АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5792/17 Номер провадження 22-ц/786/907/18Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі: Радько О.М.

за участі позивача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення аліментів на утримання дружини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що вона та відповідач з 30 серпня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано у відділ РАГС Полтавського міськвиконкому. Вказувала, що вона не працює, є інвалідом II групи, внаслідок загального захворювання опорно-рухового апарату, яка встановлена з 16 грудня 2014 року довічно, пенсію по інвалідності отримує в розмірі 1 312 грн., знаходиться на обліку в ПО УПФУ Полтавської області (Подільський район), інших джерел доходів не має. За рекомендаціями лікарів, їй показано нагляд травматолога, невролога, кардіолога, ендокринолога, необхідно контролювати рівень глюкози крові, продовжувати прийом медикаментів, потрібен постійний нагляд сімейного лікаря за місцем проживання, необхідно дотримуватися дієти, режиму праці та відпочинку, показано санаторно-курортне лікування. Також зазначала, що відповідач є здоровим та працездатним, інших утриманців не має, працює на Півночі Російської Федерації, отримує заробітну плату близько 190 000 ро-сійських рублів, що становить близько 85 000 грн., а тому має можливість надавати кошти. Посилаючись на те, що вона не здатна, зважаючи на розмір своєї пенсії, на придбання путівки та відпочинок, а відповідач не надає належних коштів на її утримання та лікування, якого вона потребує, позивач просила стягнути з ОСОБА_4, аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову до суду та понесені судові витрати.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2017 року до участі у справі в якості третіх, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено повнолітніх дітей позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2018 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2018 року та постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

На апеляційну скаргу свій відзив надала адвокат ОСОБА_7 в інтересах відповідача ОСОБА_4, в якому, спростовуючи доводи апелянта, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Окрім того, письмові пояснення по суті апеляційної скарги надали треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_5, в яких останні просили про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 30 серпня 1995 року перебувають у за-реєстрованому шлюбі, який зареєстровано у відділ РАГС Полтавського міськвиконкому, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1590 від 30 серпня 1995 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про одруження серії 1-КЕ №018579, зареєстрованого та виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому 07 травня 1997 року /а. с. 13/. 27 червня 2007 року ОСОБА_2 вперше встановлена II група інвалідності, внаслідок загального захворювання опорно-рухового апарату, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № /а. с. 81/.

Також судом встановлено, що на час вирішення даного спору, ОСОБА_2 не працює, є інвалідом II групи, внаслідок загального захворювання опорно-рухового апарату, яка з 16 грудня 2014 року встановлена довічно, що вбачається з копії пенсійного посвідчення № від 16 грудня 2014 року /а.с.15/.

Відповідач ОСОБА_4 працює в ТОВ «НОВАТЕК-ЮРХАРОВНАФТОГАЗ» на посаді головного спеціаліста, отриманий дохід якого від роботи за 6 місяців 2017 року становить 196 620 російських рублів, що підтверджується довідкою №5495-09 від 25 жовтня 2017 року /а. с. 149/. Позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області як пенсіонер по інвалідності та з травня 2017 року отримує пенсію у розмірі 1 312 грн., що підтверджується копією довідки №2334/ 04-22 ПО УПФУ Полтавської області від 07 липня 2017 року /а. с. 14/.

Встановивши, що позивач ОСОБА_2 хоча і є непрацездатною особою, в той же час відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» забезпечена прожитковим мінімумом, встановленим законом, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3, 4 статті 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу (ст. 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», встановлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 2017 року - 1 247 грн., з 01 липня 2017 року - 1 312 грн., з 01 грудня 2017 року - 1 373 грн.

За нормами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць визначено: з 01 січня 2018 року - 1 373 грн., з 01 липня 2018 року - 1 435 грн., з 01 грудня 2018 року - 1 497 грн.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що на час звернення до суду липень 2017 року позивач отримувала пенсію по інвалідності в розмірі 1 312 грн., на час розгляду справи 13 лютого 2018 року пенсію в розмірі 1 400 грн., отже її доходи забезпечували прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а в лютому 2018 року були вищимивід прожиткового мінімуму, встановленого законом, дійшовши висновку, що ОСОБА_2 не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Зазначений висновок районного суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України щодо застосування таких норм права, викладеному у його постанові від 16 серпня 2017 року у справі №6-1111цс17.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що як на момент звернення до суду з позовом, так і на час ухвалення судового рішення, ОСОБА_2 отримувала пенсію, розмір якої відповідав встановленому законом прожитковому мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, вірним є висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дружини, пенсія якої забезпечує прожитковий мінімум, встановлений законом.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1 Судді: /підписи/ ОСОБА_8 ОСОБА_9

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.