"14" вересня 2018 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
14 вересня 2018р. Справа №642/1608/18 Провадження №2/642/966/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Пшенична Т.М.;
За відсутності позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», представник якого заявив про розгляд справи за їх відсутності, відповідача ОСОБА_4;
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Звертаючись до суду позивач на підставі вимог ст. ст. 16, 526, 527, 530, 599, ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 7, 33, 34, 35, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», вимагає:
В мотивуванні вимог позивач вказав:
29.05.2006 року між Акціонерним Комерційним Банком "Райффайзенбанк Україна", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі - «Банк») та ОСОБА_4 (надалі - Відповідач) був укладений Кредитний договір № МL-700/482/2006 (далі - Кредитний договір).
Відповідачка ОСОБА_4 умови договору не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором.
13.03.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення по справі № 642/1422/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу за кредитним договором № ML-700/482/2006 від 29.05.2006 року в розмірі 130 770,28 грн.
29.05.2006 року в забезпечення виконання зобов'язань Відповідача за кредитним договором, між Акціонерним Комерційним Банком "Райффайзенбанк Україна", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі - «Банк») та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки № PML-700/482/2006 (надалі - Відповідач), відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати перед Кредитором за повне та своєчасне виконання за Кредитним договором.
Відповідно до п. 3.1 договору іпотеки, предметом іпотеки є квартира, загальною площею 46,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить Відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.05.2006 року.
Надалі між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - «Позивач») у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 10.12.2010 року та договір відступлення права вимоги від 10.12.2010 року.
Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML-700/482/2006 від 29.05.2006 року та договором іпотеки № ML-700/482/2006 від 29.05.2006 року.
Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - Позивач) перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за вищевказаними договорами.
Відповідно до Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить Відповідачу на праві власності.
Відповідно до п. 6.2. договору іпотеки, Іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення Відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України.
Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель, а в нашому випадку Позивач, має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Приписами ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» встановлено, що Позивач має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між Іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором, або Іпотекодержатель та Іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог Іпотеко держателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки Іпотеко держателя.
Таким чином, позивач заявляє позовні вимоги, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідач заперечень, щодо позовних вимог не надав.
Представник позивача на позові наполягав.
Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини:
29.05.2006р. між Акціонерним Комерційним Банком "Райффайзенбанк Україна", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_4 був укладений Кредитний договір № МL-700/482/2006.
Відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором. Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку Платежів.
В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України Відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки.
13.03.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення по справі № 642/1422/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу за кредитним договором № ML-700/482/2006 від 29.05.2006 року в розмірі 130 770,28 грн., яке на теперішній час невиконано.
29.05.2006 року в забезпечення виконання зобов'язань Відповідача за кредитним договором, між Акціонерним Комерційним Банком "Райффайзенбанк Україна", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та відповідачкою був укладений договір іпотеки № PML-700/482/2006, відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати перед Кредитором за повне та своєчасне виконання за Кредитним договором.
Відповідно до п. 3.1 договору іпотеки, предметом іпотеки є квартира, загальною площею 46,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить Відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.05.2006 року.
Надалі між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 10.12.2010 року та договір відступлення права вимоги від 10.12.2010 року.
Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML-700/482/2006 від 29.05.2006 року та договором іпотеки № ML-700/482/2006 від 29.05.2006 року.
Відповідно до п. 6.2. договору іпотеки, Іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення Відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Приписами ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» встановлено, що Позивач має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між Іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором, або Іпотекодержатель та Іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог Іпотеко держателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки Іпотеко держателя.
Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель, має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договором про задоволення вимог Іпотеко держателя також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Пунктом 6.4 договору іпотеки передбачено, що Позивач має право застосувати спосіб позасудового врегулювання в порядку, передбаченому чинним законодавством України, у тому числі згідно зі ст. ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно ст.39 - Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу,' встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» суд приходить до висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.
Згідно із частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Отже, з аналізу встановлених обставини та фактів, відповідно до положень договору іпотеки та вимог закону, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, т.я предмет іпотеки може бути реалізовано тільки на прилюдних торгах за ціною встановленою на час проведення.
Керуючись ст.11, 15, 62,81, 169, 203, 213, 215, 226, ЦПК України, ст..37 Закону «Про іпотеку», -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» судовий збір у сумі 1762грн. 00коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 30ти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв