АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 628/3414/17 Головуючий суддя І інстанції Шалімов Д. В.
Провадження № 22-ц/790/3838/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м.Харків.

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів Бурлака І.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 04 травня 2018 року (головуючий суддя Шалімов Д.В.) по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 106 000 грн. за кредитним договором та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору №HAD0AN00020009 від 25 червня 2007 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 75 693 грн. 99 коп. на термін до 24 червня 2014 року, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач бов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань станом на 07 листопада 2017 року має заборгованість у розмірі 328 284 грн. 37 коп. Від цієї суми віднімається сума, яка була задоволена рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2011 року з відповідача на користь позивача, яка складала 117 952 грн. 80 коп. Залишок становить 210 331 грн. 57 коп. Позивач звертає увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 106 000 грн.

Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 04 травня 2018 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просять скасувати вказане рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування скарги зазначили, що судом першої інстанції було ухвалено рішення без всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин по справі, без належної оцінки доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказано, що відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 25.06.2007 року отримала кредит у розмірі 75693,99 грн. на термін до 24.06.2014 р. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 07.11.2017 року має заборгованість - 328284,37 грн., яка складається з наступного: - 30911,60 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 49330,28 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 5171,20 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 242871,29 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської обл. від 02.11.2011.

Зазначили, що сума заборгованості до стягнення з урахуванням рішення суду становить 210331, 57 грн. визначена Банком на свій розсуд сума заборгованості до стягнення становить 106000 грн., яку банк просив стягнути.

Послались на те, що матеріали справи містять всі належні розрахунки заборгованості.

Вказали, що з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем після стягнення заборгованості за рішенням суду платежів не провадилось, що свідчить про невиконання рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської обл. від 02.11.2011.

Зауважили, що стягнення заборгованості за рішенням суду не припинило кредитних зобов'язань між сторонами за договором.

Також Банком суду було надано письмові пояснення. У них зазначено, що тіло кредиту у розмірі 545, 64 грн. - це сума страхових платежів, що були здійснені банком на підставі доручення Клієнтом за умовами кредитного договору, які Банк сплатив після ухвалення рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської обл. від 02.11.2011.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, за участі представника банку, та відсутності інших учасників судового засідання, належним чином повідомлених про розгляд справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, 25 червня 2007 року уклали кредитний договір № HAD0AN00020009, відповідно до п. 7.1 якого, банк надав відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий у АКБ «ПРИВАТБАНК» поточний рахунок № НОМЕР_2 ТОВ «Автоприват» на строк з 25 червня 2007 року по 24 червня 2014 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 75 693 грн. 99 коп., з метою купівлі автомобіля DAEWOO NEXIA. Відповідач зобов'язалася щомісяця погашати кредит в сумі 1 237 грн. 06 коп.

Відповідно до п. 7.3 вказаного Договору, забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним Договором виступає застава автомобіль DAEWOO NEXIA.

Згідно п. 5.1 Договору, він діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування Позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк».

17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 8006727).

Представник позивача вказав, що відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань станом на 07 листопада 2017 року має заборгованість у розмірі 328 284 грн. 37 коп. Від цієї суми віднімається сума, яка була задоволена рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2011 року з відповідача на користь позивача, яка складала 117 952 грн. 80 коп. Залишок становить 210 331 грн. 57 коп. Позивач звертає увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 106 000 грн., яка складається з наступного:

- 545 грн. 64 коп. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту);

- 23 136 грн. 03 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 2 262 грн. 40 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 80 055 грн. 93 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

На підтвердження вищевказаної заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № HAD0AN00020009 від 25 червня 2007 року, станом на 07 листопада 2017 року.

Згідно копії заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2011 року позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Приват Банк» до ОСОБА_1, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість станом на 12 серпня 2011 року у сумі 117 952 грн. 80 коп., судовий збір у розмірі 1 179 грн. 53 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Рішення суду набрало законної сили 14 листопада 2011 року.

Отже, з відповідача на користь позивача вищевказаним рішенням була стягнута заборгованість за договором, який є також предметом розгляду в даній цивільній справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів дійсного розміру заборгованості, а також доказів щодо виконання рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2011 року. Крім того, забезпеченням виконання відповідачем зобов'язань за даним кредитним договором виступає застава - автомобіль DAEWOO NEXIA, жодних відомостей щодо якого позивачем не надано. За таких обставин, розмір дійсної заборгованості за кредитним договором №HAD0AN00020009 від 25 червня 2007 року не є доведеним.

Проте, такими висновками суду колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законом.

Факт укладення спірного кредитного договору та порушення його умов з боку ОСОБА_1 встановлено заочним рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2011 року, а тому доказуванню у даній справі не підлягають.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як доказ невиконання відповідачем заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2011 року позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що після ухвалення вказаного рішення суду ОСОБА_1 не провадилось погашення заборгованості (а.с. 5-7).

Вказана обставина не була спростована ОСОБА_1 та не було надано доказів виконання заочного рішення суду від 02.11.2011.

З огляду на викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні позову.

Представником банку було надано пояснення стосовно суми, яку вони просять стягнути як тіло кредиту.

Відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору, укладеного між учасниками справи, позичальник (ОСОБА_1.) звертається до Банку про надання йому кредиту на оплату чергових страхових платежів відповідно до Договорів страхування, укладених відповідно до п. 2.2.7 даного Договору, і доручає Банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно Договорів страхування. Перерахування кредитних коштів Банк зобов'язується провадити у випадку не пред'явлення Позичальником документів, що підтверджують оплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел, до дат їхньої сплати, передбачених Договорами страхування. Перерахування коштів на сплату чергових страхових платежів здійснюється в національній валюті України.

На виконання вимог даного пункту Договору позивачем було сплачено чергові страхові платежі 22.06.2012 та 21.06.2013 по 272 грн. 82 коп., що підтверджено даними розрахунку заборгованості (а.с. 7).

Доказів того, що зазначені платежі були виконані відповідачем самостійно та безпідставно заявлені до стягнення банком матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з відповідача у повному обсязі заборгованість, що утворилась за тілом кредиту у сумі 545, 64 грн., по відсотками за користування кредитом у сумі 23136,03 грн., по комісії за користування кредитом у сумі 2262,40 грн.

Однак, колегія суддів вважає суму пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у сумі 80055,93 грн. завищеною, та такою, що підлягає зменшенню з урахуванням норми ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Заявлена банком до стягнення сума пені у 146,72 рази перевищує суму заборгованості за тілом кредиту, що є непропорційним тягарем та порушує передбачені у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальні засади цивільного законодавства: справедливість, добросовісність та розумність.

Вказане дає підстави для зменшення суми пені до розміру заборгованості за тілом кредиту, а саме до суми 545, 64 грн.

З огляду на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом було порушено норми процесуального права, доводи скарги спростовують висновки суду, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції, та частково задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 999,60 грн.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 04 травня 2018 року - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором у розмірі 26489 (двадцять шість тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 71 коп., яка складається з наступного: 545 грн. 64 коп. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 23136 грн. 03 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2262 грн. 40 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 545 грн. 64 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () суму сплаченого судового збору 999 грн. (дев'ятсот дев'яносто дев'ять) 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 вересня 2018 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В. Бурлака.

П.В.Кісь.