Постанова

Іменем України

05 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 758/7644/15-ц

провадження № 61-2625св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Курило В. П., Крата В. І.,

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року у складі судді Романа О. А. та рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року складі колегії суддів: Музичко С. Г., Рейнарт І. М., Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку.

Позовна заява мотивована тим, що 03 жовтня 2008 року акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 уклали договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі - кредитний договір) на суму 600 тис. дол. США зі строком повернення до 03 жовтня 2011 року та сплатою 15 % річних.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором 03 жовтня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 уклали договір поруки № 232417.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором банк звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 946 767,50 дол. США, який рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 листопада 2012 року задоволено.

Станом на 27 серпня 2015 року зазначене рішення суду не виконано.

Оскільки умови кредитного договору та договору поруки відповідачами невиконані, банк має право вимагати стягнути заборгованість за нарахованими процентами за період з 31 травня 2011 pоку по 19 серпня 2015 pоку в розмірі - 729 111,83 дол. США та неустойку в розмірі 500 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги позивача є обґрунтованими, однак позов подано з пропуском позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні заявлених банком вимог.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року рішення Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 531 722,28 дол. США, 500 грн пені та 3 654 грн судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, вимоги банку є обґрунтованими, однак відсотки за невиконання зобов'язання за кредитним договором підлягають стягненню з боржника в межах позовної давності, про застосування якої просили відповідачі. Порука ОСОБА_5 є припиненою.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 рокуі ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення судами норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що зміст зобов'язань позичальника та поручителя становить обов'язок щодо повернення окремих щомісячних зобов'язань, у тому числі - основного боргу та процентів, що цілком узгоджується з положеннями статті 1054 ЦК України, тому звільнення поручителя від виконання обов'язку зі сплати щомісячних відсотків є безпідставним і необґрунтованим. Підставою припинення зобов'язання є, зокрема, його виконання, проведене належним чином, у даному випадку це повернення всієї суми отриманої позики в іноземній валюті та відповідна сплата за користування кредитними коштами у вигляді відсотків. Оскільки кошти за договором у належному розмірі повернуті не були, нараховані проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню з відповідачів. Судами не встановлено та не з'ясовано фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, та не застосовані норми права, які регулюють ці правовідносини.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року поновлено ПАТ «УкрСиббанк» строк на касаційне оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Подільського районного суду м. Києва.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК Українисудом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

16 січня 2018 справу передано до Верховного Суду.

27 серпня 2018 року до Верховного Суду надійшли пояснення ОСОБА_4 мотивовані тим, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Суди встановили, що 03 жовтня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 на суму 600 тис. дол. США зі строком повернення до 03 жовтня 2011 року та сплатою 15 % річних. Підписавши договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк» (далі - Правила).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором, 03 жовтня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 уклали договір поруки № 232417.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 листопада 2012 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 946 767,50 дол. США., з яких: 566 666,66 дол. США - заборгованість за простроченим кредитом, 288 181,12 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 59 203,47 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 32 716,25 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом.

Вказане судове рішення не виконано, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом і просив стягнути заборгованість за процентами станом на 31 липня 2015 року в розмірі 729 777,83 дол. США та 500 грн неустойки за порушення виконання умов договору, передбачених пунктом 4.3 Правил, які є невід'ємною частиною укладеного договору.

Згідно з частиною першою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Встановивши, що банк звернувся до поручителя поза межами шестимісячного строку з моменту зміни строку виконання договору, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про припинення поруки ОСОБА_5 за договором поруки № 232417.

Ураховуючи наведене, доводи касаційної скарги щодо незгоди з висновками суду апеляційної інстанції в цій частині, не заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Доводи касаційної скарги банку про незгоду з розміром стягнутих апеляційним судом відсотків за користування кредитними коштами є необґрунтованими, оскільки відповідач подав заяву про застосування позовної давності, а суд мав всі підстави для застосування положень статей 256, 267 ЦК України.

В силу вимог вищевказаної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Частиною першої статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В. П.Курило

В.І. Крат