Провадження № 2/263/643/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Добровольській Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Тактаров Володимир Борисович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1549 від 05.08.2009 року, вчинений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тактаровим В.Б. про звернення стягнення на нежиле приміщення № 1 вбудоване в багатоквартирний будинок, а саме кімнати № 1,2,3,4,5,6,7, загальною площею 85,9 кв. метрів, розташоване за адресою АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 24.03.2008 року між ним та ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», було укладено кредитний договір № 13, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 930 000 грн. строком користування - до 23.03.2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 15,7 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ОСОБА_1 та ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», було укладено іпотечний договір № 13/1, відповідно до якого ОСОБА_1 було передано в іпотеку Банку нежиле приміщення № 1 вбудоване в багатоквартирний будинок, а саме кімнати № 1,2,3,4,5,6,7, загальною площею 85,9 кв. метрів, розташоване у АДРЕСА_1. У листопаді 2017 року при зверненні до ПАТ «ПУМБ» з метою врегулювання питання наявності у ОСОБА_1 заборгованості за вказаним вище кредитним договором, позивачу стало відомо про існування виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тактаровим В.Б. на наведеному іпотечному договорі ще 05.08.2009 року, який позивач вважає таким, який вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», у діючий на момент вчинення напису редакції, та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, яка діяла на момент вчинення спірного напису

Представник позивача - адвокат ОСОБА_4 - в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, зазначених у позові.

Від представника відповідача ПАТ «ПУМБ» на адресу суду надійшла заява про розгляд справи в відсутність представника банку, також в заяві вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 13 від 24.03.2008 року укладеного між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_1, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 930 000 грн. строком користування - до 23.03.2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 15,7 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 13/1, відповідно до якого мною було передано в іпотеку Банку нежиле приміщення № 1 вбудоване в багатоквартирний будинок, а саме кімнати № 1,2,3,4,5,6,7, загальною площею 85,9 кв. метрів, розташоване у АДРЕСА_1.

Відповідно до виконавчого напису № 1549 від 05.08.2009 року, вчиненого приватним нотаріусом ДМНО Тактаровим В.Б., нотаріус пропонує звернути стягнення на нежиле приміщення № 1 вбудоване в багатоквартирний будинок, а саме кімнати № 1,2,3,4,5,6,7, загальною площею 85,9 кв. метрів, розташоване за адресою АДРЕСА_1 За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного нежилого приміщення, пропонується задовольнити вимоги ЗАТ «Донгорбанк» станом на 01.08.2009 року у сумі, яка складає 1 004 922,46 грн., складається з заборгованості за кредитом у розмірі 902 875 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 102 047,46 грн., витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 3200 грн., що загалом становить 1 008 122,46 грн.

Приходячи до висновків про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 судом враховані наступні норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, яка діяла на момент вчинення спірного напису (далі за текстом Інструкція)

Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції, діючий на момент вчинення спірного виконавчого напису, визначено можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів. Так, згідно із ст. 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вказаний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 (далі за текстом Перелік), у редакції від 29.11.2001 року, яка діяла на час вчинення спірного напису.

Відповідно статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 238 розділу 32 Інструкції для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено:

- відомості про найменування і адресу стягувача та боржника;-дата та місце народження боржника - фізичної особи, його місце роботи;-номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи;- строк за який має провадитись стягнення;інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотеко держателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язань.

Згідно із п. 284 розділу 32 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3-х років. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою КМУ. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, відповідно до п. 287 розділу 32 Інструкції.

Виконавчий напис має містити: найменування на адресу стягувача; найменування та адресу боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків у банках, кредитних установах (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, штраф, проценти, якщо так належать до стягнення тощо .

Дослідивши надані сторонами документи, зокрема документи, надані ПАТ «ПУМБ», суд приходить до висновку, що об'єктивних доказів безспірності вимог щодо розміру заборгованості ОСОБА_1 перед ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису, не було. Зокрема, таких доказів не надано суду ПАТ «ПУМБ» при розгляді даної справи, не надходили підтверджуючі цей факт документи ї від третьої особи - приватного нотаріусу ДМНО Тактарова В.Б.

З тексту виконавчого напису вбачається, що заборгованість стягується «станом на 01.08.2009 року», проте це не є строком, а є просто датою станом на яку ця заборгованість стягується, тобто «терміном»

При цьому слід зазначити, що під «строком» у цивільному праві розуміють саме проміжок часу, зі спливом якого пов'язана певна дія чи подія, яка має юридичні наслідки. В той же час поняття «термін» у цивільному праві - це певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення. Вказані поняття визначені ст. 251 ЦК України. Згідно із ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Враховуючи викладені норми діючого цивільного законодавства, в порушення п. 287 розділу 32 Інструкції у виконавчому написі № 1549 не зазначено строку, за який проводиться стягнення заборгованості, а визначено лише термін, станом на який така заборгованість існує.

Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який діяв на момент вчинення спірного виконавчого напису,стягнення заборгованості може проводитись за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майна. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника можуть бути лише первинні бухгалтерські документи, яки підтверджують дійсну наявність на облікових рахунках фінансової установи простроченої заборгованості за кредитом. Такими документами у даному випадку можуть бути рахунки-фактури, зведена облікова виписка з мого рахунку тощо.

Стаття 50 Закон України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

З огляду на викладене, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17)

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

При розгляді судом даної цивільної справи ані відповідачем, ані третьої особою, на підтвердження факту реального існування заборгованості у ОСОБА_1 перед ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» не надано, жодного первинного бухгалтерського документу, або ж його завіреної копії, на підтвердження вказаного факту. При цьому суд зауважує, що копії цих документів повинні зберігатись у стягувача, який у даному випадку є ПАТ «ПУМБ», а їх оригінали - у нотаріуса, який вчиняв виконавчий напис.

З огляду на викладене, проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та визнання таким, що не підлягає виконанню № 1549 від 05.08.2009 року,вчиненого приватним нотаріусом ДМНО Тактаровим В.Б.

Керуючись ст.ст.12,81,141,263,264,265,354ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Тактаров Володимир Борисович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1549 від 05.08.2009 року, вчинений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тактаровим Володимиром Борисовичем про звернення стягнення на нежиле приміщення №1 вбудоване в багатоквартирний будинок, а саме кімнати №1,2,3,4,5,6,7,загальною площею 85,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Васильченко О.Г.