місце отримання доходів боржника невідоме, відкриті рахунки у боржника відсутні, пенсію не отримує. Згідно з відповіддю Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг від 24.05.2017 боржник ОСОБА_5 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. 19.06.2017 державним виконавцем в присутності понятих встановлений факт немешкання ОСОБА_6 за місцем її реєстрації, зі слів сусідів, боржник виїхала на постійне місце проживання на територію, яка відноситься до зони проведення АТО, про що складений відповідний акт державного виконавця. Житло, в якому вона зареєстрована належить іншій особі. А державний виконавець може звернутися до суду з подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника. Крім того, Конституцією України гарантується недоторканість житла. Державний виконавець звернувся до суду з поданням про розшук боржника. Ухвалою № 6/265/159/17 (265/4854/17) від 03.08.2017 Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь в задоволенні подання Лівобережного відділу ДВС про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3 відмовлено. Державний виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Згідно з ухвалою № 6/265/79/18 (265/3164/18) від 11.04.2018 Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполь, в задоволенні подання відмовлено. Державним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого документу. Згідно з п.3 ст.451 ЦПК України просила постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги (а.с.28-29).

Відповідно до ст. 450 ЦПК неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з виконавчим листом від 16.03.2016, виданим Приморським районним судом Запорізької області по справі №326/1232/15-цр. (провадження №2/326/143/2016) 21.04.2016 за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором №167А/07-05 від 11.02.2007 станом на 13.07.2015 в загальній сумі 105 768 грн. 04 коп. На ньому маються відмітки державного виконавця, у тому числі від 21.06.2018 « п.5 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.7).

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу старшим державним виконавцем Лівобережного ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2А від 21.06.2018 зазначено, що встановлено, що виконавчий документ направляється стягувачу без виконання, так як згідно акту державного виконавця боржник за адресою: вул. Олімпійська, 79-109, м. Маріуполь не мешкає; згідно відповіді з Лівобережного відділу надання адміністративних послуг є інформація, що боржниця ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; згідно бази даних. НАІС ЄДР МВС за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані; згідно інформаційної довідки за боржницею зареєстрована квартира ІНФОРМАЦІЯ_3 (окупована територія); згідно відповіді з відділу у м. Маріуполі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області відомості щодо надання у власність (користування) земельних ділянок у ОСОБА_3 відсутні, згідно ухвали №6/265/79/18 від 11.04.2018, виданої Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя, в поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника відмовлено, згідно ухвали №6/265/159/17 від 03.08.2017р., виданої Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя у поданні державного виконавця про розшук боржника відмовлено; згідно відповіді ДФС України місце отримання доходу боржника не виявлено; пенсію не отримує; розрахункові рахунки не зареєстровані, на все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт, стягнень не було. Ураховуючи викладене, керуючись п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», постановлено виконавчий лист № 2/326/143/2016, виданий 21.04.2016, повернути стягувачу (а.с.5,31)

Згідно з супровідним листом до вказаної постанови ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» постанову про повернення виконавчого документу стягувачу направлено 21.06.2018, останнім отримано 02.07.2018 (а.с.6).

Згідно з рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» вирішено розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 20.03.2015 та призначити уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1 (а.с.3). Рішенням виконавчої дирекції фонду від 15.02.2018 продовжено строк здійснення процедури ліквідації та повноваження ліквідатора по 19.03.2020 (а.с.4).

У листі Відділу у місті Маріуполі ГУ Держгеокадастру Донецькій області від 30.05.2018 на 5 листів старшого державного виконавця повідомлено, що згідно з даними відділу на 01.01.2013 відомості щодо надання у власність, користування земельних ділянок ОСОБА_3 відсутні (а.с.40). Надано копію Реєстру цивільно-повітряних суден на Україні на 21.12.2017 (а.с.41-42).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.04.2018 (справа № 265/3164/18) в задоволенні подання Лівобережного ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовлено, вказано, що відсутні будь-які докази про наявність або відсутність у ОСОБА_3 закордонного паспорту, або наявності у компетентних органів заяви боржника про отримання такого, не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, а також те, що не застосування таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (а.с.43).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03.08.2017 (справа №265/4854/17) в задоволенні подання Лівобережного відділу ДВС м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3 відмовлено, оскільки остання не є боржником за цивільними справами про стягнення аліментів або про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, тому у суду немає законних підстав для оголошення даної фізичної особи в розшук (а.с.44).

Згідно з інформацією Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 14.05.2017 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 з 07.06.2001 по теперішній час (а.с.45).

06.10.2016 на адресу боржника направлялася поштова кореспонденція (а.с.46).

Згідно з Актом державного виконавця від 19.06.2017 при виконанні рішення Приморського районного суду Запорізької області від 21.04.2016 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості 19.06.2017 та проведенні виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_3 не мешкає за адресою: АДРЕСА_2, зі слів сусідів виїхала на непідконтрольну територію (а.с.45 зв.бік).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна - за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_3 (а.с.47).

Постановою старшого державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.10.2016 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_3 (а.с.48, 49), що внесено до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна (а.с.49).

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Заявник звернувся до суду із скаргою про поновлення свого порушеного права 10.07.2018, вказує, що повідомлення про повернення виконавчого документу отримав 02.07.2018, тобто своєчасно, сторони не виразили сумнівів щодо дотримання заявником строку звернення до суду з даною скаргою.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції; арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; накладати арешт на майно боржника; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника-юридичної особи, місце проживання, перебування боржника-фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених ч.1 цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається (ч.3 ст.37 Закону). Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову(ч.4 ст.37 Закону).

Аналізуючи та оцінюючи вказані докази у сукупності, вирішуючи заявлені у скарзі вимоги, суд виходить з наступного.

1. З матеріалів справи вбачається, що на виконані Лівобережного ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ВДВС знаходилося виконавче провадження за виконавчим листом від 16.03.2016, виданим Приморським районним судом Запорізької області по справі №326/1232/15-цр. 21.04.2016 за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором №167А/07-05 від 11.02.2007 станом на 13.07.2015 в загальній сумі 105 768 грн. 04 коп.

Судом встановлено, що 21.06.2018 старшим державним виконавцем Лівобережного ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2А винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. У цій постанові зазначено про вчинені державним виконавцем виконавчі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», а саме щодо встановлення місця реєстрації боржника; наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, розрахункових рахунків, отримання доходів та місця їх отримання; на все рухоме та нерухоме майно боржника було накладено арешт; державний виконавець звертався до суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про розшук боржника. У подальшому на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого листа стягувачу.

Заявник наполягає, що державним виконавцем вжито не всіх заходів для фактичного виконання рішення суду, оскільки до боржника не застосований примусовий привід, відсутнє звернення до суду про примусове проникнення до житла, та вважає, що державний виконавець не повно зясував матеріальний стан боржника, не в повному обсязі виконав свою роботу державного виконавця, свої посадові обовязки та не а повній мірі реалізував права державного виконавця.

Судом встановлено, що державним виконавцем відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» вжито ряд заходів щодо примусового виконання судового рішення, надані відповідні докази, які зазначені судом вище. Так, 04.10.2016 державним виконавцем згідно з ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Ним були направлені запити у Відділ у місті Маріуполі ГУ Держгеокадастру Донецькій області від 30.05.2018, у Лівобережний районний відділ надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради про місце реєстрації боржника (відповідь від 14.05.2017), отримана Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, отримано копію Реєстру цивільно-повітряних суден на Україні на 21.12.2017; до суду направлено подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України та про оголошення розшуку, у задоволенні яких судом відмовлено. Інших доказів щодо вжиття заходів щодо примусового виконання судового рішення до суду не надійшло, державним виконавцем не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем проведений вказаний обсяг роботи, але заходів щодо примусового виконання судового рішення ним застосовано недостатньо.

Суд звертає увагу, що вказані державним виконавцем запити направлялися один раз, зміна місця проживання, майнового стану боржника не перевірялася. Державним виконавцем складено Акт від 19.06.2017, яким встановлено, що ОСОБА_3 не мешкає за адресою: АДРЕСА_2, зі слів сусідів виїхала на непідконтрольну територію. Але відомості про зміну реєстрації проживання боржника державним виконавцем не добуті, і він не перевірив наявності майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, у даному жилому приміщенні; він не звертався до суду для примусового приводу боржника, для отримання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи за місцем її реєстрації. Кількість та перелік направлених запитів щодо майнового стану боржника, їх регулярність (одноразовість направлення протягом двох років) свідчить про те, що зміна майнового стану боржника не перевірялася, у тому числі перед поверненням виконавчого листа майновий стан боржника теж не перевірявся.

Суд вважає, що державний виконавець не вжив для примусового виконання судового рішення усіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», не в повному обсязі виконав свої обовязки як державного виконавця та не в повному обсязі реалізував свої права, передбачені ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Тому заявлені вимоги про визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві підлягають задоволенню.

2. Щодо вимог про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.06.2018 ВП №52462939, то суд виходить з того, що ці вимоги є похідними від зазначених вище вимог заявника (про визнання неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві). Тому вони теж підлягають задоволенню.

3. Вимоги заявника про відновлення виконавче провадження №52462939 з примусового виконання виконавчого листа №326/1232/15-ц відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 №14 передбачено, що вирішуючи скаргу, суд не вправі зобовязати посадові особи державної виконавчої служби до вчинення дій, які згідно із ЗУ «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Заявлена вимога про відновлення виконавчого провадження №52462939 з примусового виконання виконавчого листа №326/1232/15-ц, виданого 21.04.2016 Приморським районним судом Запорізької області, є вимогою до зобовязання ВДВС, її посадової особи до вчинення дій, які згідно з ЗУ «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. А це суд робити не вправі, такі обовязки ЗУ «Про виконавче провадження» вже покладені на посадові особи ВДВС.

Враховуючи викладене, у задоволені зазначених вимог заявнику необхідно відмовити.

Керуючись: Законами України «Про виконавче провадження», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 223, 233, 235,247, 259, 263-265, 273, 352, 354, 385, 447 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_1, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», заінтересовані особи: старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №52462939 неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Олєйник Л.І. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21 червня .2018 року № ВП №52462939.

У решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя: підпис ОСОБА_7

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

10.09.2018 .