Справа № 513/1285/17
Провадження № 2/513/279/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Райчевої Т.М., позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

позивач 21 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказаний житловий будинок. Заповіту мати не залишила.

Брат позивача ОСОБА_3, який є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, відмовився від прийняття спадщини, тому позивач є єдиним спадкоємцем за законом.

Позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали та просили його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, надіслав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу за його відсутності (а.с.105).

Представник Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував проти задоволення позову (а.с. 106).

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) та пов'язані з визнанням права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, тому при вирішенні даного спору слід керуватись ст.ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 18 липня 1963 року).

Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до введення в дію ЦК України (а.с. 29-34), тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже підставою виникнення у спадкодавця ОСОБА_4 права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Факт належності спадкодавцеві житлового будинку АДРЕСА_1 підтверджується витягом з погосподарської книги № 4, особовий рахунок НОМЕР_3 по Ройлянській сільській раді.

Документи щодо виділення земельної ділянки для будівництва до 1969 року в Ройлянській сільській раді не збережено, про що свідчить довідка №975 від 16 листопада 2017 року Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.36, 39).

Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, вартість зазначеного житлового будинку станом на 20 листопада 2017 року складає 70968 гривень (а.с.13-28).

Ст.548 ЦК УРСР визначає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_4, виданого Ройлянською сільською радою Старокозацького району Одеської області, та серії НОМЕР_5, виданого виконавчим комітетом Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с. 6, 8).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, виданим Ройлянською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 9).

До дня своєї смерті вона була зареєстрована та мешкала в АДРЕСА_1 що підтверджено довідкою №331 від 16 липня 2011 року Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.98).

Заповіту ОСОБА_4 не залишила, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.72), тому відповідно до ст.524 ЦК УРСР має місце спадкоємство за законом.

18 липня 2001 року за заявою позивача було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4, померлої НОМЕР_8 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_7, було видано позивачу державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Борисовим І.І. 18 липня 2001 року за реєстровим № 3429. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 93-104).

Інший спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини, що підтверджено його заявою, посвідченою секретарем Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області ( а.с. 11).

Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарським спорудами, розташований в АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 40).

Таким чином, позов підлягає задоволенню і за позивачем належить визнати право власності на зазначений будинок.

Керуючись ст. ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 18 липня 1963 року), ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 10 вересня 1997 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під 131 (сто тридцять першим) номером, розташований по АДРЕСА_1 що належав ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Бучацька