н/п 2/490/936/2018 Справа № 490/8388/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

07 вересня 2018 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді Гуденко О.А., при секретарі Кваші С.О.,

За участі позивача та представників сторін та третьої особи,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 міська рада про визнання недійсним договору дарування ,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 з подальшим уточненням позовних вимог звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 міської ради про визнання недійсним договору дарування .

Ухвалою суду від 02 жовтня 2017 року позовна заява залишена без руху з підстав несплати судового збору та необхідності визначити процесуальний статус ОСОБА_3 Після усунення недоліків та подання позову в новій редакції ухвалою суду від 15.11.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 15 травня 2018 року залучено до участі в справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору , на стороні відповідача ОСОБА_4 міську раду.

В обгрунтування позову посилалася на те, що їй та ОСОБА_3А на праві спільної часткової власності по 1/2 частці належав житловий будинок по вул.Партизанської Іскри, 1/1 в м.Миколаєві , розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м. У період 2009-2010 років частки кожного виділені в окремі адреси: вул.Партизанської Іскри, 1/1а відповідачці та вул.Партизанської Іскри, 1/1Б- позивачці . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2010 року, ухваленим у її відсутності, визначено порядок користування земельною ділянкою та виділено у користування ОСОБА_3 292 кв.м. На підставі цього рішення рішенням ММР від 24 листопада 2011 року ОСОБА_3 надано у власність земельну ділянку площею 292 кв.м для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, на підставі якого відповідачка отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку.

В подальшому рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2012 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2010 року скасовано, а в задоволенні позову про встановлення порядку користування земельною ділянкоюбуло відмовлено.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 09.10.2014 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано пункти 8 та 8.1 рішення ММР від 24 листопада 2011 року та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_3

Проте при розгляді в апеляційному суді справи за її позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою в квітні 2017 року вона дізналася, що власником житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,0292 га № 1/1А по вул. Партизанської Іскри в м.Миколаєві на підставі договору дарування від 17 вересня 2014 року стала ОСОБА_2 , договір укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Таким чином, після отримання рішення суду першої інстанції в серпні 2014 року про скасування Державного акту на право приватної власності на землю і до набуття цим рішенням суду законної сили ОСОБА_3 незаконно подарувала земельну ділянку, власником якої вже фактично не була , ОСОБА_2

Як стверджує позивачка,даний договір був обумовлений лише намаганням відповідачів уникнути цивільно-правової відповідальності та небажанням повертати ділянку і спільну часткову власність .ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3 і їй було добре відомо про те, що право власності дарувателя оспорюється в судовому порядку , отже її не можна вважати добросовісним набувачем.

Оспорюваний договір порушує права позивачки, оскільки таким чином порушується її право спільної власності на вказану земельну ділянку та право на визначення порядку користування ділянкою пропорційно до часток у праві власності на домоволодіння.

Ухвалою суду від 15.11.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 15 травня 2018 року залучено до участі в справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору , на стороні відповідача ОСОБА_4 міську раду.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_5 вимоги позову підтримали, просили про його задволення.

Представники відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти задовлення позову з підстав, виклдаених у письмовихї поясненнях та відзиві , посилаючись на те, що на час укладення договору дарувальниця була власником земельної ділянки на підставі Державного акту, виданого компетентним органом місцевого самоврядування, отже жодних порушень не було. Обставини, які виникли після укладення договру не можуть слугувати підставми для визнання його недійсним, оскільки законність правочину оцінюється на час його вчинення. Крім того, ОСОБА_2,в є добросовісним позивачем, отже в даному випадку позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, посилаючись на ст.ст. 215,216 ЦК Країни, які не можуть бути застосовані, а повинна була звертатися з віндикаційним позовом. Позивачка не є стороною оспорюваного договору , отже не може заявляти таких вимог.

Представник третьох особи ММР просив відмовити у задволенні позову з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка 13 листопада 2018 року подала заяву в новій редакції, де заявлені вимоги про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, площею 0,0292 га по вул.Партизанської Іскри, 1/1-а у м.Миколаєві, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 350 від 17 вересня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, пред'явивши ці вимоги до двох відповідачів - ОСОБА_3А, та ОСОБА_2

Проте , в ухвалі про відкриття провадження помилково зазначено, що ОСОБА_3, є третьою особою, що є опискою і підлягає виправленню за ініціативою суду без повідомлення сторін.

Відповідно до положень ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Керуючись ст.ст. 11, 12,175,269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Виправити описку в ухвалі судді про відкриття провадження по справі від 15 листопада 2017 року , виклавши назву цивільної справи в наступній редакції:

"по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО