Номер провадження: 22-ц/785/5502/18
Номер справи місцевого суду: 520/1030/18
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 року м. Одеса

Справа №520/1030/18

Провадження №22-ц/785/5502/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Таварткіладзе О.М.,Погорєлової С.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

позивач - ОСОБА_3, діюча в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4,

відповідач - Головне управління національної поліції в Одеській області,

розглянувши у порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Огренич І.В. 30 квітня 2018 року в м. Одесі,

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, діюча в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, звернулися до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади і в обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що в провадженні СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №00007326, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України.

19.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся до СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області із клопотанням в якому просив: призначити дату та час допиту, у якості потерпілого, повідомити про підозру ОСОБА_5, надати витяг з ЄРДР. У зв'язку з тим, що вказане клопотання посадовими особами СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області не було розглянуто, ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність посадових осіб СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2018 року скаргу ОСОБА_2 було задоволено та зобов'язано відповідних посадових осіб СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області розглянути клопотання.

Позивачі просили стягнути з рахунків Головного управління національної поліції в Одеській області, , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2018 року у справі №520/1030/18 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачі не мали можливості залучити до участі у справі ДКСУ, а ці повноваження надані суду; суд першої інстанції проігнорував Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відзив представника ГУНП в Одеській області на апеляційну скаргу мотивований тим, що за позовами громадян про стягнення моральної шкоди, завданою незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду стягуються за рахунок і в межах бюджетних призначень, тому другим відповідачем у справі позивач повинен був зазначити ГУДКСУ в Одеській області, а відповідна правова позиція з цього питання висловлена в постанові Верховного Суду України за № 6-440цс 16 від 25.05.2016 року.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачі обрали невірний спосіб захисту та звернулися з позовом до відповідача який не є самостійним учасником правових відносин за цим позовом.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №00007326, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 26.01.2018 року задоволено скаргу ОСОБА_2 та визнана бездіяльність слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, зобов'язано слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області розглянути клопотання ОСОБА_2, про що повідомити останнього / а.с.5/.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, звернулися з позовом до відповідача ГУНП в Одеській області про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади, та просили розглянути справу в порядку спрощеного провадження / а.с. 1-3/.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження / а.с. 8-9/.

Відповідно до законодавства шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами /статті 1173, 1174 цього Кодексу/.

По даній справі, підставою для відшкодування шкоди є встановлена ухвалою суду протиправна бездіяльність відповідних посадових осіб Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області в частині невиконання своїх службових обов'язків.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується державою незалежно від вини цих органів /правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-440цс16/.

Положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом необхідно притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Казначейство здійснює безспірне списання коштів Державного бюджету для відшкодування (компенсації) - шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень та інше. Для забезпечення безспірного списання коштів Державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку у Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Оскільки, Головне управління Національної поліції України в Одеській області наділений державно-владними повноваженнями, має певний обсяг прав та обов'язків, має статус юридичної особи, а Київський ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, як структурний підрозділ Головного управління Національної поліції України в Одеській області, не є самостійним учасником правових відносин, позовні вимоги позивачами до Головного Державного казначейства України не заявлялися в установленому законом порядку, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, до Головного управління національної поліції в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивачі не вправі залучати до участі у справі іншого відповідача, а таке право має суд, є безпідставними.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 13 ч. 3 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Залучення до участі у справі співвідповідача та заміна неналежного відповідача регулюється ст. 51 ЦПК України , яка визначає, що: ч. 1 - суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

ч.2- якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

ч.3 - після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

ч.4 - про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

ч.5 - відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Позивачі на свій розсуд обрали відповідача за своїм позовом, з клопотанням про залучення іншого відповідача до суду не зверталися.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції проігнорував Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не є підставою для скасування даного судового рішення.

Зазначений закон застосовується при виконанні рішень суду. Підставами даного позову є ст. 1174 ЦК України.

В своєму рішенні суд першої інстанції правильно встановив та навів правове обґрунтування та вірно посилався на те, що позивачі обрали невірний спосіб захисту, заявивши свій позов не до того відповідача.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2»г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11.09.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області: А.А. Калараш

С.О.Погорєлова

О.М. Таварткіладзе