Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1517/17

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2018 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання: Ткаченко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.03.2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки з можливістю корегування кредитного ліміту. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, видавши ОСОБА_2 кредитну карту із встановленим на ній лімітом, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатила, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 36562.62 грн., яка складається з наступного: 3787.77 грн. заборгованість за кредитом; 30557.58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; та штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1717.27 грн. штраф (процентна складова). та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 просила позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за договором кредиту, оскільки остання отримавши кредитну картку, ознайомилася з умовами кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового кредиту». Підписавши відповідну довідку, користувалася кредитними коштами у повному розмірі на свій розсуд, однак в порушення умов договору своєчасно грошові кошти на погашення заборгованості не надавала, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість по кредиту та сплаті відсотків за його користування відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті. Просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 36562 грн. 62 коп. відповідно до наданого розрахунку, в якості погашення заборгованості за договором кредиту від 10.03.2011 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити. Вважає свої зобовязання за договором виконаними у повному обсязі. Вказує, що позивачем неправомірно збільшені відсотки за користування кредитними коштами. Строк дії картки закінчився, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

В подальшому просила суд при винесенні рішення врахувати заборгованість лише в межах строку позовної давності.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані сторонами пояснення, заслухавши думку сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2011 року ОСОБА_2 була підписана заява № 213738464, згідно якої останній було визначено тип картки платіжна «Універсальна», валюта гривня, тип кредитного ліміту: фінансовий, сума кредитного ліміту 300 грн..

У свою чергу 27 квітня 2011 року відповідачем ОСОБА_2 було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за №212101105, якою визначено, зокрема, розмір пені та штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору. З даної довідки вбачається, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору: по картці існує пільговий період нарахування відсотків у розмірі 0,01 % річних, тривалістю 30 днів по кожній витраті; базова процентна ставка на місяць становить 3 %, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості із розрахунку 360 днів на рік; розмір щомісячних платежів складає 7 % від суми боргу, але не менше 50 грн. та не більше залишку боргу, строк сплати яких до 25 числа кожного місяця; комісія за зняття власних коштів складає 1 % від суми операції; комісія за невчасне погашення заборгованості 1% від суми заборгованості; комісія за моніторинг неактивної картки в розмірі залишку засобів на картрахунку, але не більше 10 грн.

Відповідно до наданої позивачем виписки по рахунку, цього ж дня, ОСОБА_2 було збільшено кредитний ліміт з 300 грн. до 2600 грн., який в подальшому 19.10.2012 року було збільшено до 4000 грн.

Таким чином, між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, на підставі укладеного кредитного договору, який складається з анкети - заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 27.04.2011 року, яка підписана ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

ОСОБА_2 взяті на себе кредитні зобовязання належним чином не виконала внаслідок чого виникла заборгованість.

Представлений банком при подачі позову розрахунок кредитної заборгованості станом на 31.08.2017 року складає 36562.62 грн., з яких: 3787.77 грн. - заборгованість за кредитом; 30557.58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1717.27 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1, 2 ст. 628 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до статей 11-13, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобовязання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобовязань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 526, ст. 530 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність встановлюється у один рік, зокрема щодо вимог про стягнення пені і штрафу (ст. 258 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 27 квітня 2011 року відповідач отримала платіжну картку № 567734 зі строком дії до грудня 2014 року. 03 грудня 2015 року ОСОБА_2 поповнила картковий рахунок готівковими коштами у відділенні банку на суму 200 гривень, що підтверджується випискою по кредитному рахунку.

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що термін дії кредитної картки ОСОБА_2 становить - до грудня 2014 року (включно).

Відповідно до Умов та правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Таким чином, суд вважає, що позивач звернувся до суду в межах позовної давності щодо основного зобовязання, оскільки початок перебігу цього строку підлягає обрахуванню не з дня зняття грошових коштів відповідачем у справі, а з дня кінцевого терміну повернення грошових коштів, а саме з 1 січня 2015 року .

Виходячи з цього суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

В той же час, суд вважає, що оскільки позивач звернувся за захистом свого порушеного права 26 жовтня 2017 року, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності, тому вимога позивача про стягнення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом поза межами позовної давності за період з 27.04.2011 року по 25.10.2014 року не підлягають задоволенню у звязку із пропуском строку позовної давності та є в цій частині незаконним та необґрунтованими.

Крім того, як вже зазначалось, з розрахунку заборгованості за кредитним договором наданого позивачем вбачається, що відповідач вчинила дії, що свідчать про згоду із процентною ставкою 36% річних, яка з 01 квітня 2015 року збільшена до 43,20% без згоди позичальника.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Матеріали справи не містять та позивачем, у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, не надано жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 43,20%, як зазначено у розрахунку заборгованості, а також не надано доказів, які б містили підпис відповідача, про ознайомлення її про зміну розміру процентної ставки.

Отже, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 26 жовтня 2014 року до 31 грудня 2014 року, який розраховується з процентної ставки 36% річних та суми заборгованості по тілу кредиту 3787.77 грн. становить 250 грн., (3787.77 грн. х 36 % х 65 днів /360).

Вимоги позивача про стягнення заборгованості за нарахованими процентами за період з 01 січня 2015 року по 31 серпня 2017 року задоволенню не підлягають, оскільки строк дії основного зобов'язання сплив зі спливом строку дії кредитної картки (31 грудня 2014 року), а отже і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобовязання, відповідно до ч.2 статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Відповідна правова позиція викладена ВП Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року (справа № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154 цс 18).

Також, відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК).

У свою чергу, крім заборгованості за кредитом та відсотками, позивач просить суд стягнути з відповідача штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1717.27 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст.. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Разом з тим, як вже зазначалося вище, нормами ст. 258 ЦК України врегульовано питання позовної давності, щодо вимог про стягнення пені і штрафу, яка встановлена протягом 1 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_2 05 вересня 2018 року подано до суду заяву про застосування строку позовної давності при вирішенні даної справи.

З огляду на приписи ст. 258 ЦК України з урахуванням ст. 267 цього Кодексу, вимога позивача про стягнення штрафів задоволенню не підлягає, з огляду на пропуск спеціальної позовної давності, так як строк дії основного зобовязання сплив 31 грудня 2014 року зі спливом строку дії кредитної картки та саме з цього часу суд відраховує початок перебігу строку позовної давності .

На підставі ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 176 грн. 70 коп. компенсації судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 89, 141, 197, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт, серії МО 923826,, виданий Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області 03.07.2001 року, ід. номер НОМЕР_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ПАТ «Приватбанк» /49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р №3111, МФО 305299 суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.03.2011 року в розмірі 4037/чотири тисячі тридцять сім/ гривень 77 коп., яка складається з: 3787 /три тисячі сімсот вісімдесят сім/ гривень 77 коп. - заборгованість за кредитом; 250/двісті пятдесят/ гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт, серії МО 923826, виданий Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області 03.07.2001 року, ід. номер НОМЕР_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ПАТ «Приватбанк» /49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р №3111, МФО 305299 витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 176/сто сімдесят шість/ гривень 70 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі, протягом 30 днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко