Справа № 473/1932/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Висоцької Г.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

07.06.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Олександрівської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0.052 га в садовому товаристві «Сонячний», яка була передана йому в постійне користування на підставі рішення Олександрівської ради за № 85 від 29 серпня 1995 року відповідно до положень ст. 119 ЗК України та ст. 344 ЦК України.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог п. п. 3, 5, 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, а саме: не зазначено ціну позову з обґрунтуванням її розміру; не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, відсутнє зазначення доказів, які підтверджують за ким на даний час зареєстроване спірне нерухоме майно, позовна заява і її копії містять різні правові підстави визнання права власності.

Відповідно до п.п.9, 11, 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник, а у разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади; встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду; володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Так, позивачем в позовній заяві не тільки не зазначено ціну позову, а і не надано доказів проведення оцінки земельної ділянки на час звернення до суду з позовом відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», який визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів. Крім того, дійсна вартість спірного майна впливає на визначення розміру судового збору.

Вказані недоліки унеможливлюють відкриття провадження та подальший розгляд цивільної справи.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог викладений в ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу постановлює ухвалу про залишення заяви без руху, де зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне недоліки заяви, то заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

У Х В АЛ И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку - залишити без руху, надавши п'ятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали суду.

Роз'яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Висоцька Г.А.