Справа № 515/704/18
Провадження № 2/515/1244/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2018 року ОСОБА_1 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини.

25 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейні стосунки припинили півроку тому, діти знаходяться на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, не турбується про їх добробут, не забезпечує необхідними речами, тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % про- житкового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на одну дитину до досягнення ними повноліття.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, відзив на позовну заяву не подав.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного за- собу не здійснюється.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що сторони з 25.09.2011 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народились діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ЖД № 292061 та се- рії І-ЖД № 483412 та свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 246090 (а.с.4-5,6).

Довідкою виконавчого комітету Рибальської сільської ради № 95 від 12.03.2018 р. (копія на а.с. 6) підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, але проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, пров.Шкільний, 3, на її утриманні знаходяться діти ОСОБА_6, 21.01.2012 р. народжен-ня, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихова- ння, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навча- ння, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх зді- бностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) при- суджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з ба- тьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і біль- ше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка бу- де стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру алі- ментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наяв- ність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повно- літніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на їх ут- римання.

Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утриман-ня дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, до досягнення ними повно- ліття.

Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 08.05.2018 р.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704,80 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182, 191 СК України, ст.ст.76-80, 82, 211, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, який народився 05.01.1991 р. в с.Кочкувате Татарбунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, 15.09.2016 р. на- родження, аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 08.05.2018 р.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко