Справа №521/3896/18
Провадження №2/521/2503/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Національний банк України, ПАТ «Омега Банк», ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПАТ «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Національний банк України, ПАТ «Омега Банк», ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.07.2007р. між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (далі АКБ «ТАС-Комерцбанк») був укладений кредитний договір №1501/0707/71-147, відповідно до умов п. 1.1 якого банком надано позивачу грошові кошти у вигляді кредиту в іноземній валюті в розмірі 51000,00 доларів США на строк по 20.07.2021р. включно, за умови сплати процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних на весь строк фактичного користування кредитом (п.1.3.) Цільовим використанням кредиту є купівля позивачем однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.4.).

В забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором між сторонами 20.07.2007р. було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки №1501/0707/71-147-Z-1, згідно якого позивачем передано в іпотеку банку квартиру, придбану за кредитні кошти.

На початку червня 2012 року відповідач запропонував позивачу погасити усю заборгованість по кредитному договору, що виникла за два місяці в сумі 1488,00 доларів США. Дійсно позивач на дату переходу прав нового кредитора до відповідача (25.05.2012р.) мав один місяць простроченої заборгованості зі сплати фіксованого платежу ще за січень 2011 року. За умовами кредитного договору (п.3.1.) ануїтетний (фіксований) щомісячний платіж складає 644,00 доларів США. З урахуванням настання строкового погашення боргу за травень 2012 року загальна заборгованість двох місяців становила 1288,00 доларів США (644x2=1288), але ніяк не 1488,00 доларів США, як того визначив відповідач. З питання завищення суми ф сплати боргу по кредиту на 200,00 доларів США позивач письмовою заявою від 08.06.2012 року звернувся до відповідача та поставив вимогою надати йому розрахунок заборгованості усіх попередніх періодів сплати боргу по кредиту та графік щомісячного погашення боргу на весь період дії кредитного договору (копія заяви додається).

Листом відповіддю від 06.07.2012 року за вих. № 05-864223/1 відповідач на питання позивача щодо боргу на суму 200,00 доларів США будь якого розяснення не надав, так саме як не надав позивачу розрахунок заборгованості усіх попередніх періодів сплати позивачем боргу по кредиту та графік щомісячних платежів.

Позивач, зазначає, що відсутність в кредитному договорі узгодженого сторонами графіку щомісячних платежів, надає можливості відповідачу на власний розсуд завищувати протягом більшої частини строку дії кредитного договору суми до сплати процентів, а суми на погашення тіла кредиту збільшити лише в кінцевій частині дії цього договору. У звязку з чим, позивач звернувся до суду та просить розірвати кредитний договір.

Позивач у судовому засідання заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання позовних вимог не визнала, та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на не, що позовні вимоги позивача необґрунтовані, надала відзив.

Представник Національного банку України, ПАТ «Омега Банк», ОСОБА_3 та приватний нотаріус Одеського міського нотаріально округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, сповіщені належним чином.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд дійшов до наступних висновків.

Так судом встановлено, що 20.07.2007р. між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» був укладений кредитний договір №1501/0707/71-147, відповідно до умов якого банком надано позивачу грошові кошти у вигляді кредиту в іноземній валюті в розмірі 51000,00 доларів США на строк по 20.07.2021р. включно, зі сплатою 12,5% річних на весь строк фактичного користування кредитом. Цільовим використанням кредиту є купівля позивачем однокімнатної квартири №134, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорого 8/6.

Згідно п.3.1 кредитного договору погашення позивачем кредиту та сплата процентів за попередній місяць користування кредитом здійснюється щомісячно в формі фіксованих (ануїтетних) платежів у сумі 644,00 долари США у термін до 10 числа кожного місяця.

При цьому, відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач був ознайомлений із загальною сукупною вартістю всіх витрат, повязаних з отриманням кредиту в АКБ «ТАС-Комерцбанк», про що зазначено в п. 10.1 даного договору, та про що свідчить підпис позивача на договорі.

В забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором між сторонами 20.07.2007р. було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки №1501/0707/71-147-Z-1, згідно якого позивачем передано в іпотеку банку квартиру №134, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорого 8/6, належну йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2007р.

Також в забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_1 20.07.2007р. було укладено договір поруки № 1501/0707/71-147-Р-1.

У звязку із посвідченням договору іпотеки приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 накладено заборону №346 на відчуження квартири №134, по вул. Фонтанській дорозі 8/6 в м.Одесі.

Банк виконав всі свої зобовязання по кредитному договору відповідно до вимог чинного законодавства.

Встановлено, що при укладені Кредитного договору позивач не оскаржував його умови і погоджувалася з ними, шляхом його підписання та частковим виконанням його умов, що підтверджується квитанціями про сплату заборгованості.

У процесі виконання зобовязання кредитор за спірним кредитним договором у 2008 році змінився з АТБ «ТАС-Комерцбанк» у ВАТ «Сведбанк», а потім у 2009 році у ПАТ «Сведбанк».

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та АТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зокрема, за спірним кредитним договором № 1501/0707/71-147 та усіма договорами забезпечення за ним. Отже, АТ «Дельта Банк» є правонаступником прав вимоги ПАТ «Сведбанк» за зазначеним Кредитним договором та договорами забезпечення.

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірваний лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Ч. 2 ст. 652 ЦК України зазначено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених ч.4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Так, відповідно до Постанови НБУ № 168 від 10.05.2007 р., сукупна вартість споживчого кредиту має містити розмір процентної ставки за кредитом, вартість супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору сторони визначили, що до складу сукупної (загальної) вартості кредиту для Позичальника (його витрат) у звязку з отриманням кредиту на умовах цього Договору включаються суми, необхідні для погашення кредиту, суми, передбачені цим договором процентів, комісій, можливих неустойок, вартість витрат на страхування відповідно до умов п. 5.1.13 цього Договору, а також вартість витрат, повязаних з укладанням іпотечного договору, передбаченого п. 2.1. цього Договору, у тому числі будь-яких змін та доповнень до нього, та вартість страхування предмету іпотеки за іпотечним договором відповідно до п. 5.1.8 Договору. Витрати, повязані з укладанням/зміною іпотечного договору, договору страхування предмету іпотеки, а також договору страхування, що укладається відповідно до п. 5.1.18 договору, сплачуються Позичальником самостійно безпосередньо особами, що надають відповідні нотаріальні послуги/послуги страхування.

При цьому, у п. 3.1. Договору Сторони визначили порядок здійснення платежів у погашення кредиту шляхом сплати фіксованих платежів у розмірі 644 дол. США у термін до 10 числа кожного місяця. У цьому ж пункті сторони визначили порядок сплати простроченої заборгованості.

У п. 3.2. Сторони домовилися про порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами. Так, проценти нараховуються, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. При розрахунку процентів за кількість днів у році приймається 360 та ін.

У п. 3.10 Договору встановлено комісію за проведення розрахунків та управління кредитом.

П. 5.1.8, 5.1.9 Договору встановлено порядок страхування предмету іпотеки.

П. 10.1 Кредитного договору № 1501/0707/71-147 передбачено, що укладаючи цей Договір, Позичальник усвідомлює та підтверджує, що умови Договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та зрозумілими.

Підписанням цього Договору Позичальник свідчить про те, що він до підписання цього договору ознайомився з усіма умовами, на яких АКБ «ТАС-Комерцбанк» здійснює кредитування фізичних осіб на цілі, не повязані з підприємницькою діяльністю (у тому числі, з умовами типових кредитних договорів), та загальною сукупною вартістю всіх витрат, повязаних з отриманням кредиту в АКБ «ТАС-Комерцбанк», та свідомо обрав умови кредитування, викладені в цьому Договорі.

Статтями 6, 627 Цивільного Кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 ЦКУ. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли в належній форми досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Зі змісту положень кредитного договору, а також із факту того, що Позичальником протягом тривалого часу виконувалися належним чином зобовязання із погашення кредиту, вбачається, що сторони, підписавши цей договір, досягли згоди щодо всіх істотних умов, необхідних для кредитних договорів.

Позивач, згідно з ч. 2 ст. 1056 Цивільного кодексу України, мав право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця. Окрім того, відповідно до п. 6 ст.14 Закону України «Про захист прав споживачів» у позивача існувала можливість в 14-денний термін відмовитись від кредиту, проте цим правом він не скористався, отже, оцінюючи всі фінансові ризики, позивач не відмовився від отримання кредитних коштів.

При цьому, слід звернути увагу на те, що спірний Кредитний договір укладено між сторонами на умовах повернення кредиту у вигляді здійснення фіксованих (Ануїтетних) платежів - у п. 3.1. Договору визначено розмір щомісячного платежу - 644 дол. США, термін сплати - до 10 числа кожного місяця. У цьому ж пункті сторони визначили порядок сплати простроченої заборгованості.

Таким чином, в даному випадку сплата кредиту є сталою Позичальник мав сплачувати щомісяця одну і ту ж суму коштів, що включає в себе тіло кредиту та проценти, що обумовлено особливостями ануїтетної схеми кредитування та передбачено п. 3.1 Кредитного договору, в якому також детально розписано умови погашення кредиту у разі порушення позичальником термінів здійснення платежів.

Крім того, у п. 3.2. Сторони домовилися про порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами. Так, проценти нараховуються, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. При розрахунку процентів за кількість днів у році приймається 360 та ін.

У п. 3.10 Договору встановлено комісію за проведення розрахунків та управління кредитом.

Відтак, про згоду ОСОБА_1 з умовами укладеного Кредитного договору також свідчить і те, що з моменту укладення договору він протягом певного часу належним чином виконував умови кредитного договору, вчасно, в повному обсязі сплачував грошові кошти за користування кредитом та не висловлював до моменту звернення до суду із позовом свої письмові заперечення/незгоду про можливі порушення своїх прав або про невідповідність Кредитного договору в передбаченому законодавством порядку.

Закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених за приписами чинного законодавства. При вирішенні спорів про розірвання договорів з підстав, передбачених ст.652 ЦК України, необхідним є з'ясування питань стосовно доведення у чому саме обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору та як саме змінились і чому зміна обставин є істотною, при істотній зміні обставин.

При цьому, сама істотна зміна обставин не є підставою для розірвання договору. Вимагаючи розірвання договору на цій підставі, позивач, з урахуванням вимог ст. 82 ЦПК України щодо обов'язку доказування, повинен довести, зокрема, впевненість сторін у момент укладення договору в тому, що така зміна обставин не настане.

Втім, оскільки при укладенні договору сторони є вільними у визначенні його умов, Позивач був ознайомлений з порядком розподілення ануїтетного платежу для сплати процентів та тіла кредиту.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки позивачем не було доведено обґрунтованість своїх позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Національний банк України, ПАТ «Омега Банк», ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30- денний строк з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.Д. Коблова