Справа № 140/2756/17
Провадження № 22-ц/772/1496/2018
Головуючий у суді першої інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

З участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою його представником - адвокатом ОСОБА_4, на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Науменка С.М. в м. Немирів за відсутності учасників справи, зі складенням його повного тексту 10 травня 2018 року,

в цивільній справі № 140/2756/17 за позовом ОСОБА_3 до Ковалівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно пункту 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до Ковалівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

Просив визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на два місяці, після набрання рішенням суду законної сили.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 19 жовтня 1989 року секретарем Сподахівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 42, відповідно до якого вона заповіла земельну ділянку площею 2.08 га., що розташована на території Сподахівської сільської ради Немирівського району Вінницької області - ОСОБА_6.

Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі державного акту серії НОМЕР_1 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №371 від 22 листопада 2002 року.

Маючи намір прийняти спадщину, ОСОБА_3 у вересні 2017 року звернувся із заявою про прийняття спадщини до Державного нотаріуса Немирівської нотаріальної контори, проте йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців).

Позивач вказує на те, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки в період з 03.08.2003 по 24.08.2003 року ОСОБА_3, перебував на лікуванні у Вінницькій центральній районній клінічній лікарні Вінницької області з приводу пошкодження (розриву) внутрішньої колатеральної зв'язки лівого колінного суглобу та не міг пересуватися, що перешкодило з'явитися до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, позов визнає та не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 04 травня 2018 року в задоволенні позовної заяви представника позивача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 до Ковалівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04 травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до ухвалення судом незаконного та необґрунтованого рішення.

Відповідач до суду не з'явився, відзиву на апеляційну скаргу суду не направив, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.02.2003 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а/с 4).

Інформації щодо наявності спадкової справи після померлої ОСОБА_5, суду не надано.

З заповіту, посвідченого секретарем Сподахівської сільської ради Немирівського району Вінницької області 19 жовтня 1989 року вбачається, що ОСОБА_5 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла - ОСОБА_3 (а/с 5).

Встановлено, що ОСОБА_5 на день смерті належала земельна ділянка на праві приватної власності на підставі державного акту серії НОМЕР_3 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 371 від 22 листопада 2002 року (а/с 6).

Вказані докази суд прийняв до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав. Надаючи оцінку твердженню про те, що позивач був позбавлений права на подання заяви, оскільки знаходився на лікуванні, суд звернув увагу, що до отримання травми у позивача було понад 5 місяців для подання заяви про прийняття спадщини, окрім того, Верховним судом України також наголошується, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, суд не вважав пошкодження (розриву) внутрішньої колатеральної зв'язки лівого колінного суглобу непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для подання заяви про прийняття спадщини.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції неможливо, так як апеляційний суд вважає, що при вирішенні справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Представником позивача надана суду копія виписки амбулаторного хворого ОСОБА_3, оригінал якої оглянутий колегією суддів в судовому засіданні. Представник позивача обґрунтував неможливість надання такого доказу суду першої інстанції небажанням позивача розголошувати персональну інформацію про стан його психічного здоров'я, що міститься в цьому доказі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що зазначені представником, та підтверджені письмовими доказами обставини об'єктивно перешкоджали позивачу подати заяву про прийняття спадщини в установлені законом строки, а тому визнається судом поважною причиною як умовою поновлення строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід виходити із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

У частині другій статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Прийшовши до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3, апеляційний суд також звертає увагу, що відповідач визнає право позивача, а обраний позивачем спосіб захисту спрямований на поновлення прав останнього.

Згідно із положеннями пункту першого частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 367, 368, 376, 377, 382, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником - адвокатом ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04 травня 2018 року скасувати.

Визначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_4 виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області 04 липня 1997 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, два місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2018 року.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.