Справа №303/1412/18
2/303/980/18
Номер стат. звіту - 51
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради місцезнаходження: м.Мукачево, пл.Духновича, 2 про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29.02.2016 року було розірвано шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Від даного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати із позивачем і на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29.02.2016 року ОСОБА_4 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дитини, однак свого обов`язку він не виконує. Ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов`язків виражається у тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки ОСОБА_6, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з нею взагалі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти тощо. Увесь час, біля трьох років, позивач сама виховує дитину, створює їй належні умови виховання, утримує її, купляє одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини і забезпечує розвиток її здібностей. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів своєї дочки, позивач вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити з мотивів викладених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову.

В судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_7 пояснила, що вона працює психологом в Мукачівському технологічному інституті і до неї за консультацією звернулась позивач ОСОБА_1 щодо своєї малолітньої дочки ОСОБА_6. Під час розмови з дитиною, нею було зясовано, що у дитини є належні умови для розвитку, однак ОСОБА_4, як свого батька, дитина не знає.

Вивчивши заяву, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджуються належними у справі доказами, що згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29.02.2016 року було розірвано шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_4, змінено прізвище позивача на дошлюбне «Роман», дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено на вихованні та утриманні матері. Цим же рішенням, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 1 000 гривень, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 7, 44).

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.04.2017 року змінено прізвище малолітньої дитини з «Ланьо» на «Роман» без згоди батька дитини ОСОБА_4 Цим же рішенням, судом було встановлено, що ОСОБА_4 самоусунувся від виховання та утримання дитини (а.с. 8, 9).

Згідно Свідоцтва про народження серії МА №3171083 від 16.12.2014 року батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 і ОСОБА_9 (а.с. 11).

ОСОБА_10 за №03-17/30 від 13.03.2018 року виданої Мукачівським НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» №10 слідує, що ОСОБА_11О, ІНФОРМАЦІЯ_3 відвідує Мукачівську НВК №10. Батько дитини ОСОБА_4 участі у вихованні дочки не приймає, дитину ніколи не приводив і не забирав (а.с. 12).

ОСОБА_12 органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради за №383/01-36 від 29.05.2018 року вбачається, що батько дитини ОСОБА_6 на протязі останніх двох років фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків: не спілкується з донькою, не займається її вихованням, не турбується про її розвиток, не опікується її здоров`ям, матеріально її не утримує, орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради вважає доцільним позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 36).

Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Частинами 7-10 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Також суд звертає увагу на Закон України «Про охорону дитинства», який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Так, зі статті 11 Закону України Про охорону дитинства вбачається, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.12 даного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ч.1 п.2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 участі у вихованні своєї малолітньої дитини не приймає, матеріально не утримує і взагалі життям та здоровям дитини не цікавиться. Крім цього, даний факт також було встановлено заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.04.2017 року, яке набрало законної сили, у справі №303/1614/17, 2/303/1144/17 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про зміну прізвища малолітньої дитини без згоди батька.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 34, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 150, 164, 165 СК України, суд, -

р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, 01.081992 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканка м.Мукачево, вул.Коцюбинського, буд.33.

Відповідач: ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканець АДРЕСА_1.

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради місцезнаходження: м.Мукачево, пл.Духновича, 2.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складений 13.09.2018 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір