УХВАЛА

31 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 237/2675/17

провадження № 61-42703ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 18 липня 2018 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, до ОСОБА_1 про відшкодування коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 14 серпня 2017 року у задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 18 липня 2018 року рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 14 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, щомісячну адресну допомогу у розмірі 4 741,28 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 18 липня 2018 року, у якій заявник просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 4 741,28 грн, яка станом на 01 січня

2018 року не перевищує ста розмірів мінімуму для працездатних осіб (1 762,00х100=176 200,00).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції визнав вказану справу малозначною.

Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга має для неї виняткове значення, проте заявником у скарзі не зазначено, в чому полягає таке виняткове значення. Сама по собі вказівка на скрутне становище не свідчить про таке виняткове значення у розуміння підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 18 липня 2018 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, до ОСОБА_1 про відшкодування коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун