Провадження № 2/127/2090/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що 27.08.2016 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач.

04.12.2017 року відповідач залишив сімю та почав проживати окремо за адресою: АДРЕСА_1. З того часу він перестав турбуватися про сина, не допомагає матеріально та не приймає участі в утриманні дитини.

У позивача склалися надзвичайно важкі умови, оскільки вона позбавлена можливості працювати та перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною.

Відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина, що стало підставою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

Треті особи в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, заяв та повідомлень про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

27.08.2016 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач.

04.12.2017 року відповідач залишив сімю та почав проживати окремо за адресою: АДРЕСА_2. З того часу він перестав турбуватися про сина, не допомагає матеріально та не приймає участі в утриманні дитини.

У позивача важкий майновий стан, оскільки вона позбавлена можливості працювати та перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною.

Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина.

Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обовязком батьків, встановленим положеннями ст. 180 СК України, якими визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач на даний час з сімєю не проживає, матеріально не допомагає та не приймає участі в утриманні дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положеннями ч. 4 цієї статті передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходу) щомісячно підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 183 СК України, ст.ст. 4, 19, 76-81, 89, 141, 206, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працює в ПАТ «КБ «Глобус» () на користь ОСОБА_1 (м. Вінниця, Немирівське шосе, 82, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.09.2018 р.

Суддя