Справа № 709/556/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько - ОСОБА_3. Відповідно до заповіту від 11 червня 2009 року ОСОБА_3 заповів позивачу, відповідачу і ОСОБА_4 свій будинок з надвірними спорудами. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка. Позивач і відповідач звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Інший спадкоємець ОСОБА_4 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Позивач вже отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку, оскільки правовстановлюючі документи на них відсутні. Відповідач на дану спадщину не претендує, оскільки забезпечена житлом та успадкувала все нерухоме майно спадкодавця. У зв'язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку, а справу розглянути за її відсутності.

У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила підготовче судове засідання слухати без її участі, позов підтримала, наполягала на його задоволенні (а.с. 46). Відповідач надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, погодилася з позовом (а.с. 40).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 18 липня 2017 року серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Позивач і відповідач є дочками ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження від ІНФОРМАЦІЯ_3 року серії НОМЕР_3 від 5 листопада 1963 року

(а.с. 12, 13), копіями виданого повторно свідоцтва про шлюб від 2 серпня 2017 року серії НОМЕР_4, виданого повторно свідоцтва про одруження від 21 січня 2004 року, відповідно

(а.с. 14, 15).

Згідно з довідкою Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 19 березня 2018 року № 214, виданої на підставі погосподарської книги № 9 (особовий рахунок № НОМЕР_5 (2016-2020 рр.), за ОСОБА_3 числиться житловий будинок із господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 яким він володів до дня своєї смерті. Документ на право власності на житловий будинок та господарські споруди не виготовлявся та не видавався (а.с. 16).

При житті ОСОБА_3, а саме 11 червня 2009 року, склав заповіт, посвідчений Придніпровською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області 11 червня

2009 року та зареєстрований у реєстрі за № 33, відповідно до якого належний йому житловий будинок заповів дочкам - ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_4 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входять вказаний житловий будинок з надвірними спорудами, і земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3229 га, розташована в межах Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, належна йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 серпня 2004 року серії НОМЕР_6 (а.с. 17), та має нормативно грошову оцінку у розмірі 26868,44 гривень, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20 березня 2018 року (а.с. 18).

Відповідно до змісту листів Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 16 квітня, 31 травня 2018 року (вих. №№ 515-01/16, 703-01/16,) (а.с. 42, 44), що надійшли у відповідь на запити суду (а.с. 35, 43), позивач і відповідач подали заяви про прийняття спадщини і на їх ім'я видані свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, одне з яких на ім'я позивача долучено до позовної заяви (а.с. 20), а ОСОБА_4 подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача (а.с. 45).

Разом з тим, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами і за законом на земельну ділянку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на них.

Зокрема, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 13 березня 2018 року (вих. № 252/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого

2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз'яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 11).

Водночас судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 21-25), та має ринкову вартість у розмірі 21600,00 гривень, що підтверджується копією висновку про вартість об'єкта оцінки від 12 березня 2018 року (а.с. 19).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Отже, позивач вчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та частково оформила свої спадкові права, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами і за законом на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючі документи на них відустні.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги наявність заповіту, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка народилася у с. Коврай Чорнобаївського району Черкаської області:

- право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ринковою вартістю 21600,00 гривень, що належав її батьку -ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року;

- право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3229 га, розташовану в межах Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, вартістю26868,44 гривень, що належала її батьку - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 11 серпня

2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай