Справа № 750/6841/18
Провадження № 2/750/1808/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2018 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Карапута Л.В.
секретаря Карацюба М.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

05 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів допомоги по безробіттю в сумі 7306 грн. 56 коп. та судових витрат.
Представник позивача подала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку як безробітний в Чернігівському міському центрі зайнятості з 02.02.2018 по 02.05.2018, отримував соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст.. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
З правами та обовязками, а також із відповідальністю зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач був ознайомлений під час реєстрації в центрі зайнятості, що підтверджується власним підписом відповідача в поданій ним заяві про статус безробітного від 02.02.2018 року.
Згідно ч. 1, 3 ст. 3 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на вільно обрану зайнятість. Зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.
Згідно ст.. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств).
Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України, субєктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обовязків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобовязаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, субєктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Частиною 3, 4 ст. 128 Господарського кодексу України, громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність: безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що створюється та здійснює управління заснованим ним приватним підприємством безпосередньо або через керівника, який наймається за контрактом.
Відповідно до ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Таким чином, заснувавши приватні підприємства ПП «Керуюча компанія Мрія-Сервіс» та ПП «Мрія-Сервіс» з метою одержання прибутку, відповідач вільно обрав для себе такий вид діяльності, а саме здійснення підприємницької діяльності через підприємства ним засновані.
Разом з тим, за даними Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач є керівником підприємства ПП «Керуюча компанія Мрія-Сервіс», про що останній не повідомив під час здійснення реєстрації в центрі зайнятості.
Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ПП «Мрія-Сервіс» на посаді директора в період з 01.08.2012 по 19.08.2016.
Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підстав яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Відповідно до п.п. 1 п. 37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу та ведення обліку осіб, які шукають роботу» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198 центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня початку зайнятості особи, забезпечення роботою самостійно.
Одночасно вимогами пп. 2 п. 1 Розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 №613, виплата допомоги по безробіттю припиняється з дня припинення реєстрації безробітного.
Таким чином, в звязку з виявленням факту подання недостовірних даних під час реєстрації в центрі зайнятості та набутті статусу безробітного 09.02.2018 року, а саме неповідомлення про належність до зайнятого населення, відповідач незаконно набув статус безробітного та отримав допомогу по безробіттю за період з 09.02.2018 по 01.05.2018 року в сумі 7306 грн. 56 коп.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстрований безробітний зобовязаний інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 вказаного Закону.
Статтею 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» на застрахованих осіб, зареєстрованих в установленому порядку як безробітних, покладено обовязок своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі, внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними, стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особо, яка її завдала.
Претензією про необхідність повернення коштів від 04.05.2018 №05/603 у сумі 7306,56 грн. вручено ОСОБА_1 08.05.2018 року, що засвідчено його особистим підписом, проте на день подання позову вказана сума коштів не була сплачена відповідачем, а тому підлягає стягненню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст..ст. 55, 128 Господарського кодексу України, ст. 104 Цивільного кодексу України, суд

позов Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя Л.В. Карапута