Справа № 653/2857/17
Провадження № 2/653/473/18
РІШЕННЯ

іменем України

"17" квітня 2018 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Венглєвської Н.Б.,

секретаря - Копєйко Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача Міністерства юстиції України - Макушинського С.І.,

представника відповідача ТОВ «Ведикт Фінанс» - Федак Л.Р.,

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеськ в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_7 до Головного Територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», ОСОБА_5, про визнання противоправними дій, скасування рішення державного реєстратора, витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними дії державного реєстратора реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області Саликіної Т.О. щодо прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» заяви про державну реєстрацію права власності з додатками та її передачі до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г.М. «Про державну реєстрацію прав та обтяжень» № 16404727 від 10.09.2014 року, яким проведено державну реєстрацію права власності на базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3», що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 21 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (, адреса: м. Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 15-А. Витребувати від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7, базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3», що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 21.

В поданій позовній заяві позивач ОСОБА_7 зазначає, що 20.03.2006 року між ним та ВАТ «Кредобанк» був укладений кредитний договір №2/рж, відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі 170000 доларів США на строк до 01.03.2011 року, зі сплатою 14,5% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язання між ним та ВАТ «Кредобанк» був укладений договір іпотеки, посвідчений 20.03.2006 року приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Карпенко О.Г. за реєстровим №286. В іпотеку було передано базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовану в АДРЕСА_1. На момент передання нерухомого майна в іпотеку, експертна вартість майна складала 3300965,00 гривень, заставна вартість-1980579,00 гривень. 28 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником ВАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» був укладений договір факторингу, за яким банк відступив ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» право вимоги до ОСОБА_7 за кредитним договором, а 16.12.2011 року - договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. за реєстровим №5389. Письмовим повідомленням від 30.04.2014 року ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» повідомило його про укладення з ТОВ «Вердикт Фінанс» договору факторингу №104-2/рж/2014 від 28.04.2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_7 за кредитним договором №2/рж від 20.03.2006 року. Сума грошових вимог по договору склала 162576,82 гривень, однак жодних обґрунтувань та розрахунків на підтвердження саме такої суми заборгованості ТОВ ФК «Приватні інвестиції» не надало. Також, 29.04.2014 року між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ТОВ «Ведикт Фінанс» був укладений договір про відступлення вимоги за договором іпотеки від 20.06.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом нотаріального округу Деревянко В.В. за реєстровим номером №1739.

09.10.2014 року о 19 год. 13 хв. 57 сек. Державний реєстратор Реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіна Т.О. прийняла від представника ТОВ «Вердикт Фінанс» заяву про реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі договору іпотеки від 20.03.2006 року та договору про відступлення прав вимоги від 29.04.2014 року та керуючись наказом Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» від 02.04.2013 року №607/5, за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передала заяву на розгляд до Укрдержреєстру (п.3 наказу Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» від 02.04.2013 року № 607/5).

10.10.2014 року о 18 год. 24 хв. 39 сек. Державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдовановою Г.М. було прийнято рішення «Про державну реєстрацію прав та обтяжень 9 з відкриттям розділу)», індексний номер 16404727 про проведення реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ «Вердикт Фінанс».

13.10.2014 року державний реєстратор реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіна Т.О. видала ТОВ «Вердикт Фінанс» свідоцтво про право власності, індексний номер: 27993032.

24.10.2014 року ТОВ «Вердикт Фінанс» уклало з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В. за реєстровим номером №1140, згідно якому ТОВ «Вердикт Фінанс» продав ОСОБА_5 спірне нерухоме майно, що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.10.2014 року.

