Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/853/18
Провадження № 2/596/404/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2018 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Лисюк І.О.

за участю секретаря судового засідання Федорів О.П.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката Книша Р.В.,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів як оплату за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду про стягнення з ОСОБА_3 в її користь кошти в сумі 1947 грн. за користування газопостачанням у житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_1.

Посилається на те, що вона разом із своєю дочкою ОСОБА_3 проживає в одному житловому будинку. Між ними склались неприязні стосунки. ОСОБА_3 користується всіма комунальними послугами в тому числі і газопостачанням, але здійснювати оплату у розмірі 50 % відмовляється. Вона часто хворіє, частина коштів йде на оплату ліків, пенсії їй не вистачає. Особовий рахунок на газопостачання зареєстровано не неї.

Заборгованість по оплаті газопостачання станом на лютий 2018 року становить 3894 гривень,з яких 1947 гривень вона як споживач вже сплатила і 1947 гривень ще потрібно оплати, тобто ОСОБА_3 повинна їй відшкодувати 1947 грн.

Позивач ОСОБА_1, її захисник-адвокат Книш Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та у доповненні до позовної заяви, просили задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила факт заборгованості за спожитий природній газ перед позивачем, посилаючись на поданий попередньо відповідачем відзив, просила відмовити в задоволенні позову. Згідно відзиву відповідач не відмовляється вносити оплату за використаний нею об'єм газу, про те не вбачає підстав щодо стягнення цієї суми на користь позивача. Зазначає, що система опалення у будинку, необхідні супутні прилади - терморегулятор, стабілізатори; система опалення у літній кухні були придбані та встановлені за її кошти та з її безпосередньою участю, про що є докази. У серпні та вересні 2017 року нею витрачено значні кошти у зв'язку з необхідністю придбання надвірного газового лічильника, спеціального футляра для захисту лічильника, матеріалів для підведення газу до домогосподарства. Послуги за телефон, Інтернет, електропостачання здійснюються нею у повному обсязі через банк, або безпосередньо у касі організації. Свої виплати за газопостачання вона може розділити на певні частини при зверненні з заявою у службу газопостачання, що вона і хотіла зробити.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши докази, подані сторонами та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчать: копія паспорта позивача серії НОМЕР_3, довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданої Гусятинською селищною радою за № 214 від 31.01.2018 року, листом Гусятинської селищної ради № 1282 від 20.06.2018 року, актом обстеження комісією Гусятинської селищної ради від 27.04.2017 року (а.с.3, 5, 11-15, 26).

Згідно рахунку-фактури за оплату за спожитий природний газ за Лютий 2018 року за О/Р № 250229, відкритим на споживача ОСОБА_1, АДРЕСА_1, всього до сплати 3984,81 грн. (а.с.6).

Як встановлено матеріалами справи та визнається учасниками справи, за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 15.03.2018 року ОСОБА_1 було здійснено оплату в розмірі 800 грн. (квитанція № 15.03.0039 від 15.03.2018 року); 25.04.2018 року - в розмірі 400,00 грн. (квитанція № 25.04.0004 від 25.04.2018 року); 04.06.2018 року - в розмірі 748,00 грн. (а.с.7-9). Заборгованість по оплаті газопостачання станом на лютий 2018 року становить 3894 гривень, з яких 1947 гривень ОСОБА_1 як споживач вже сплатила, витрати по сплаті іншої частини оплати за газ згідно квитанції позивач не понесла.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ст. 68 ЖК Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст.162 даного кодексу плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частин 1,2 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Згідно ч. 1 ст. 1160 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що вимога сторони позивача щодо стягнення з відповідача частини заборгованості по оплаті комунальних послуг (оплати за спожитий природний газ) в розмірі 1947 грн. не підлягає до задоволення, оскільки ці витрати позивачем ОСОБА_1 не понесені і не є реальними збитками в розумінні ст. 22 ЦК України та, відповідно, не підлягають стягненню в її користь. Правом вимоги про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги наділені підприємства та організації, які на підстві цивільно-правових угод надали такі послуги.

Керуючись статтями 259,263-268,279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_1) про стягнення коштів як оплату за спожитий природний газ, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області або через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Дата складання повного рішення суду - 12 вересня 2018 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк