Номер провадження: 22-ц/785/3446/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

за участі секретаря Урум Т.В.

з участю:позивачки ОСОБА_2 і відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року (суддя Шенцева О.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

20.09.2017 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів і просила розірвати шлюб між ними, який укладено 23.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, а також стягнути з відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти щомісячно у розмірі 1 500 гривень до досягнення дитиною повноліття, тобто до 22.06.2033 року.

ОСОБА_5 обґрунтовано наступним.

23.04.2015 року між сторонами укладено шлюб, в шлюбі у них народилась 22.06.2015 року донька ОСОБА_4. З квітня 2017 року вони з відповідачем однією сімією не проживають і не ведуть спільне господарство через те, що відповідач вчиняє сварки, надмірно вживає алкогольні напої, у нетверезому стані застосовує до позивачки фізичну силу.

Посилаючись на те, що збереження сімї з відповідачем є неможливим, після припинення сімейних відносин дитина проживає із позивачкою і знаходиться на її повному утриманні, щомісячні витрати позивачки на утримання дитини складають 3 000 гривень, відповідач, як батько дитини, зобовязаний приймати участь в утриманні дитини, позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 року позов задоволено частково: суд розірвав шлюб між сторонами, визначив, що після розірвання шлюбу дитина залишається із позивачкою і стягнув з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду від 06.12.2017 року у частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача скасувати і постановити у цій частині нове рішення про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1 500 гривень щомісячно, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доворди особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга позивачки зазначає про наступне: рішення суду в частині не відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України у редакцій, чинній на час прийняття рішення, зокрема рішення суду не містить мотиви з яких він вважав встановленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; резолютивна частина рішення не містить висновку стосовно розподілу судових витрат; відповідно до ст. 183 ч.1 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання і зазначені обставини враховуються лише при визначенні розміру аліментів; щомісячні витрати на дитину складають 3 000 гривень; відповідач не приймає жодної участі у вихованні, утриманні, підтриманні достатнього фізичного, інтелектуального, культурного та соціального розвитку дитини; суд не врахував, що відповідач хоч офіційно не працює, але перебуває у працездатному віці і не має на утриманні інших осіб та може отримувати доходи у тому числі для сплати аліментів.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Відповідач не скористався правом надати відзив, заперечення або пояснення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

23.04.2015 року між сторонами укладено шлюб, в шлюбі у них народилась 22.06.2015 року донька ОСОБА_4 (а.с.6,7,17).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 року між сторонами розірвано шлюб, крім того, суд в рішенні визначив, що після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом із позивачкою (а.с.22,23).

Сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивачки.

Відповідач у суді апеляційної інстанції пояснив, що в теперішній час він проживає за місцем реєстрації в м. Ямпіль Вінницької області, постійно не працевлаштований, визнає, що повинен надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, і, зважаючи на складне матеріальне становище, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно по 1 000 гривень.

Позивачка і відповідач не надали ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що щомісячні витрати позивачки на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 становлять 3 000 гривень, що відповідач офіційно працевлаштований і може надавати матеріальну допомогу щомісячно у розмірі 1 500 гривень.

Між сторонами виникли правовідносини із обовязку матері і батька утримувати дитину та його виконання, які регулюються нормами СК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, вирішуючи спір у частині стягнення аліментів і стягуючи аліменти у частці від доходу відповідача виходив з того, що аліменти мають бути стягнуті саме в 1/4 частині від доходу відповідача (а.с.22,23).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду у цій частині зважаючи на наступне.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. ст. 180 ч.1, 182 ч.ч.1-3 СК України ).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст. ст. 183 ч.1, 191 ч.1 СК України).

У розумінні ст. 183 ч.1 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача.

Рішення суду першої інстанції не містить обґрунтувань стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача.

Зважаючи на те, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею позовних вимог (ст. 13 ч.1 ЦПК України), у суді заявлені вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рішення суду першої інстанції у частині стягнення аліментів в частці від доходу відповідача підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

ОСОБА_5 вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1 500 гривень підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Матеріали справи не містять жодного доказу про матеріальне становище дитини і платника аліментів.

Відповідач визнав позов частково, заявивши, що офіційно не працює і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини щомісячно у розмірі 1 000 гривень, що перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років (1492 гривень з 01.01.2018 року по 01.07.2018 року; 50% з 1492=746).

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд апеляційної інстанції виходить з матеріального становища відповідача, відсутності у відповідача інших, крім доньки, утриманців, згоду відповідача надавати матеріальну допомогу щомісячно у розмірі 1 000 гривень, і, зважаючи на зазначені обставини, вважає, що розмір аліментів слід визначити щомісячно у розмірі 1 000 гривень.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи позивачки у скарзі про те, що витрати на дитину щомісяця складають 3 000 гривень, а тому аліменти слід стягнути у розмірі 1 500 гривень не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження того, що щомісячні витрати позивачки на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 становлять зазначену суму, як відсутні докази про те, що відповідач може щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1 500 гривень.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за

захистом яких особа звернулася до суду)

Зважаючи на те, що відповідач, як батько дитини, повинен щомісячно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, порушене право позивачки підлягає захисту апеляційним судом.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про стягнення аліментів на утримання дитини в частці від доходу відповідача, рішення суду першої інстанції у цій частині на відповідає обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права, рішення суду у частині стягнення аліментів підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову частково з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України).

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 ЦПК України).

Оскільки позивачка за вимогами про стягнення аліментів, відповідно до ст. 5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору у всіх судових інстанціях, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640 гривень за розгляд справи у суді першої інстанції і 960 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на відповідача.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року у частині стягнення аліментів скасувати.

ОСОБА_5 Валентинівни про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІІН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ІІН НОМЕР_2 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, починаючи з 20.09.2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІІН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень за розгляд справи у суді першої інстанції і 960 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 11.06.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7