РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представників сторін - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь 5528,61 грн. в рахунок відшкодування шкоди заподіяної здоров'ю, 58867,66 грн. в рахунок відшкодування втраченого заробітку за час, який минув з моменту ДТП до 30 червня 2017 року, а також 25000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Посилається на те, що 04 липня 2014 року о 20-05 год. в м. Харкові по вул. Гв. Широнінців, в районі будинку № 101/99 відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_4, та велосипедиста ОСОБА_1, а саме водій автомобіля Ford - ОСОБА_4 перед зміною напрямку руху не впевнився в тому, що це безпечно та скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 Винним у вчиненні вказаної ДТП визнано водія ОСОБА_4 Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події позивач зазнав тілесних ушкоджень та з діагнозом: забійна рана лобної області, забиття м'яких тканин голови, забиття грудної клітини, забиття шиї та правового плеча, - його було доставлено каретою швидкої допомоги до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 04.07.2014 року по 08.07.2014 року. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, і в відповідності до рекомендацій лікаря КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова - продовжити обстеження і лікування за місцем проживання, продовжив обстеження та лікування в закладах охорони здоров'я: КЗОЗ "Харківська міська поліклініка №10", КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня № 27", Інституту патології хребта та суглобів ім. проф. Ситенко, "Харківській міській клінічній лікарні № 14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана", Інституті неврології психіатрії та наркології національної академії медичних наук України, Інституті неврології психіатрії та наркології національної академії медичних наук України, Інституті медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров'я України, КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня № 7", клініка "ЦМЄИ". В подальшому відчув значне погіршення самопочуття з квітня 2015 року, коли посилилось оніміння в ногах, болі в хребті. З 30.03.2015 р. по 10.04.2015 р. перебував на обстеженні в м. Дніпропетровськ в "ГУ УДНДІ медико-соціальних проблем інвалідності", де встановлено діагноз: синдром енцефалопатії 1 стадії, остеохондроз шийного відділу хребта, протрузії дисків С3-4, легкий больовий синдром (цервікокраніалгія). Порушення функції шийного відділу хребта 1 ст., слабо виражений антено-невротичний синдром, посттравматична хронічна нейросенсорна туговухість 1 ст. з 2сотрін. Зазначає про те, що погіршення здоров'я та самопочуття продовжується і до тепер, зокрема, вбачається, значне погіршення зору, слуху і загального самопочуття неврологічного характеру, про що свідчить додана до заяви медична документація. Тілесні ушкодження отримані ним в наслідок ДТП 04.07.2014 року спричинили дуже тривалий розлад його здоров'я у зв'язку з чим він втратив здатність працювати за професією. До дорожньо-транспортної пригоди проблеми із здоров'ям були відсутніми, що підтверджується результатами періодичного медичного огляду працівника, для робіт з підвищеною небезпекою. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в АТ "СК "АХА Страхування" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АІ 6730872. На підставі вказаного договору ОСОБА_4 застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1, а страхова компанія відповідно взяла на себе обов'язок, у випадку настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), відшкодувати потерпілому шкоду, заподіяну життю і здоров'ю з вини страхувальника. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілого становить 100000 грн. Посилається на те, що АТ "СК "АХА Страхування" зобов'язана відшкодувати шкоду, заподіяну ОСОБА_4 У зв'язку з лікуванням свого здоров'я, ушкодження якого було заподіяне внаслідок ДТП, поніс матеріальні витрати з придбанням лікарських засобів у розмірі 5528,61 грн. У зв'язку з ушкодженням здоров'я був позбавлений можливості працювати по спеціальності за освітою та останньому місцю роботи (пов'язаною з підвищеною небезпекою), оскільки стан здоров'я став не відповідати вимогам, що висуваються до даної категорії працівників. Влаштуватися на іншу роботу після ДТП позивач також не може, оскільки його супроводжують раптові розлади здоров'я неврологічного характеру і сильного погіршення зору та слуху, змушений постійно спостерігатися у лікарів та регулярно проходити лікування у закладах охорони здоров'я. Отже, з моменту ДТП і до теперішнього часу ушкодження здоров'я, отримане внаслідок ДТП, позбавило його можливості отримувати заробіток шляхом трудової діяльності. Розмір втраченого заробітку за час, який минув з моменту ДТП по 30 червня 2017 року становить 58867,66 грн. Крім того, йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в дуже тривалому розладі здоров'я і триваючому погіршенні його стану. В момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, в результаті якої йому були заподіяні тілесні ушкодження, переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє життя. Зазначає про те, що ДТП значним чином вплинула на його життя та призвела до зміни звичного укладу його життя. Заподіяну йому, винними діями ОСОБА_4, моральну шкоду оцінює в розмірі 25000,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2018 року відмовлено в задоволені клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2018 року відмовлено в задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі.

Позивач у вступному слові позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідачів в солідарному порядку заподіяну йому матеріальну шкоду у зв'язку з придбанням ліків, компенсувати втрачений заробіток, а також заподіяну моральну шкоду в повному обсязі.

Представник відповідача АК "СК "АХА Страхування" у вступному слові проти задоволення позову заперечувала. Відповідно до поданих до суду заперечень посилалась на безпідставність пред'явлених вимог до страховика. Позивачем не було подано заяву до страховика про здійснення страхового відшкодування в установлений законом строк, що дає страховику підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Позивачем надано чеків на суму 5663,87 грн. з яких чеки на суму 732,23 грн. не читабельні (№ 12926, № 13089, №13460, № 13566, № 49583, № 161988 від 17.04.2014 р. та № 71283, № 124374 від 18.11.2015 р.), без пред'явлення читабельного варіанту неможливо пов'язати зі страховим випадком. Чеки за 11.2014, 11.2015, 02.2015, 2017 р. не підтверджені медичною документацією. Крем дитячий на суму 5 грн., та з/д білет "Харків-Дніпро" на суму 145,93 грн. - неможливо пов'язати зі страховим випадком. Сума, яка підтверджена документами, складає 3263,15 грн. Щодо відшкодування втраченого заробітку за час, який минув з моменту дорожньо-транспортної пригоди до 30 червня 2017 року зазначають, що період, на який позивач втратив працездатність, відповідним закладом охорони здоров'я не підтверджується, належних доказів позивачем не надано. Позивач на власний розсуд визначив період втрати працездатності з моменту дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до документів, які містяться в матеріалах справи, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 04.07.2014 р. по 08.07.2014 р. та в період з 02.09.2014 р. по 09.09.2014 р. Щодо можливості стягнення моральної шкоди посилаються на те, що відповідно до вимог закону, страхове відшкодування за заподіяну моральну шкоду, незалежно від розміру заподіяної моральної шкоди, визначається в залежності від розміру матеріальної шкоди, заподіяної здоров'ю потерпілої особи та в даному випадку становить 163,16 грн. Крім того, зазначають про те, що страхова компанія не може нести відповідальність за заподіяну винною особою шкоду в солідарному порядку.

Представник відповідача ОСОБА_4 у вступному слові проти задоволення позову заперечувала, в його задоволенні просила відмовити. Відповідно до поданого відзиву посилалась на необґрунтованість позовних вимог. Посилається на те, що внаслідок ДТП позивач отримав незначні тілесні ушкодження у вигляді забиття м'яких тканин. За результатами медичного обстеження, проведеного безпосередньо після ДТП з 04.07.2014 р. по 08.07.2014 р. та дослідженнями, - ніяких патологій не було виявлено та було рекомендовано лікування за місцем проживання. Тобто, позивач після ДТП не потребував госпіталізації та йому не було призначено фактично жодних ліків. Позивач значно перебільшує вплив саме ДТП на стан його здоров'я та його хворобливий стан. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин. За відсутності висновку відповідної медичної експертизи неможливо зробити висновки чи пов'язані поставлені позивачу медичні діагнози саме з ДТП, яке відбулось 04.07.2017 року. Позивачем не надано доказів про наявність причинно-наслідкового зв'язку між отриманими ним у ДТП забоями м'яких тканин та тими захворюваннями на які позивач посилається в обґрунтування вимог. Позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про необхідність застосування вказаний у чеках ліків ні по їх найменуванню (призначенню) ні по вказаній у чеках кількості. З приводу вимоги позивача про стягнення в солідарному порядку компенсації втраченого заробітку, посилається на її необґрунтованість. Позивачем, в обґрунтування вказаної вимоги, не надано жодного документа про освіту та працевлаштування. Доказів на підтвердження того, що позивач є непрацездатною особою суду надано не було. Доказів на підтвердження спричинення діями відповідача моральної шкоди не надано. Зазначає про те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в АТ "СК "АХА Страхування", у зв'язку з чим, відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок ДТП, яка мала місце з вини ОСОБА_4, має нести страхова компанія в межах ліміту відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 26.08.2014 року, справа № 643/10942/14-п, встановлено, що 04.07.2014 року о 20-05 год. ОСОБА_4 керував автомобілем Форд, реєстраційний номер НОМЕР_2, в м. Харкові по вул. Гв. Широнінців, в районі будинку №101/99 при повороті праворуч та в порушення а. 10.4. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, перед зміною напрямку руху не впевнився в тому, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з велосипедистом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода.

Вказаною постановою ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку за результатами перевірки матеріалу дорожньо-транспортної пригоди Московського району, ЄО ХМУ ГУМВС України в Харківській області № 779 від 05.07.2014 року УДАІ № 1472 від 07.07.2014 року встановлено, що 04.07.2014 року о 20-45 год. в районі будинку № 101/99 по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові водій автомобіля Форд Фокус, д/н НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: АДРЕСА_1, виконуючи поворот праворуч, перед зміною напрямку руху не впевнився в тому, що це буде безпечним, внаслідок чого сталося зіткнення з велосипедистом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 Зазначено про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди постраждав ОСОБА_1, з діагнозом: забійна рана лобної області, забиття м'яких тканин голови, забиття грудної клітини, забиття шиї та правого плеча, був доставлений до ХМКЛШНМД ім. Мещанінова.

З виписки КЗОЗ "ХМКЛШНМД" ім. проф. О.І. Мещанінова від 08.07.2014 року з медичної карти № 19531 вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділення політравми з 04.07.2014 р. по 08.07.2014 р. з діагнозом забійна рана лобної області, забиття м'яких тканин голови, забиття шиї та правого плечового суглоба. В рекомендаціях зазначено - лікування у офтальмолога, травматолога за місцем проживання.

Відповідно до наданих позивачем копій медичної документації проходив обстеження та лікування з приводу наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.07.2014р.

З виписки з історії хвороби стаціонарного хворого КЗОЗ "ХМКЛ №27" № 5544 від 09.09.2014 р. щодо ОСОБА_1 вбачається, що встановлено діагноз - стан після перенесеного забою м'яких тканин голови. Лікворно-венозна дистензія. Спонділоартоз С3-6. Гострий двосторонній посттравматичний колхеоневрит. Простий мипічний астигматизм очей. Хронічний бронхіт, ремісія. Виразкова хвороба 12 палої кишки. В анамнезі хвороби зазначено про те, що вважає себе хворим з 2008 року, коли після перенесеної ОРВІ почали турбувати головні болі. Лікувався амбулаторно. Після цього не лікувався, за медичною допомогою не звертався. Погіршення з 04.07.14 р., коли при ДТП приблизно об 20.00 год. в районі вул. Гв. Широнінців та вул. Ком. Уборевича, будучи велосипедистом, був збитий легковим автомобілем. Спостерігалась короткочасна втрата свідомості, нудота, блювоти не було. Перехожими викликана МШД, доставлений в ХМКЛШНМД у відділення політравми, де знаходився з 04.07.14 р. по 08.07.14 р. Діагноз: забійна рана лобної області. Забій м'яких тканин голови. Забій грудної клітини. Забій м'яких тканин голови. Забій грудної клітини. Забій м'яких тканин області шиї. Забій м'яких тканин правого плечового суглоба. Періокулярна гематома. Виписаний без покращення. Рекомендовано подальше лікування у невропатолога за місцем проживання. Після цього лікувався амбулаторно у невропатолога за місцем проживання (отримував церраксон в/м №10, магнія сульфат в/м № 10, диклоберл в/м, бегатис). 10.07.14 р. консультувався в ХМКЛ № 30 сурдологом, проведено аудіограму - гострий двосторонній посттравматичний кохлеоневрит. Призначено лікування: лізину есцинат в/в, актовегин в/в, нейробіон в/м. Інєкції виконував в процедурному кабінеті ХМП № 10. На фоні лікування стан не покращився. 01.09.14 р. при повторному огляді сурдологом рекомендовано до лікування додати нейромедин 1,5%-1.0 мл. в/м. 28.08.14 р. оглянутий невропатологом за місцем проживання. Видано направлення на стаціонарне лікування в неврологічне відділення ХМКЛ № 27. В плановому порядку госпіталізовано до 27 ХМКЛ на лікування.

Приписами ч.ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Питання про наявність в діях відповідача ОСОБА_4 вини у скоєні ДТП 04.07.2014 року судом не вирішувалось з огляду на те, що вказана обставина встановлена постановою суду, яка набрала законної сили та сторонами не оспорювалась.

В ході судового розгляду встановлено та не заперечувалось сторонами, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в АТ "СК "АХА "Страхування".

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до вказаних норм закону та обставин справи, суд не вбачає підстав для виникнення солідарного обов'язку відповідачів з відшкодування заподіяної позивачу шкоди.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Цивільним законодавством, ч. 1 ст. 1194 ЦК України, закріплено положення відповідно до якого особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач в позовній заяві посилається на те, що своєчасно звертався до страхової компанії з заявою про здійснення страхового відшкодування, проте відповіді не отримав.

Відповідно до відповіді АТ "Страхова компанія "АХА Страхування" вих. № 1280/17/21 від 01.08.2017 р. повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування. Зазначено про те, що заяву про здійснення страхового відшкодування було подано страховику 03.07.2017 року з пропущенням строку звернення до страховика.

Приписами ч. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Доказами, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано жодних доказів звернення до страховика з заявою про здійснення страхового відшкодування у встановлений законом строк.

Відповідно до п. 37.1.4 ч. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи те, що ДТП мала місце 04.07.2014 року, а відповідно до відповіді АТ "Страхова компанія "АХА Страхування" вих. № 1280/17/21 від 01.08.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування лише 03.07.2017 року, - суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення шкоди з страховика.

Разом з тим, суд дійшов висновку про те, що заподіяна позивачу шкода підлягає стягненню безпосередньо з ОСОБА_4

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З приводу вимоги позивача про стягнення витрат на придбання ліків, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.07.2014 року позивачу було заподіяно тілесні ушкодження, останнього було госпіталізовано до закладу охорони здоров'я на підтвердження чого в матеріалах справи наявні копії виписок медичних установ.

Враховуючи те, що сторонами по справі клопотання про проведення судово-медичної експертизи заявлено не було, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.

З наданих до суду виписок з історій хвороб вбачається, що позивачу призначались ліки для лікування наслідків заподіяних йому ушкоджень. Позивачем надані квитанції та відповідний розрахунок з якого вбачається, що загальний розмір витрачених на лікування коштів становить 5528,61 грн.

Разом з тим, суд дійшов висновку про те, що не підлягає задоволенню та повинна бути виключена з загальної суми витрат на лікування вартість квитка на потяг ЄИ № 039616 в розмірі 145,93 грн., як така, що безпосередньо не пов'язана з лікуванням позивача.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1195 ЦК України відшкодуванню потерпілому підлягають витрати на придбання ліків.

Враховуючи викладене, вимога позивача про відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю підлягає частковому задоволенню в розмірі 5382,68 грн.

З приводу вимог позивача про відшкодування втраченого заробітку слід зазначити наступне.

Фізична або юридична особа, згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.

З копії трудової книжки позивача НОМЕР_3 вбачається, що відповідно до запису № 48 від 05.11.2013 року - звільнений з роботи згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін на підставі наказу № 65-ОС від 05.11.2013 р.

Відомостей про виконання позивачем ОСОБА_1 договірних зобов'язань на час ДТП суду не надано та матеріали справи не містять.

З наданих суду копій медичних документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 04.07.2014 р. по 08.07.2014 р., на підтвердження чого надано виписку із медичної карти № 19531 КЗОЗ "ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова", та з 02.09.2014 р. по 09.09.2014р. на підтвердження чого матеріали справи містять виписку із історії хвороби стаціонарного хворого № 544 КЗОЗ "ХКМЛ № 27".

Документів про наявність у позивача інвалідності чи іншого захворювання, яке обмежує працездатність, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, а саме той факт, що позивач на час ДТП не працював, документів на підтвердження втрати працездатності не надав, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині.

З приводу вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди, суд зазаначає наступне.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що внаслідок ДТП 04.07.2014 р., винуватцем якої визнано відповідача ОСОБА_4, позивачу були заподіяні тілесні ушкодження, які спричинили розлад здоров'я останнього, призвели до порушення звичного для нього ритму життя, з урахуванням вимог розумності та справедливості, обставин справи, суд вважає за можливе позовні вимоги в цій частині задовольнити частково в розмірі 2000 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди з відповідача ОСОБА_4, в іншій же частині позовних вимог слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача, відповідно до задоволеної частини позовних вимог, на користь держави стягуються витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1166-1168, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 45, 79-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 5382,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 2000,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко