Номер провадження: 22-ц/785/5469/18
Номер справи місцевого суду: 493/1796/16-ц
Головуючий у першій інстанції Бодашко Л. І.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 року м. Одеса

Справа №493/1796/16-ц

Провадження №22-ц/785/5469/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, на рішення Балтського районного суду Одеської області від 23.04.2018 року, ухваленого під головуванням судді Бодашко Л.І. в м. Балті,

встановив:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, про розподіл спільного майна подружжя, з урахуванням неодноразових уточнень до позовної заяви позивач остаточно посилався на те, що з 23.10.2011 року вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого нажили спільне майно.

Враховуючи той факт, що оскільки домовленості між позивачем та відповідачем про розподіл майна не знайдено, а шлюб між ними розірвано 14.07.2016 року, позивач остаточно просив суд :

1. визнати спільним сумісним майном подружжя житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1, вартістю 95640 грн.; циркулярку вартістю 1700 грн.; холодильник «Індезіт» вартістю 1500 грн.; холодильник «Норд» вартістю 4000 грн.; електромотор вартістю 500 грн.; мотокосу вартістю 1000 грн.; електрозварювальний апарат вартістю 1000 грн.; бензопилу «Штіль» вартістю 900 грн.; електротеребілку без мотора вартістю 200 грн.; електроваги вартістю 450 грн.; зарядний пристрій вартістю 200 грн.; кутову шліфувальну машину (болгарку) вартістю 320 грн.; електродуховку вартістю 650 грн.; газову плиту вартістю 100 грн.; два газових балони по 200 грн., на загальну суму 400 грн.; тачку вартістю 650 грн.; січкарня з електромотором вартістю 2000 грн.; мопед вартістю 2000 грн.; два серванти по 400 грн. на загальну суму 800 грн.; два круглих столи по 200 грн., на загальну суму 400 грн.; чавунну плиту розміром 40х70 см вартістю 400 грн.; чавунну плиту розміром 40х40 см вартістю 100 грн.;40 листів профнастілу ( 142,5 грн. за шт.) на загальну суму 5700 грн.,шифер в кількості 25 шт. по ціні 50 грн. за 1 шт. на суму 1250 грн.,відра в кількості 6 штук по ціні 40 грн. за штуку на суму 240 грн.,тумба під телевізор вартістю 500 грн.; 2 корови «Дуня», «Ласуня» (ідентифікаційні номери UA та UA ) віком 6 років вартістю 15000 грн. за одну на суму 30000 грн., корова «Бурьонка» ( ідентифікаційний номер UA ) віком 4 роки вартістю 15 000 грн., корова «Квітка» ( ідентифікаційний номер UA ) віком 14 років вартістю 15 000 грн., теля 3 місяці ( станом на травень 2016 року) - 500 грн., тюль на 5 вікон вартістю 1500 грн. ламбрекени 2 шт. вартістю 500 грн. за шт. на суму 1000 грн., штори вартістю 1000 грнн., ковдри в кількості 2 шт. по ціні 250 за кожну на суму 500 грн., балія на 100 літрів вартістю 300 грн., ванночка на 60 літрів вартістю 200 грн., хлібопічка вартістю 650 грн., інкубатор вартістю 300 грн.; два квадратні столи вартістю 100 грн. за шт. на суму 200 грн.; чотири стільці по 40 грн. за шт. на суму 160 грн.; велосипед вартістю 1250 грн.; труба діаметром 60 см. Довжиною 5 метрів вартістю 1250 грн.;драбина вартістю 400 грн., сепаратор вартістю 500 грн., 2 бідони по 38 літрів по 300 грн. на суму 600 грн., 3 бідони по 25 літрів вартістю по 250 грн. на суму 750 грн., дерев'яні стовпчики в кількості 35 штук по ціні 20 грн. за шт. на суму 750 грн., дрова 8 м. кубічних по 300 грн. за один кубічний метр на суму 2400 грн., вугілля 3 тони по 400 грн., за тонну на суму 1200 грн.; 10 шпал по 50 грн. за шт. на суму 500 грн.; бруски, рейки, штахети на суму 2229 грн.; банки 0,5 л 60 штук вартістю по 3 грн. на суму 180 грн.; банки 1 л 60 штук по 5 грн. за шт. на суму 300 грн.; банки 3 л 80 штук по 10 грн. за шт. на суму 800 грн.; ручне точило вартістю 280 грн.; вила 4 шт. по 50 грн. за шт. на суму 200 грн.; лопати 4 шт. По ціні зо грн. за шт. на суму 120 грн.; граблі 4 шт. По 25 грн. за шт. на суму 100 грн.; 5 бочок по 200 л по ціні 50 грн. за шт. на суму 250 грн.; посуд на 300 грн., а всього майна на суму 203 469 грн.

2.Виділити у власність ОСОБА_2 наступне майно з числа спільного сумісного майна подружжя: ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, вартістю 47820 грн.; циркулярку вартістю 1700 грн.; холодильник «Індезіт» вартістю 1500 грн., мотокосу вартістю 1000 грн.; електрозварювальний апарат вартістю 1000 грн.; бензопилу «Штіль» вартістю 900 грн.; зарядний пристрій вартістю 200 грн.; кутову шліфувальну машину (болгарку) вартістю 320 грн.; газову плиту вартістю 100 грн.; газовий балон вартістю 200 грн.; тачку вартістю 650 грн.; сервант вартістю 400 грн.; круглий стіл вартістю 200 грн.; чавунну плиту 40х70 см вартістю 400 грн.; чавунну плиту розміром 40х40 см вартістю100 грн.; профнастіл - 20 листів вартістю 142,5 грн. за шт. на суму 2850 грн.; 12 листів шиферу по ціні 50 грн. на суму 600 грн.; три відра вартістю по 30 грн. на суму 120 грн.; тумбу під телевізор вартістю 500 грн.; одну корову віком 6 років вартістю 15000 грн.; корову «Буренка» (ідентифікаційний номер UA ) віком 4 роки вартістю 15 000 грн., 3-х місячне теля станом на травень 2016 року вартістю 500 грн.; тюль вартістю 750 грн.; ламбрекен у кількості 1 шт. вартістю 500 грн.; штори вартістю 500 грн.; ковдра вартістю 250 грн.; балію на 100 літрів вартістю 300 грн.; квадратний стіл вартістю 100 грн.; два стільці вартістю по 40 грн. на суму 80 грн.; велосипед вартістю 1500 грн.; трубу діаметром 60 см. довжиною 5 м. вартістю 1250 грн.; драбина драбина вартістю 400 грн.; сепаратор вартістю 500 грн.; 1 бідон на 38 літрів вартістю 300 грн.; 1 бідон на 25 літрів вартістю 250 грн., дерев'яні стовпчики 17 шт. Вартістю по 20 грн. за шт. на суму 340 грн.; 4 м кубічних дров по 300 грн. за куб. м. на суму 1200 грн.; 1,5 тонни вугілля по ціні 400 грн. за тону на суму 600 грн.; шпали 5 шт. По 50 грн. за шт. на суму 250 грн.; бруски, рейки, штахети на суму 2229 грн.; банки 0,5 л 30 шт. По 3 грн. за шт. на суму 90 грн.; банки 1л 30 шт. По 5 грн. за шт. на суму 150 грн., банки на 3 л 40 шт. по 10 грн. за шт. на суму 400 грн.; ручне точило 1 шт. вартістю 280 грн.; вила 4 шт. По ціні 50 грн. за шт. на суму 200 грн.; дві лопати по ціні 30 грн. за шт. на суму 60 грн.; граблі 4 шт. по 25 грн. за шт. на суму 100 грн.; дві бочки по 200 л по 50 грн. за шт. на суму 100 грн., а всього майна на суму 103739 грн.,

3.Стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 1290 грн. 90 коп.(т.2 а.с.18-21).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 під підтримали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 23.04.2018 року позов задоволено частково.

Виділено у власність позивача ОСОБА_2 наступне майно:

- січкарню вартістю 400,00 грн.;

- один круглий стіл вартістю 200,00 грн.;

- сервант вартістю 400,00 грн.;

- мопед вартістю 2000,00 грн., а всього майна на суму 3000,00 грн.

Виділено у власність відповідача ОСОБА_3 наступне майно:

- холодильник марки «Індезіт» вартістю 1500,00 грн.;

- тумбу під телевізор вартістю 500,00 грн.;

- тачку вартістю 650 грн.;

- один круглий стіл вартістю 200,00 грн., а всього майна на суму 2850,00 грн.

З відповідача також стягнуто на користь позивача 401,20 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Балтського районного суду Одеської області від 23.04.2018 рокуу справі №493/1796/16-ц та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції взяв до уваги тільки докази, надані відповідачкою; суд першої інстанції не надав оцінку незаконним діям відповідачки; суд першої інстанції не врахував, що частки в майні подружжя є рівними.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що правова позиція позивача на протязі розгляду справи неодноразово змінювалася та є суперечливою, суд першої інстанції вірно встановив те, що спірний будинок є особистою власністю відповідача, матеріали справи не містять докази наявності рухомого майна ,у розподілі якого судом першої інстанції було відмовлено, корова «Дуня» належить позивачу і цій факт визнаний відповідачем , проте корова була обмінена позивачем на коня ,що належав сину відповідачки ,корова «Квітка» належить сину відповідача,а корова «Ласуня» це приплід від корови «Квітки» ,що не є спільною сумісною власністю,а теля від корови «Ласуня» народилася після розірвання шлюбу сторін ,тому не є спільною сумісною власністю.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції, залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів наявного всього майна ,яке на вимогу позивача підлягає розподілу , та не спростовано те ,що спірний будинок є особистою власністю відповідача .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб №109794 від 23.10.2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 23.10.2011 року / т. 1 а.с. 6/.

У квітні 2016 року сторони розірвали шлюб і в листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, котрий уточнив в серпні 2017 року (т.2 а.с.18-20).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо поділу житлового будинку , розташованого за адресою АДРЕСА_1, суд першої інстанції вірно посилався на те, що позивачем не надані ,а матеріали справи не містять достатніх доказів того, що спірний будинок є спільною сумісною власністю подружжя.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно встановлені обставини справи та те, що зазначений будинок є спільною сумісною власністю не заслуговують на увагу ,з наступного.

З матеріалів справи вбачається , що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 17.07.2014 року визнано дійсною угоду купівлі-продажу від 19.01.2014 року про купівлю ОСОБА_6 у ОСОБА_7 житлового будинку АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_6 право власності на цей житловий будинок з господарчими спорудами /т. 1 а.с.12/.

Зазначене рішення суду першої інстанції набрало законної сили та позивачем не оскаржено.

В судовому засіданні, судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_7,з пояснень яких підтверджується те, що про придбання будинку відповідач домовлялася до укладення шлюбу з ОСОБА_2 та кошти сплачувала особисто ОСОБА_3

Судом першої інстанції вірно надано правове обґрунтування ,наявним в матеріалам справи розпискам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції та ігнорування судом пояснень свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не заслуговують на увагу , оскільки позивач у разі доведеності понесених ним витрат на ремонт придбаного відповідачем спірного будинку не позбавлений права звернення до суду з відповідним позовом щодо компенсації таких витрат у зв'язку з прийняттям участі у здійсненні ремонту будинку.

Матеріали справи не містять, а позивачем не надані докази того, що через прийняття участі у капітальному ремонті ,придбаного відповідачем будинку , вартість спірного будинку значно збільшилася у порівняні з вартістю, на час придбання такого будинку.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що сам факт перебування учасників справи у шлюбі є презумціальною підставою визнання спірного будинку спільною сумісною власністю, оскільки такий довід є припущенням та не узгоджується з чинним законодавством та спростовуються матеріалами справи.

Хоча спірний будинок був придбаний відповідачем у період перебування її у шлюбі з позивачем, проте матеріали справи не містять достатніх та безспірних доказів того, що спірний будинок був придбаний за спільні кошти подружжя. Таких доказів не було надано позивачем і в суді апеляційної інстанції.

Звертаючись з позовом до суду , позивач просив суд здійснити розподіл рухомого майна, яке було перелічено ним в позовній заяві від 12.08.2017 року (т.2 а.с. 18-20).

Суд першої інстанції вірішуючи спір, вірно посилався на те, що матеріали справи не містять, а позивачем не надані докази наявності спірного майна, у повному обсязі, яке підлягає розподілу, не надані докази вартості такого майна.

Вирішуючи спір суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що з всього майна, яке зазначене в позові, за період перебування сторін у шлюбі придбане майно, зазначене в опису майна, який складений комісією в складі старости села , депутата сільської ради, сусідів за участю сторін та з їх слів /т. 2 а.с. 22/, лише наявне січкарня вартістю 400 грн., два круглих столи загальною вартістю 400 грн., сервант вартістю 400 грн., мопед вартістю 2000 грн., холодильник марки «Індезіт» вартістю 1500 грн., тумба під телевізор вартістю 500 грн., тачка вартістю 650 грн., а всього майна на загальну суму 5850 грн. Вартість спірного майна сторони не заперечували. Вказане майно і було поділено судом між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих учасниками справи доказів.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо виходу судом першої інстанції за межі позовних вимог, оскільки вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд здійснюючи розподіл такого майна враховує права та інтереси не тільки позивача , але і відповідача.

Хоча позивачем не було заявлено позовних вимог щодо виділу частини спільного майна подружжя відповідачу, проте суд вирішуючи спір вірно встановив обсяг спільного майна та з врахуванням рівності часток подружжя, з посиланням на вимоги ст.ст. 60,70 СК України, вірно здійснив розподіл такого майна.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд не надав оцінки неправомірним діям відповідачки на увагу не заслуговують.

З матеріалів справи та з матеріалів ЖЄО Балтського ВП ГУНП в Одеській області вбачається , що як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 зверталися неодноразово до правоохоронних органів на протязі 2016 року з приводу майна, неправомірні дії відповідачки цими матеріалами не підтверджені / т.2 а.с. 4-93/.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не взято до уваги докази, надані позивачем, а взято до уваги тільки докази відповідачки, спростовуються матеріалами справи та судовим рішенням. При розгляді справи судом першої інстанції надана оцінка всім доказам, які надані сторонами та знаходяться в матеріалах справи.

Посилання апеляційної скарги на не врахування судом рівності часток майна подружжя є безпідставним.

Суд першої інстанції правомірно посилався на опис майна, придбаного подружжям в шлюбі (т.2 а.с.22), як на належний та допустимий доказ. По іншому майну, зазначеному в позові та яке просить собі виділити позивач, відсутні будь-які докази його наявності та його вартості.

Інших доводів в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 23 квітня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14.09.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області: А.А. Калараш

С.О.Погорєлова

О.М. Таварткіладзе