Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1401/15-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І. М.
Категорія 43 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т.І.

секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №289/1401/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2016 року, ухвалене під головуванням судді Невмержицького І.М. в м. Радомишль,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про поділ в натурі житлового будинку та виділ 1/2 частки земельної ділянки в натурі. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він і ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1, їм належить по 1/2 ідеальної частини будинку. Відповідач у добровільному порядку ділити житло не погоджується та прийняти рішення про поділ прилеглої до будинку присадибної ділянки. Ураховуючи викладене, ОСОБА_1, зменшивши позовні вимоги, просив суд виділити йому 1/2 частку спірного будинку в натурі, виходячи з варіанту № 3 (частка № 2) експертного висновку, а саме приміщення будинку: кімнату 1-6 площею 16,5 кв.м., вартістю 16420,00 грн; коридор 1-1 площею 9,4 кв.м., вартістю 9354,00 грн; кладову 1-2 площею 3,5 кв.м., вартістю 3483,00 грн, кухню 1-3 площею 10,4 кв.м., вартістю 10350,00 грн, господарські будівлі і споруди: сарай «Б» вартістю 12900,00 грн, погріб «И» вартістю 3756,00 грн, вбиральню «У» вартістю 2016,00 грн, огорожу М 1-2 (1/2 частину) вартістю 1185,00 грн, що складає реальну (арифметичну) частку (51/100) від всього домоволодіння вартістю 59464,00 грн. Зазначав, що готовий сплатити відповідачу грошову компенсацію у розмірі 1114,00 грн різниці вартості часток.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Виділено в натурі частки домоволодіння та надвірних споруд згідно з варіантом № 3 експертного висновку від 24.02.2016 наступним чином: ОСОБА_1, як співвласнику виділено: кімнату 1-6 площею 16,5 кв.м., вартістю 16420,00 грн, коридор 1-1 площею 9,4 кв.м., вартістю 9354,00 грн, кладову 1-2 площею 3,5 кв.м., вартістю 3483,00 грн, кухню 1-3 площею 10,4 кв.м., вартістю 10350,00 грн, господарські будівлі і споруди: сарай «Б» вартістю 12900,00 грн, погріб «И» вартістю 3756,00 грн, вбиральню «У» вартістю 2016,00 грн, огорожу М 1-2 (1/2 частину) вартістю 1185,00 грн, що складає реальну (арифметичну) частку (51/100) від всього домоволодіння вартістю 59464,00 грн. ОСОБА_2, як співвласнику виділено: кімнату 1-5 площею 22,6 кв.м., вартістю 22490,00 грн, кімнату 1-4 площею 13,2 кв.м., вартістю 13136,00 грн, літню кухню «В», вартістю 20425,00 грн та огорожу М1-2 (1/2 частину) вартістю 1185,00 грн, а всього по будівлям та спорудах (49/100) на суму 57236,00 грн. Зобов'язано обох співвласників провести ремонтно-будівельні роботи, направлені на забезпечення ізольованого користування та розпорядження приміщеннями, які виділяються співвласникам, одне від одного з урахуванням висновку експерта по варіанту № 3 та проведеного розподілу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 1114,00 грн, як компенсацію різниці при відступі реальних часток від ідеальних. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення в частині визначення варіанту поділу будинку та ухвалити в цій частині нове про поділ за варіантом №1, де вона є співвласником №2, а ОСОБА_1 - №1. Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а саме фактичне користування будинком має місце лише за варіантом №1, визначеним судовою будівельно-технічною експертизою, так як стан будинку не дозволяє виконати переобладнання за варіантом №3, переобладнання може призвести до руйнації будинку, а також судом не було взято до уваги довідку про візуальний огляд будинку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Загальні положення про право спільної власності викладені у главі 26 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до договору дарування від 06 травня 2015 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 ? частину житлового будинку АДРЕСА_2. Співвласником іншої 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_3 є відповідачка ОСОБА_2

Із технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_3 виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації «Житомирської обласної ради» 04 квітня 2012 року вбачається, що будинок складається із приміщень коридору 1-1 ( 9,4 кв.м.), кладової 1-2 ( 3,5 кв.м.), кухні 1-3 ( 104,4 кв.м.), кімнати 1-4 (13,2 кв.м.), кімнати 1-5 ( 22,6 кв.м.), кімнати 1-6 ( 16,5 кв.м.), загальною площею 75,6 кв.м.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст.364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Виходячи з положень ст.ст.183, 364, 367 ЦК України та роз'яснень, викладених у п.п.6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК та ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24 лютого 2016 року поділ (виділ) житлового будинку відповідно до ідеальних часток співвласників (1/2 та 1/2 ) та у відповідності до вимог нормативних документів вбачається можливим при умові відхилення від ідеальних часток співвласників у праві власності та вимог нормативних документів.

Згідно вказаного висновку експертизи запропоновано три варіанти розподілу домоволодіння, за якими можливий поділ житлового будинку із відступами від ідеальних часток співвласників будинку.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 просив виділити йому 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_3 згідно варіанту № 2 поділу житлового будинку для першого співвласника. ОСОБА_2 просила суд виділити їй ? частину спірного будинку в натурі для першого співвласника згідно варіанту №1 експертного висновку.

Відповідно до ст.3 ЦК України одними з загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що найбільш доцільним та правильним є третій варіант розподілу спірного будинку, оскільки відступ від ідеальних часток в одиницях площі житлового будинку залишкової вартості житлового будинку для першого співвласника менше на 4, 00 кв.м., а в одиницях вартості житлового будинку, надвірних будівель і споруд менше на 1 114 грн.

При цьому суд першої інстанції виходячи з принципу розумності та справедливості, обрав варіант найбільш оптимальний та збалансований по відношенню до прав та інтересів кожного із сторін у справі. Крім того, суд виходив із наявних можливостей виділу часток та мінімальних витрат, необхідних для переобладнання приміщень, належним сторонам у справі.

Запропонований експертом перший та другий варіанти поділу спірного будинку, апеляційний суд вважає неприйнятними, оскільки ці варіанти передбачають значно більший відступ від рівності часток та значно більшу доплату, яку позивач, якому виповнилося 81 рік, за своїм матеріальним станом не може виплатити ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_2 на надала вагомих, достовірних та достатніх доводів, стосовно виділення їй ? частини спірного будинку в натурі згідно варіанту №1 експертного висновку для першого співвласника.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ житлового будинку згідно варіанту №3 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24 лютого 2016 року.

Апеляційний суд вважає, що вказані висновки суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом першої інстанції правильно застосовано.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував рекомендації судового експерта, який у своєму висновку від 24.02.2016 № 012/15 зазначив, що заради безпеки проживаючих у будинку людей доцільно залишити варіант № 1 поділу домоволодіння (додаток № 1), є необґрунтованими, оскільки висновок експерта оцінюється судом разом з усіма доказами та обставинами й не має для суду наперед встановленого значення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що будинок має значні дефекти (тріщини у зовнішніх стінах будинку, великі тріщини між стелею, дахом і стінами) не є підставою для відмови в задоволенні позову про поділ будинку, оскільки згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24 лютого 2016 року технічний стан об'єкта оцінки визначений, як задовільний, елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії, фізичний знос 36 %.

Оскільки, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Таким чином, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 267, 268, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 12 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді