РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/12392/17

Пров. №2/766/1151/18

01 червня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

секретар Сікорська Я.А.,

розглянувши в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до страхової Компанії "UNIVES", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача страхової Компанії "UNIVES" на його користь 55512,48 грн. вартість відновлювального ремонту; та вартість юридичних послуг в сумі 7000,00 грн., 640 грн. судового збору.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 06.12.2016 р. в м. Херсоні на перехресті вул. 200 років Херсона та Карбишева сталась дорожньо-транспортна пригода за участі його автомобіля "Пежо 508", державний номер НОМЕР_1, та автомобіля НОМЕР_2, належним на праві власності ОСОБА_2 Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2, який порушив правила дорожнього руху, рухаючись на красне світло світлофора, внаслідок чого сталось зіткнення, та автомобілі отримали пошкодження. Автомобіль винної особи забезпечений полісом страхування цивільно-правової відповідальності у страховій компанії "UNIVES". У визначений законом строк, він звернувся до страхової компанії, в якій застрахований автомобіль ОСОБА_2 із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, надавши пакет необхідних документів для здійснення страхового відшкодування. 20.03.2017 р. страхова компанія здійснила розрахунок страхового відшкодування в розмірі 35043,42 грн. Він, на спеціалізованій станції технічного обслуговування ТОВ "№Ампір" здійснив відновлювальний ремонт автомобіля, за який сплачено 90550,90 грн. Страхового відшкодування в розмірі 35043,42 грн., здійсненого відповідачем, вистачило лише на оплату матеріалів та запасних частин. За актом, ним сплачено ТОВ "Ампір" суму 20% ПДВ в сумі 15092,65 грн. Він звернувся до відповідача із заявою про доплату страхового відшкодування, але отримав відмову.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

18 грудня 2017 року представником відповідача подано до суду відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 06.12.2016 року о 18-20 год. в м. Херсоні сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2, який керував транспортним засобом "ЗАЗ", державний номер НОМЕР_3, та водія ОСОБА_3, який керував транспортним засобом "Пежо", державний номер НОМЕР_1. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2, відповідальність якого застрахована в ПрАТ "СК "Юнівес" за полісом АК №1940644 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. На підставі заяви ОСОБА_1, який є власником автомобіля Пежо, пошкодженого внаслідок ДТП, ПрАТ "СК "Бнівес" здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 35043,42 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля "Пежо" №140317-4 від 14.03.2017 р., складеного СОД ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 36043,42 грн. Полісом АК №1940644 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза в розмірі 1000,00 грн. Вважає, що ПрАТ "СК "Юнівес" в повному обсязі виконало зобов'язання щодо здійснення страхового відшкодування.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

16 квітня 2018 року представником позивача подано до суду письмову відповідь на відзив, відповідно до якої зазначила, що позивачем фактично здійснено відновлювальний ремонт транспортного засобу за власний кошт, на який витрачено 90550,90 грн.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що 06.12.2016 р. в м. Херсоні на перехресті вул. 200 років Херсона та Карбишева сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача "Пежо 508", державний номер НОМЕР_1, та автомобіля НОМЕР_2, належним на праві власності ОСОБА_2

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2, який порушив правила дорожнього руху, рухаючись на красне світло світлофора, внаслідок чого сталось зіткнення, та автомобілі отримали пошкодження.

09.12.2016 року ОСОБА_3 направлено ПрАТ "СК "Юнівес" повідомлення про ДТП, разом із відповідними документами. Власником автомобіля "Пежо 508", державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1.

Згідно заявки на роботи №38028 від 07.12.2016 р. ОСОБА_1 замовлено проведення робіт з діагностикою та/або ремонтом автомобіля "Пежо 508", державний номер НОМЕР_1, відповідного до якої визначено попередню вартість ремонту в розмірі 90555,90 грн.

Відповідно до наряду-замовлення №38028 від 18.02.2017 р., вказаний наряд-замовлення є актом виконаних робіт, відповідно до якого визначено загальну вартість виконаних робіт в сумі 75463,25 грн., ПДВ 20% - 15092,65 грн., що разом з ПДВ становить 90555,90 грн.

Згідно квитанцій №231 від 20.02.2017 р., №229 від 18.02.2017 р., №2028 від 23.12.2016 р. позивачем сплачено за виконані роботи 90555,90 грн.

Квитанція №2028 від 23 грудня 2016 року на суму 30000,00 грн., не може бути прийнята судом до уваги, оскільки сплачена за заказ наряд №38028 від 22.12.2016 р., який в матеріалах справи не міститься та позивачем не долучена.

Як вбачається з звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого автомобілю Пежо 508, №140317-4 від 14.05.2017 року, на замовлення ПрАТ "СК "Юнівес", виконаного суб'єктом оціночної діяльності СПД ОСОБА_5, загальна вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля складає 36043,42 грн.

Згідно страхового акту №ГО-4845/ОД по полісу №АК1940644 від 18.11.2016 р., було вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 35043,42 грн., яка згідно платіжного доручення №13218 від 16.03.2017 р. сплачена.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції яка діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Позивач здійснив відновлювальний ремонт свого автомобілю Пежо 508, ТОВ «Ампір», однак, доказів того, що вказане підприємство сертифіковано та має право на проведення ремонтних робіт автомобілів Пежо, їх обслуговування, реалізацію запасних частин, сервісних матеріалів та аксесуарів до них не надано.

Позивач зазначає, що перерахована сума не повністю покрила вартість відновлювального ремонту автомобілю, різницю якої він і просить стягнути.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На виконання наведених вище норм матеріального права страховик виплатив позивачу страхове відшкодування, розмір якого хоча і не перевищує ліміт відповідальності, проте визначено відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов договору страхування.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов'язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов'язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Враховуючи те, що позивачем не було оскаржено Розрахунку вартості відновлювального ремонту від 14.03.2017 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5, не було заявлено клопотання про проведення експертизи, то суд приходить до висновку, щодо відсутності підстав для відшкодування різниці вартості матеріальної шкоди так як немає можливості встановити чи дійсно така сума шкоди була понесена позивачем внаслідок ДТП, чи визначена вона була відповідно до вимог законодавства.

У відповідності до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволені позову відмовлено у повному обсязі, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 264-268 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 979, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 22, 29 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р.

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Страхової Компанії "UNIVES", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6