Справа № 482/235/18
Номер провадження 2/482/260/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді - Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання - Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, підписаним представником ОСОБА_4, до Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Ухвалою суду від 12 квітня 2018 р. за ініціативою суду залучено до участі у справі у якості третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

На обґрунтування позову вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка площею 11,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №407 та виданого Новоодеською райдержадміністрацією 29.04.2002 року.

За час свого життя ОСОБА_5 склав заповіт на ім'я позивача, який 24 березня 2016 року посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. та зареєстрований в реєстрі за №439, відповідно до якого заповідала позивачу все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право. Свого сина ОСОБА_3 та свою доньку ОСОБА_2 позбавила права на спадщину.

Зазначив, що спадкоємцями першої черги за заповітом є тільки він, який прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області. Його брат ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_2 позбавлені права на спадщину за заповітом.

Посилаючись на те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі його заяви про прийняття спадщини у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, просить суд про визнання за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 12 квітня 2018 р. за ініціативою суду залучено до участі у справі у якості третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, представник позивача про причини неявки до суду не повідомив.

Представник відповідача - Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання неодноразово не зявилися, про день і час розгляду справи були повідомлені неодноразово належним чином. Пояснень по справі суду не надали.

Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно матеріалів спадкової справи № 62/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Підлісне Новоодеського району Миколаївської області у віці 87 років (свідоцтво про смерть НОМЕР_3, видане Підлісненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 06 липня 2017 р.).

12 вересня 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Новоодеського нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 62/2017.

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49052150 від 12.09.2017 р., за номером у Спадковому реєстрі 12.09.2017р. зареєстрована спадкова справа №61205612, номер у нотаріуса 62/2017, місце заведення і зберігання: АДРЕСА_1, приватний нотаріус Філіпенко О.М.

Відповідно до заповіту ОСОБА_5 від 24.03.2016 року ОСОБА_1 було заповідано все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право. Свого сина ОСОБА_3 та свою доньку ОСОБА_2 позбавила права на спадщину.

За даним свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, 03.05.1956 року народився ОСОБА_1, в свідоцтві про народження якого батьком вказано ОСОБА_9, а матір'ю - ОСОБА_5.

Згідно даним свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2, в свідоцтві про народження якої батьком вказано ОСОБА_9, а матір'ю - ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6, видане Підлісненською сільською радою 02.06.1983 року ОСОБА_2 змінила прізвище на «ОСОБА_2».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області 29.12.2003 року ОСОБА_2 змінила прізвище на «ОСОБА_2».

Вказаними правовстановлюючими документами підтверджено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є рідними дітьми померлої ОСОБА_5.

У довідці Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №702/04-03 від 01.09.2017 р., що міститься у матеріалах спадкової справи, вказано, що на день смерті ОСОБА_5, яка за життя була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2, інших в тому числі малолітніх та неповнолітніх, проживаючих та зареєстрованих за вказаною адресою не було і немає.

Крім того, 04 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Новоодеського нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 62/2017.

Приватним нотаріусом Новоодеського нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко О.М. було роз'яснено, що відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Не можуть бути видані свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім'я, оскільки є спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину своєчасно.

Відомостей про існування осіб, що мали б право на обов'язкову частку у спадщині, матеріали спадкової справи № 62/2017 не містять.

Також, приватним нотаріусом Новоодеського нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко О.М. позивачу ОСОБА_1 надано роз'яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві.

За правилами ст.ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом

Згідно ст.ст. 1223, 1245 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цього Кодексу, на загальних підставах.

Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

За правилами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини.

Ст. 1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

При цьому, за правилами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкування за заповітом чи за законом, в тому числі і обов'язкової частки є правом, а не обов'язком спадкоємця. У зв'язку з чим такі особи мають реалізувати своє право шляхом здійснення визначених законом дій щодо прийняття спадщини, та, відповідно, або можуть відмовитися від реалізації нього, в тому числі не вчиненням дій, направлених на прийняття спадщини у визначеному законом порядку. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

За роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред'явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Отже, у разі втрати, пошкодження або відсутності правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця, та неможливістю у зв'язку з цим отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України.

Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини, та неможливість їх відновлення призвели до порушення прав ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, який є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є спадкоємцем за заповітом щодо належного на момент смерті спадкодавцю майна, до складу якого входить земельна ділянка площею 11,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №407 та виданого Новоодеською райдержадміністрацією 29.04.2002 року, звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, тобто набув права спадкування майна померлої, але у повній мірі реалізувати своє право на спадщину не може, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_3 право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 11,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №407 та виданого Новоодеською райдержадміністрацією 29.04.2002 року, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І. Демінська