Передаючи заяву ТОВ «Вердикт Фінанс» про державну реєстрацію права власності та додані до неї документи до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України державний реєстратор Саликіна Т.О. керувалась наказом Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» від 02.04.2013 року з подальшими змінами, яким було визначено, що у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мінюсту заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, що виникають на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру. Проте, відповідно до частини сьомої ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті. Законодавством передбачено територіальний критерій державної реєстрації права власності. Спірне нерухоме майно знаходиться в с. Стрілкове, Генічеського району, Херсонської області, документи заявником були подані до реєстраційної служби Генічеської РУЮ, проте рішення про реєстрацію права власності приймались державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдовановою Г.М. у м. Києві, всупереч територіальності наданих державним реєстратором повноважень. Положення наказу Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» від 02.04.2013 року №607/5 не можуть бути застосовані до даних правовідносин щодо державної реєстрації, оскільки суперечить нормам Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Процедура державної реєстрації цілісна і усі стадії виконуються одним державним реєстратором, що підтверджується Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016 року.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушення зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. У відповідності до ст.ст.36 ч.1, 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Він не отримував від ТОВ «Вердикт Фінанс» письмову вимогу про усунення порушень, в переліку документів, поданих для державної реєстрації права власності, відсутні докази надсилання ТОВ «Вердикт Фінанс» ОСОБА_7 вимоги про усунення порушень та документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень від ТОВ «Вердикт Фінанс». Підставою для прийняття рішення державним реєстратором Молдовановою Г.М. стала заява-вимога від 16.05.2014 року, направлена ТОВ «Вердикт Фінанс» нотаріусу Київського міського нотаріального округу Деревянко В.В. та свідоцтво натаріуса Деревянко В.В., яке зареєстровано в реєстрі за № 2428. Державним реєстратором Саликіною Т.О. при прийняті документів, поданих для державної реєстрації права власності та державним реєстратором Молдовановою Г.М. при прийняті «Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень» індексний номер 16404727 від 13.10.2014 року не перевірено надходження вимоги про усунення порушень від ТОВ «Вердикт Фінанс», як іпотекодержателя, до позивача ОСОБА_7, як іпотекодавця. Підтвердженням отримання письмової вимоги Банку має бути повідомлення про вручення поштового відправлення, вручене та оформлене відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 та Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 року №211.Таке повідомлення як і документ про оплату послуг пересилання поштового відправлення, банк разом із іншими документами для проведення державної реєстрації права не подав. Тобто вимоги Порядку щодо надання документа, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя не виконано. Отже свідоцтво нотаріуса Деревянко В.В. від 24.06.2014 року, зареєстроване в реєстрі за №2428, не може бути доказом направлення іпотекодавцем ТОВ «Вердикт Фінанс» іпотекодержателю ОСОБА_7 письмової вимоги. Крім того, державним реєстратором не перевірено чи відмінний на час реєстрації обсяг майна від того, що передавався і/в іпотеку відповідно до договору іпотеки та чи встановлено його теперішню ринкову вартість. На час передачі нерухомого майна в іпотеку бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3» експертна вартість майна складала 3300965,00 гривень (еквівалент 653656 доларів США). На час укладання договору факторингу від 28.04.2014 року між ТОВ ФК «Приватні інвестиції» та ТОВ Вердикт Фінанс» залишок заборгованості ОСОБА_7 складала 162576,78 гривень (еквівалент 14315 доларів США). При реєстрації права власності за ТОВ «Вердикт Фінанс» в порушення ст.37 Закону України «Про іпотеку» оцінка ринкової вартості нерухомого майна не проводилась, та не простежувалось у офіційних документах до цього часу. Грошові кошти, які ТОВ «Вердикт Фінанс» був зобов'язаний відшкодувати ОСОБА_7 у відповідності з вимогами ст.37 Закону України «Про іпотеку» сплачені не були. Крім того, як зазначено в рішенні державного реєстратора Молдованової Г.М. та у свідоцтві про право власності об'єкти, як спальний будинок з терасами літ.В,в,в-1 загальною площею 314,8 кв.м, буфет з прибудовами літ.К,к,к-1 загальною площею 58 кв.м, медпункт з верандою літ.Л,л загальною площею 38,7 кв.м, вагон-будинок літ.«с» загальною площею 30,1 кв.м, вагон-будинок літ.«Ц» загальною площею 30,1 кв.м були знищені внаслідок стихійного лиха за кілька років до прийняття оскаржуваного рішення, отже на час його прийняття фізично не існували, відтак іпотека цих об'єктів є припиненою у відповідності до абз.6 ст.17 Закону України «Про іпотеку», відтак право власності на ці об'єкти не могло бути зареєстроване за ТОВ «Вердикт Фінанс» на підставі договору іпотеки. Крім того, державним реєстратором Саликіною Т.О. були прийняті документи для реєстрації не в повному обсязі, а саме: не було витребувано кредитний договір від 20.03.2006 року, договір факторингу від 28.11.2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компані «Приватні інвестиції», за яким банк відступив право вимоги до ОСОБА_7 за кредитним договором та договір про відступлення прав за договорами іпотеки між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансоіа Компанія «Приватні інвестиції» від 16.12.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулянком І.Я. за реєстровим номером №5389 та в подальшому передані державному реєстратору Молдовановій Г.М., суперечать вимогам частини сьомої ст.3 Закону №1952-ІV, оскільки приймаючи оскаржуване рішення, державний реєстратор Молдованова Г.М. вийшла за межі власних повноважень та не пересвідчилась чи відповідають подані для державної реєстрації документи вимогам чинного законодавства, що стало причиною незаконного проведення державної реєстрації права власності за ТОВ «Вердикт Фінанс», а саме в порушення вимог Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Кабміну України від 17.10.2013 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Також державний реєстратор Саликіна Т.О. прийняла заяву уповноваженої особи ТОВ «Вердикт Фінанс» Гулака Віктора Михайловича 09.10.2014 року о 19 годині 13 хв.57 сек., рішення про державну реєстрацію індексний номер 16404727 прийнято державним реєстратором Молдовановою Г.М. 10.10.2014 року о 18 годині 24 хв.39 сек., після закінчення робочого часу реєстратора.

Крім того, з метою виконання наказу господарського суду Херсонської області від 19.07.2013 року №923/488 про стягнення з ФОП ОСОБА_7 на користь Генічеської РДА основного боргу у розмірі 386880,00 гривень та трьох процентів річних у розмірі 11606,40 гривень ст.державним виконавцем ВПВР Управління ДВС в Херсонській області було накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно ОСОБА_7 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна ОСОБА_7 Проте 09.10.2014 року в період з 16 год. 30 хв. до 19 години, тобто безпосередньо перед прийняттям заяви ТОВ «Вердикт Фінанс» про державну реєстрацію права власності постановою начальника ВПВР Управління ДВС в Херсонській області від 09.10.2014 року даний арешт був знятий, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень був вилучений запис №6230739 від 04.07.2014 року про обтяження нерухомого майна ОСОБА_7 та був накладений арешт на все майно ОСОБА_7 крім бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3». Наведене свідчить про наявність домовленості між ТОВ «Вердикт Фінанс», державним реєстратором Саликіною Т.О., та керівництвом УДВС в Херсонській області щодо спільних узгоджених дій з метою перереєстрації права власності на майно на ТОВ «Вердикт Фінанс». В результаті домовленості та узгоджених дій ТОВ «Вердикт Фінанс», керівництва УДВС в Херсонській області та державного реєстратора Саликіної Т.О. фактично відбулося рейдерське захоплення належного позивачу ОСОБА_7 нерухомого майна бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3», яке перейшло у власність ТОВ «Вердикт Фінанс» з порушенням визначеного законом порядку, без проведення оцінки та в подальшому було продано фізичній особі ОСОБА_5, чим позивачу ОСОБА_7 була завдана шкода у великих розмірах та внаслідок незаконних дій даних осіб, був позбавлений права власності на належне йому нерухоме майно з порушенням встановленого законом порядку та без надання справедливої компенсації.

Відповідно до ст.317,319 ЦК України лише власнику належить право розпоряджатись своїм майном за власною волею. Відповідно до ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права на його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо: було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або у особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивача, як власника, поза його волею, позивач має право витребувати майно від добросовісного набувача за правилами пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені возовні вимоги та підтримав обставини викладені в позові та наполягав на обґрунтованості заявлених позовних вимог позивача ОСОБА_7, так як при реєстрації прав власності за заявою ТОВ «Вердикт Фінанс» державними реєстраторами були порушені територіальний критерій державної реєстрації, процедура державної реєстрації цілісна і усі стадії виконуються одним державним реєстратором. Державними реєстраторами не в повній мірі не перевірено надходження вимоги про усунення порушень від ТОВ «Вердикт Фінанс», як іпотекодержателя, до позивача ОСОБА_7, як іпотекодавця, не були виконані всі вимоги закону, які передбачають державну реєстрацію права на нерухоме майно. Також просив звернути увагу на висновки Верховного суду України щодо застосування норм права, до даних правовідносин викладені позивачем у позовній заяві. Просив задовольнити позов.

Представник відповідача Головного управління юстиції в Херсонській області та Міністерства юстиції України за дорученням Макушинський С.І. пред'явлені позовні вимоги до відповідачів не визнав, та в обґрунтування своєї позиції пояснив, що

Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України та іншими актами законодавства України. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року 30 квітня 2016 року завершився перехідний період для децентралізації владних повноважень у сфері державної реєстрації нерухомості. Відповідно до закону суб'єктами державної реєстрації є виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві, Севастополі державні адміністрації, нотаріуси та акредитовані суб'єкти. Оскільки реєстраційна справи на об'єкт нерухомого майна з приводу державної реєстрації знаходиться на зберіганні в Генічеській районній державній адміністрації, тому заявлені вимоги не можуть бути виконані Міністерством юстиції України. Стосовно розгляду заявлених позовних вимог позивач покладався на розсуд суду.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Фінанс» за дорученням Федак Л.Р. пред'явлені позовні вимоги позивача також визнала, заперечувала проти задоволення позову, свої заперечення обґрунтувала наступним. Посилання позивача на те, що реєстраційні дії мали бути прийматись державним реєстратором, що приймав заяву не має жодного правового обґрунтування. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не регулює в повному обсязі процедуру при реєстрації за договором іпотеки, а тому в даному випадку цілком законно застосовано Наказ Міністерства Юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб», який зареєстровано в МЮУ 02.04.2013 року, а отже є нормативно-правовим актом України в силу Указу президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерства та інших органів виконавчої влади від 03.10.1992 року №493/92 та положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади затверджену КМУ від 28 грудня 1992 року №731. Державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України. Даний наказ не визнано таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Посилання позивача про відсутність повідомлення позивача про усунення порушень зобов'язання у менш як тридцятиденний строк не знаходить свого підтвердження та суперечить доданим доказам у справі. Відповідна заява-вимога від 16 травня 2014 року була направлена ОСОБА_7 з вимогою сплатити борг, а в разі невиконання вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс» буде змушене задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З свідоцтва від 24.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_7 особисто отримав заяву-вимогу ТОВ «Вердикт Фінанс» 19 травня 2014 року. Відповіді та будь-якої іншої інформації, в тому числі заперечень щодо отриманої заяви-вимоги на адресу приватного нотаріуса до 12 год.00 хв. 24 червня 2014 року не надходило. Більше того, до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було долучено повідомлення про вручення поштового відправлення на ім'я ОСОБА_7 від приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Деревянко В.В.

Посилання позивача на відсутність частини приміщень не знаходять свого підтвердження, а тому не може братись до уваги, адже докази по справі мають бути належними та допустимими в силу ст.ст.57-59 ЦПК України. Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» передбачено порядок прийняття такого рішення. Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 46 Порядку встановлено наступний перелік документів за іпотечним договором. Для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник крім документа, що підтверджує виникнення. Перехід та припинення речових прав на нерухоме майно (договір іпотеки, перехід права вимоги), подає: завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги (наявна заява вимога від 16 травня 2014 року); документ , що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не визначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця (наявне свідоцтво від 24 червня 2014 року та рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_7 заяви-вимоги).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації прав власності за іпотекодержателем. Ненадання кредитного договору та договору факторингу не можуть бути прийняті до уваги судом, так як по-перше відповідні документи не входять до переліку необхідних документів, а по друге державний реєстратор у відповідності до п.15 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення; повноважень заявника; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень праві на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Згода ОСОБА_7 в силу п.40 Порядку не вимагалась. Дія цього пункту не поширюється на випадки внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно, реєстрація яких проведена до 01 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Щодо наявності арешту на нерухоме майно ОСОБА_7, просить звернути увагу на те, що в момент подачі заяви про реєстрацію права та проведення самої реєстрації прав власності, то заборон та арештів на базу відпочинку не було, а тому дії державного реєстратора проведено у відповідності до норм чинного законодавства України. Та якщо заборони були, то в силу п.46 Порядку це не перешкоджало державному реєстратору проводити реєстраційні дії, так як іпотека виникла у березні 2006 року. Також просила врахувати, що рішення апеляційного суду Херсонської області від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_7 про визнання кредитного договору, договору іпотеки припиненим та визнання договору факторингу (переуступки) недійсним відмовлено, що в сукупності свідчить, що ТОВ «Вердикт Фінанс» на законних підставах визнав за собою право власності на майновий комплекс. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідачки ОСОБА_5 за дорученням ОСОБА_6, пред'явлені позовні вимоги до відповідачки ОСОБА_5 не визнала, заперечувала у задоволенні позову, свої заперечення обґрунтувала наступним. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач зобов'язаний довести ряд обставин, наявність яких визначить підстави для витребування спірного майна від добросовісного набувача. Такими обставинами є наступні: наявність права власності позивача на майно, а відтак і його право на витребування цього майна; факт вибуття майна з володіння позивача і знаходження його у відповідача; факти, які доводять незаконність володіння відповідачем майном позивача; факти, які доводять відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин щодо спірного майна. Право витребувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник майна. Статтею 388 ЦК України передбачено вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією із таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача (добровільно укладений договір іпотеки). Положеннями ст.388 ЦПК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Крім того, до теперішнього часу вказаним майновим комплексом володіє саме ОСОБА_7, який веде на його території підприємницьку діяльність, сплачує рахунки за комунальні послуги, отримує дохід. Відповідно до положень ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи у неї відсутнє, не може бути задоволений. Відповідно до положень частини першої ст.388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. ТОВ «Вердикт Фінанс» добровільно продав майно, яке законно було передано підприємству та добровільно від ОСОБА_7, що підтверджується наявним в матеріалах справи договором купівлі-продажу, а також рішенням Апеляційного суду Херсонської області. Просила також відмовити в задоволенні позову.

Суд вислухавши пояснення представника позивача відносно заявленого позову, заперечення представників відповідачів, дослідивши докази надані сторонами, вважає встановленими наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 20.03.2006 року уклав з ВАТ «Кредобанк» кредитний договір №2/рж, відповідно до умов якого банк йому надав кредит у сумі 170000 доларів США на строк до 01.03.2011 року, зі сплатою 14,5% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та ВАТ «Кредобанк» був укладений договір іпотеки, посвідчений 20.03.2006 року приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Карпенко О.Г. за реєстровим №286. В іпотеку було передано базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовану в АДРЕСА_1. На момент передання нерухомого майна в іпотеку експертна вартість майна складала 3300965,00 гривень, заставна вартість-1980579,00 гривень. 28 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником ВАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» був укладений договір факторингу, за яким банк відступив ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» право вимоги до ОСОБА_7 за кредитним договором, а 16.12.2011 року - договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. за реєстровим №5389. Письмовим повідомленням від 30.04.2014 року ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» повідомило позивача ОСОБА_7 про укладення з ТОВ «Вердикт Фінанс» договору факторингу №104-2/рж/2014 від 28.04.2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_7 за кредитним договором №2/рж від 20.03.2006 року. Сума грошових вимог по договору склала 162576,82 гривень, однак як вказує позивач жодних обґрунтувань та розрахунків на підтвердження саме такої суми заборгованості ТОВ ФК «Приватні інвестиції» не надало. Також, 29.04.2014 року між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ТОВ «Ведикт Фінанс» був укладений договір про відступлення вимоги за договором іпотеки від 20.06.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом нотаріального округу Деревянко В.В. за реєстровим номером №1739.

09.10.2014 року о 19 год. 13 хв. 57 сек. Державний реєстратор Реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіна Т.О. прийняла від представника ТОВ «Вердикт Фінанс» заяву про реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі договору іпотеки від 20.03.2006 року та договору про відступлення прав вимоги від 29.04.2014 року та керуючись наказом Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» від 02.04.2013 року № 607/5, за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передала заяву на розгляд до Укрдержреєстру (п.3 наказу Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» від 02.04.2013 року № 607/5).

10.10.2014 року о 18 год. 24 хв. 39 сек. Державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдовановою Г.М. було прийнято рішення «Про державну реєстрацію прав та обтяжень 9 з відкриттям розділу)», індексний номер 16404727 про проведення реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ «Вердикт Фінанс».

13.10.2014 року державний реєстратор реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіна Т.О. видала ТОВ «Вердикт Фінанс» свідоцтво про право власності, індексний номер: 27993032.

24.10.2014 року ТОВ «Вердикт Фінанс» уклало з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В. за реєстровим номером №1140, згідно якому ТОВ «Вердикт Фінанс» продав ОСОБА_5 спірне нерухоме майно, що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.10.2014 року.

Позивач ОСОБА_7 вважає, що рішення про державну реєстрацію було прийняте державним реєстратором Молдовановою Г.М. з порушенням територіальності, надані державному документи не відповідали вимогам закону, оскільки позивач, як іпотекодавець, не отримував від ТОВ «Вердикт Фінанс», як іпотекодержателя письмову вимогу про усунення порушення із зазначенням стислого змісту порушених зобов'язань, вимоги про виконання порушеного зобов'язання у менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, що прямо передбачено ст.35 Закону України «Про іпотеку».

Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р.

Згідно із ч. 1 ст. 2 цього Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 4 Закону державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності, інші речові права, похідні від права власності, тощо.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 10 Закону передбачено, що державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

У відповідності до ст.3 ч.7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІУ в редакції від 13.05.2014 року державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті. Отже законодавство передбачено територіальний критерій державної реєстрації прав власності.

Вимогами ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції на час прийняття рішення про державну реєстрацію) встановлено, що у державній реєстрації прав та обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав.

Судом встановлено, що спірне майно знаходиться в с. Стрілкове, Генічеського району Херсонської області. Документи заявником ТОВ «Вердикт Фінанс» були подані до реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції, проте рішення про реєстрацію права власності приймались державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдовановою Г.М. в м. Києві, всупереч територіальності наданих державним реєстраторам повноважень. Отже суд погоджується з доводами позивача, що рішення державного реєстратора Молдованової Г.М. прийняті з порушенням вимог ч.1 п.2 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Заперечення представника відповідача ТОВ «Вердикт Фінанс», що державний реєстратор керувався Наказом Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» віл 02.04.2013 року №607/5, а тому державна реєстрація нерухомого майна є законною, на думку суду не може бути прийнята судом, оскільки це суперечить нормам Закону України від 01.07.2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а у разі суперечності норм підзаконного акту, яким є Наказ Міністерства юстиції України, нормам закону, слід керуватися нормами закону, який регулює дані правовідносини. На дані обставини звертав увагу Вищий адміністративаний суд в своїй ухвалі від 06.12.2016 року №К/800/18038/16, де зазначав, що процедура державної реєстрації цілісна і усі стадії виконуються одним державним реєстратором.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимог про усунення порушення. В цьому документі законом передбачено, що потрібно бути зазначено стислий зміст порушення зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання даної вимоги. Також передбачено, якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Пунктом 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України передбачено, які потрібно надати документи для державної реєстрації.

До позовної заяви позивачем долучено копію заяви-вимоги директора ТОВ «Вердикт Фінанс» Бровко О.О., з якою він звернувся до Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Деревянко В.В. та копія свідоцтва на підставі заяви-вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс». Про існування даної заяви-вимоги, копія якої була надана позивачем, стала йому відомо при ознайомлення в Генічеському ВП ГУНП в Херсонській області з реєстраційною справою щодо бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3»

Позивач вказував у судовому засіданні, що даної вимоги не отримував, а представник відповідача ТОВ «Вердикт Фінанс» наполягала, що дана заява-вимога була отримана позивачем, що підтверджується поштовим повідомленням, наданим нею для дослідження в судовому засіданні, де вказано працівником пошти, що 19.05.2014 року вручено особисто ОСОБА_7 Однак дослідивши дане поштове повідомлення судом встановлено, що відмітка про вручення листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Деревянко Вікторії Вікторівні здійснено працівником поштового зв'язку, в якому є її підпис і саме нею вказано, що «вручено 19.05.14 особ. ОСОБА_7» . В даному повідомленні відсутній особистий підпис ОСОБА_7 про отримання, що ставить під сумнів отримання даної заяви-вимоги позивачем, оскільки в позовній заяві позивач і в судовому засіданні його представник заперечували дану обставину.

Представником відповідача в додаткових поясненнях на підтвердження отримання заяви-вимоги позивачем, вказувалося, що оскільки лист, як оригінал є лише у ОСОБА_7, а у нотаріуса наявний лист на звичайних листах, а не на бланках суворої звітності, то це підтверджує його отримання. Однак як встановлено, у представника позивача мається копія даної заяви-вимоги, а не оригінал, як це вказує представник відповідача. Аналогічна копія позивачем долучена до позову, яку як вказує представник позивача отримав у реєстраційній справі після ознайомлення з нею у Генічеському ВП ГУНП, де вона знаходиться у зв'язку з розслідування кримінального провадження.

Суд дослідивши доводи позивача та його представника та заперечення представника відповідача із вищезазначених підстав вважає, що доводи представника відповідача не спростовують доводи позивача. Суд погоджується з тим, що дійсно позивач не отримував заяву-вимогу про усунення порушення зобов'язання згідно кредитного договору.

Право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки позасудовими способами, виникає у випадку залишення без задоволення вимог іпотекодержателя щодо усунення порушень основного зобов'язання або умов договору згідно зі ст.35 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель має право набути у власність предмет іпотеки на наступний день після спливу строку усунення порушень основного зобов'язання, вказаного у письмовій вимозі, надісланій боржнику та іпотекодержателю і якщо у вказаний час вказані порушення не будуть усунені або вимога буде залишена без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства. Суд вважає, що відповідач не надав переконливих доказів, що позивач отримав належним чином заяву-вимогу, яка би підтверджувала завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, а тому суд вважає переконливими і доведеними вимоги позивача в цій частині. Надане державному реєстратору свідоцтво нотаріуса Деревянко В.В. від 24.06.2014 року, зареєстровано в реєстрі за №2428, не є доказом отримання письмової заяви про усунення порушення, який в подальшому став підставою для державної реєстрації права власності за відповідачем ТОВ «Вердит Фінанс». Дані обставини викладені і у правовій позиції Верховного суду щодо застосування норм права, яка є обов'язковою для інших судів, а саме в постанові Верховного суду України від 11.04.2017 року №21-1458а16.

Доводи позивача, щодо дій реєстраторів є незаконними щодо державної реєстрації права власності на спірне майно із-за надання не в повному обсязі необхідних документів та інших обставин викладені в позовній заяві, також найшли своє підтвердження. Державний реєстратор не перевірив, чи відмінний на час реєстрації обсяг майна від того, що передавався в іпотеку при його укладенні та не встановлено його теперішня ринкова вартість. Реєстратор для вчинення реєстраційних дій з реєстрації права власності має перевірити не тільки наявність, а і зміст і повноту поданих документів. В договорі іпотеки від 20.03.2006 року містить договір про задоволення вимог іпотекодержателя у формі застереження. Відповідно до п.5.4.1 договору іпотеки у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець передає у власність іпотекодержателю предмет іпотеки. Ціна придбання визначається шляхом експертної оцінки предмету іпотеки на день придбання. В наданих документах, поданих для державної реєстрації права власності, відсутня експертна оцінка предмету іпотеки, що є порушенням застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (п.5.4.1 договір іпотеки від 20.03.2006 року), на що державний реєстратор Молдованова Г.М. приймаючи рішення про державну реєстрацію не звернула увагу. Державний реєстратор Молдованова Г.М. не відмовила ТОВ «Вердикт Фінанс» у державній реєстрації прав, чим порушила вимоги п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З урахуванням доводів позивача стосовно обґрунтованості заявленого позову, суд вважає їх доведеними. Дії Державного реєстратора реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Т.О. та державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г.М. слід визнати незаконними, так як ними дійсно було проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Вердикт Фінанс» на базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3» з порушенням Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови кабміну від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», а тому прийняті ними рішення стосовно державної реєстрації права власності на базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3» за ТОВ «Вердикт Фінанс» підлягають скасуванню.

Також суд вважає доведеними і заявлені позовні вимоги стосовно витребування майна на користь позивача на підставі ст.388 ЦК України від ОСОБА_5, базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташований в АДРЕСА_1, який вона придбала на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2014 року. Оскільки спірне майно вибуло з володіння позивача, як власника поза його волею, що було встановлено в судовому засіданні, тому позивач має право витребувати майно від добросовісного набувача, яким себе вважає відповідачка ОСОБА_5, за правилами ст.388 п.3 ч.1 ЦК України, так як рішення про реєстрацію права власності за ТОВ «Вердикт Фінанс» є незаконним. Заперечення відповідачки ОСОБА_5, що набутим спірним майном вона не володіє фактично, тому підстав для витребування даного у неї не має і судом не приймається, оскільки в судовому засідання було доведено незаконна державна реєстрація права власності за відповідачем по справі «ТОВ «Вердикт Фінанс» на базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3», та вибуття нерухомого майна поза волею власника позивача по справі, тому є законні підстави для витребування майна на користь позивача.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача стосовно відшкодування судових витрат з відповідачів пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 388 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_7 - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного реєстратора реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області Саликіної Т.О. щодо прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» заяви про державну реєстрацію права власності з додатками та її передачі до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України.

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Галини Миколаївни «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» №16404727 від 10.09.2014 року, яким проведено державну реєстрацію права власності на базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3», що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 21, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс».

Витребувати від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_3», що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 21.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», розташованого в м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 15-А на користь ОСОБА_7 судові витрати в сумі 1280 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_7 судові витрати в сумі 2110 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя: Н.Б.Венглєвська