Справа № 454/1641/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,097га., які фактично визначена на місцевості в двох ділянках і розміщені на території Хлівчанскої сільської ради в масиві Панської гори, яка належала його тітці ОСОБА_3, що проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 і померла 19.05.1997р.

Свої вимоги мотивує наступним.

19.05.1997р. померла його тітка ОСОБА_3.

До дня смерті разом з тіткою проживали її сестри: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Вказує, що на час смерті тітки він проживав разом з нею в її будинку.

Він звернувся в нотаріальну контору із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, зокрема на вказану земельну ділянку.

За життя тітка позивача не оформила право власності на земельну ділянку і не отримала державний акт.

Позивач, подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради подав заяву, у якій вказує, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, розгляд справи просить проводити без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд не приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Із дослідженого свідоцтва про смерть встановлено, що 19.05.1997 року померла ОСОБА_3.

Згідно довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради №823 від 23.04.2018р. встановлено, що ОСОБА_3до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті з нею проживали та були зареєстровані: сестра ОСОБА_5 та племінник - ОСОБА_1, який проживав без реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач не надано та судом не здобуто доказів, того, що спадкодавцю, ОСОБА_3, дійсно належала земельна ділянка площею 2,097га., які фактично визначені на місцевості в двох ділянках і розміщені на території Хлівчанскої сільської ради.

Також, позивач не надав підтверджуючих доказів того, що він дійсно є спадкоємцем за законом майна спадкодавця (племінником померлої ОСОБА_3С.).

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Повне рішення складено 14.09.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, 06.08.1968р.н., проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2 сільська рада Сокальського району, місце знаходження: с.Хлівчани Сокальського району Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович