Справа № 128/1888/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28.08.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді Ганкіної І.А., при секретарі - Жигаровій Д.О., без участі сторін

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Некрасівської сільської ради Вінницького району про визнання права в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 року до Вінницького районного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до Некрасівської сільської ради Вінницького району про визнання права в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 в с. Майдан-Чапельський, Вінницького району Вінницької області.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з спадкового майна, в тому числі з права на земельну частку (пай) у землях, що перебували у колективній власності КСП ім. Чкалова с. Некрасове, Вінницького району Вінницької області, розміром 3,34 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

27 грудня 1998 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Шевчуком В.П., сільським головою Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 133, згідно якого заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право - ОСОБА_1.

ОСОБА_1, є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 Особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 - відсутні.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою: АДРЕСА_1.

Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2, який зареєстровано 30 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 218 - втрачено, тому позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) у землях, що перебували у колективній власності КСП ім. Чкалова с. Некрасове, Вінницького район Вінницької області, розміром 3,34 в умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, зареєстрованого 30 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 218.

У судове засідання позивач ОСОБА_1, представники позивача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з'явились, через канцелярію суду попередньо подали спільну заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача - Некрасівської сільської ради Вінницького району також в судове засідання не з'явився, однак, надав заяву про розгляд даної справи у його відсутності, проти задоволення даного позову не заперечує.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

З матеріалів справи судом вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.7).

За життя ОСОБА_2 27.12.1998 року склала заповіт, яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті, на що вона за законом матиме право - ОСОБА_1 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай) у землях, що перебували у колективній власності КСП ім. Чкалова с. Некрасове, Вінницького район Вінницької області, розміром 3,34 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Однак, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), який виданий на ім'я ОСОБА_2, серії НОМЕР_2, та зареєстрований 30 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 218 - втрачено, що підтверджується друкованим оголошенням в газеті «Вінниччина» від 13 червня 2018 року № 45 (23286) (а.с.14).

Право спадкодавця на земельну частку (пай) підтверджується також листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відділ у Вінницькому районі від 22 травня 2018 року № 0-2-0.20-95/105-18 (а.с.13); копією розпорядження Вінницької РДА від 24.12.2003 рок за № 1210 та додатком до нього, списком громадян, яким передаються у власність земельні ділянки, в якому під № 27 значиться - ОСОБА_2 (а.с.15-16); випискою з членів КСП ім. Чкалова с. Некрасове Вінницького район Вінницької області від 15.06.2018 року за № 273 Некрасівської сільської ради (а.с.18); копією Державного акта на право колективної власності на землю серії ВН, виданого Некрасівською сільською радою 04.04.1996 року та додатком до нього - списком громадян, що мають право на отримання державних актів, в якому під № 210 значиться - ОСОБА_2 (а.с.19-22).

Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 прийняв, так як постійно прожив та був зареєстрований разом з спадкодавцем ОСОБА_2 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за однією адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить довідка виконавчого комітету Хижинецької сільської ради Сокиринецької об'єднаної територіальної громади району Вінницької області від 15.06.2018 року за № 701 (а.с.24).

Спадкоємці першої черги за законом, спадкоємці за заповітом, особи, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні, після смерті ОСОБА_2 - відсутні, про що свідчить лист з Вінницької районної державної нотаріальної контори від 21.07.2018 року, з якого вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Однак, оформити нотаріально свої спадкові права на вищезазначене майно позивач не може, оскільки оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) втрачено, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19.06.2018 року (а.с.27).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно до роз'яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно до положень ч.ч.1-4,9,10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції 1992 року). Земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК, вбачається, що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом установлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землях, що перебували у колективній власності КСП ім. Чкалова с. Некрасове, Вінницького район Вінницької області, розміром 3,34 в умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я ОСОБА_2, оригінал якого втрачено; при житті спадкодавиця на законних підставах використовувала своє право на земельну частку (пай), що підтверджено наведеними вище доказами; позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 та спадщину прийняв належним чином, в свою чергу з зазначеної вище причини, позасудовим порядком позивач позбавлений можливості оформити свої права, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ч.3 ст.200, ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) у землях, що перебували у колективній власності КСП ім. Чкалова с. Некрасове, Вінницького району Вінницької області, розміром 3,34 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, зареєстрованого 30 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 218.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А.Ганкіна