АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1104/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 39 ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів: Бородійчука В.Г., Фетісової Т.Л.

секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2018 року (ухваленого 27 лютого 2018 року під головуванням судді Демчика Р.В. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення виготовлено 07 березня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності,:

в с т а н о в и в :

13 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що 12 серпня 2016 року помер брат позивача - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Спадщину після його смерті прийняла позивач та дочка померлого ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позивач зазначала, що протягом тривалого часу вона опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала допомогу спадкодавцеві, який був у безпорадному стані через тяжку хворобу. Протягом більше як десяти років до дня смерті спадкодавець був повністю на утриманні позивача, а тому вона має одержати право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги та має право на 1/6 частину квартири померлого.

На підставі викладеного, позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_5, який помер 12 серпня 2016 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту, визначений законом. Крім того, позивач не надала суду переконливих доказів про те, що вона тривалий час опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавцю, який через хворобу та каліцтво був у безпорадному стані, а отже і підстав, передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України, для задоволення заявлених позовних вимог немає.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 10 квітня 2018 року подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, на не дослідження судом всебічно та неупереджено всіх матеріалів справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду даної справи нею було надано суду докази того, що вона дійсно протягом більше як десяти років доглядала за спадкодавцем, що підтверджується показами свідків, які суд неправильно сформулював та посилався на припущення цих свідків.

Крім того, суд безпідставно не взяв до уваги, як доказ надання матеріальної допомоги, квитанції про оплату житла спадкодавця чоловіком позивача, оскільки вона зі свого сімейного бюджету оплачувала проживання свого брата.

Також безпідставно не зазначив як письмовий доказ копію трудової книжки спадкодавця, яка підтверджує перебування спадкодавця у безпорадному стані та необхідність надання йому матеріальної допомоги, яку йому надавала позивач та її чоловік. Інші докази щодо джерела прибутку чи допомоги інших осіб спадкодавцю відсутні.

Зазначила, що відомостями з медичних закладів підтверджується тяжка психічна хвороба спадкодавця.

Також зазначала, що у відповідача не було взагалі обґрунтованого заперечення на предявлений позов.

10 липня 2018 року ОСОБА_4 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначала, що вона повністю погоджується з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2018 року та вважає його законним. Всі обставини по справі були досліджено повно, всебічно, обєктивно, а висновки суду дійсно відповідають фактичним обставинам справи. Просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2018 року.

Позивач ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримала 06 липня 2018 року (а.с. 28).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_4 та її адвоката ОСОБА_6, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

За змістом п. 3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147 - VІІІ від 3 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає.

Судом встановлено, що 12 серпня 2016 року помер брат позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №288938, виданим 16.08.2016 року (т.1 а.с. 5).

На момент смерті ОСОБА_5 на праві власності належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.11.1993 року (т.1 а.с. 6).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 2/3 частини вказаної квартири належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину: серія та номер 1-1410, виданий 10 серпня 2011 року Першою Черкаською державною нотаріальною конторою; серія та номер 3-837, виданий14 березня 1997 року Першою Черкаською державною нотаріальною конторою (т.1 а.с. 9).

З наявної в матеріалах справи копії спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_5 з заявами про прийняття спадщини звернулись його дочка ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_3 (т.1 а.с. 46-66)

Спадковим майном є 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом, коло яких визначено ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечувати умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Довідкою КЗ «ЧОПЛ» від 12 грудня 2017 року, яка є в матеріалах справи і досліджувались судом, підтверджується той факт, що спадкодавець ОСОБА_5 дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «ЧОПЛ» з 6 травня 2010 року по 4 червня 2010 року з діагнозом «Гострий поліморфний психотичний розлад з шизофреноподібною симптоматикою» (т.1 а.с. 164). Однак, доказів на підтвердження тієї обставини, що спадкодавець був у безпорадному стані, потребував у звязку з цим матеріальної допомоги й того, що він отримував таку допомогу від позивача, як і того в чому вона виражалась, матеріали справи не містять, а тому посилання позивача на застосування судом норми частини другої статті 1259 ЦК України, за змісту заявленим нею позовних вимог, є безпідставними.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В апеляційній скарзі, як на підтвердження утримання спадкодавця, ОСОБА_3 посилається на копію трудової книжки та копії квитанцій за оплату комунальних послуг (т.1 а.с. 106-128).

Дійсно з копії трудової книжки вбачається, що спадкодавець з 2005 року не був офіційно працевлаштований, однак, це не є підтвердженням того, що він перебував на утриманні позивача, відповідача чи інших осіб.

З копій квитанцій про оплату комунальних послуг вбачається, що відправником вказаний ОСОБА_7, а призначення платежів від ОСОБА_8, матері позивача та спадкодавця, тобто особовий рахунок в даній квартирі один та оформлений на ОСОБА_8, тому квартплата не могла оплачуватись окремо двома співвласниками пропорційно до їх часток 1/3 та 2/3, а лише за усною домовленістю між ними. Даних про те, що квартплата оплачувалась з коштів саме позивача чи її чоловіка матеріали справи не містять.

У ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції вірно оцінив покази свідків та дав їм оцінку згідно чинного законодавства, оскільки перебування спадкодавця в безпорадному стані повинно бути підтверджено належними і допустими доказами, а саме медичною документацією яка містить з цього приводу висновки фахівців що ОСОБА_5 за станом здоровя не міг сам себе обслуговувати і потребував сторонньої допомоги. Наявні в справі медичні довідки таких даних не містять, а вказують лише на певні періоди стаціонарного лікування спадкодавця.

Інші доводи апеляційної скарги, які фактично дублюють зміст позовної заяви, були предметом розгляду суду першої інстанції та їм дана належна оцінка під час розгляду справи судом першої інстанції.

Будь-яких доводів, які б давали підстави для висновку про порушення чи неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності з підстав не вірно обраного способу захисту, оскільки ч. 2 ст. 1259 ЦК України передбачено не визнання права власності на спадкове майно, а зміну черговості права на спадкування. Крім того, позивачкою не були надані належні докази на підтвердження доводів для визнання права на спадкування, передбачених ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно зясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 13 вересня 2018 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.Г. Бородійчук

ОСОБА_9