н/п 2/490/2390/2018 Справа № 490/4340/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2018 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення.

Позивач вимоги позову підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач вимоги позову визнав, просив про розгляд справи у його відсутності.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи встановлені судом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 27.06.2003 року. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сімї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце.

Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За такого, в сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються.

За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Згідно із ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивач виявляє бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу на своє дошлюбне прізвище, суд дійшов висновку, що слід в порядку ст.113 СК України, змінити прізвище позивача з «ОСОБА_1», після розірвання шлюбу, на її дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Керуючись ст. 12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст. 104, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27.06.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис №485, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354 - 355 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова