АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/105/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач),

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретаря: Кошельника В.М., Дубової М.В.,

учасники справи: представника позивача ОСОБА_4,

ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6

розглянувiши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2017 року (суддя - Продан Б.Г.) за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, третя особа - Другий міський відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про стягнення збитків,-

в с т а н о в и в :

В грудні 2016 року ОСОБА_7, звертаючись до суду з вищевказаним позовом зазначав, що 21.05.2013 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду, яке вступило в законну силу, був задоволений його позов до ОСОБА_5 та у тому числі визнано за ОСОБА_7 право власності на автомобіль ВАЗ 21043, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8; витребувано у ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ 21043, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію на нього.

Постановою державного виконавця другого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ 23.12.2013 року на підставі виконавчого листа № 686/252/13, було відкрито виконавче провадження № 41333266, про витребування у ОСОБА_5 автомобіля ВАЗ 21043, 1993 року випуску. Однак, самостійно боржником вказане рішення виконано не було, вимоги державного виконавця про зобовязання ОСОБА_5 передати автомобіль нею ігнорувались. Заходи, які застосовувалися державним виконавцем для примусового виконання рішення суду за період з грудня 2013 року по вересень 2016 року результатів не приносили.

В ході примусового виконання рішення суду, 30.11.2015 року постановою державного виконавця було призначено експерта, субєкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості автомобіля ВАЗ 21043, 1993 року випуску, без огляду транспортного засобу, так як даний автомобіль був відсутній в даному регіоні, місце знаходження його невідоме, станом на час проведення експертизи місце реєстрації, свідоцтво про реєстрацію відсутнє.

Згідно висновку експерта № 032/12/2015 від 03.12.2015 р. середньоринкова вартість автомобіля ВАЗ 21043, 23952ХМ, 1993 року випуску станом на 03.12.2015 р. склала ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9 Категорія: 30

Доповідач: Янчук Т.О.

37360 грн., (з розрахунку 1580 доларів США за курсом НБУ на 03.12.2015 р. = 23,6477 грн. за 1 $, згідно Бюлетеня автотовароведа № 85).

Однак, 14 вересня 2016 року, згідно акта державного виконавця автомобіль марки ВАЗ 21043, д.н. 239-52ХМ, 1993 року випуску було вилучено у ОСОБА_5 та передано позивачу, виконавче провадження закінчено.

Згідно висновку експерта № 039/11/2016 від 09.11.2016 року, вартість проведення якого сплачена позивачем у сумі 1200 грн., ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21043, 239-52ХМ, 1993 року випуску, станом на момент дослідження 14.09.2016 року з урахуванням наявних на момент огляду пошкоджень та інших недоліків становила 5709 грн.

Посилаючись на зазначене позивач вважає, діями ОСОБА_5 йому заподіяна шкода, оскільки автомобіль вартістю 1580 доларів США, що еквівалентно на момент звернення до суду по курсу НБУ 41604 грн., на момент його передачі йому - 14.09.2016 року, мав ціну тільки 5709 грн., а тому, збитки складають 35895 грн. (41604 грн. 5709 грн.).

Просив стягнути з відповідача на його користь 35895 грн. заподіяних йому збитків, витрати по оплаті послуг оцінювача - 1200 грн., а також вирішити питання про стягнення судових витрат в тому числі по оплаті послуг адвоката.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2017 року позов ОСОБА_7 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 37095 грн., з яких 35895 грн. заподіяних збитків та 1200 грн. витрат по оплаті послуг оцінювача, а також судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. та витрати по оплаті послуг адвоката 5000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_7 про стягнення збитків відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги мотивовано тим, що рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21.05.2013 року, яке має зобовязальний, а не майновий характер, вона виконала повністю, виконавче провадження у звязку з цим закінчено. У вказаному рішенні не було зазначено вартість автомобіля, або сума коштів, яку повинен сплатити відповідач в разі несвоєчасного його виконання. Судом не було враховано, що ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 04.03.2015 року, якою було змінено порядок та спосіб виконання рішення та ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 07.10.2015 року, якою було встановлено порядок визначення вартості автомобіля, скасовано ухвалами апеляційного суду від 05.07.2016 року. Крім того, вважає, що постанова державного виконавця про призначення експерта та експертиза, проведена без огляду спірного транспортного засобу, не визначає реальної вартості спірного автомобіля, а тому розмір заподіяної шкоди на яку посилається позивач є недоведеним.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Представник Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Судом встановлено, що 21.05.2013 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду задоволено позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5, визнано за позивачем право власності на АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 Визнано за ОСОБА_7 право власності на автомобіль ВАЗ 21043, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер 23592ХМ в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод в користуванні АДРЕСА_2 та передати йому правовстановлюючі документи на зазначену квартиру. Витребувано у ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ 21043, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер 23592ХМ та свідоцтво про реєстрацію на нього. Виселено ОСОБА_5 з АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

14 жовтня 2013 року рішенням апеляційного суду Хмельницької області було змінено рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2013 року, виключенням з абзацу 4-5 резолютивної частини рішення посилання на зобов'язання ОСОБА_5 передати ОСОБА_7 правовстановлюючі документи на квартиру та автомобіль.

14 травня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ відхилена касаційна скарга ОСОБА_5, а рішення апеляційного суду Хмельницької області від 14.10.2013 року залишено без змін.

Постановою державного виконавця другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції на підставі виконавчого листа № 686/252/13, 23 грудня 2013 року було відкрито виконавче провадження № 41333266, про витребування у ОСОБА_5 автомобіля ВАЗ 21043, 1993 року випуску.

23 грудня 2013 року державним виконавцем надано строк боржнику для самостійного виконання, однак рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.05.2013 року не виконано, про що державним виконавцем складено акт.

17 березня 2014 року постановою державного виконавця другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції оголошено розшук зазначеного автомобіля.

Державним виконавцем боржнику направлялись неодноразово вимоги про зобов'язання ОСОБА_5 надати автомобіль ВАЗ 21043, 1993 року випуску, для передачі його ОСОБА_7, однак боржник ігнорувала вимоги виконавця, рішення не виконувалось.

07 жовтня 2015 р. ухвалою Хмельницького міськрайонного суду було задоволено подання державного виконавця другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про визначення суми коштів, що підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь позивача в розмірі вартості автомобіля ВАЗ 21043, 1993 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яка підлягала визначенню державним виконавцем в порядку, передбаченому ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження».

30 листопада 2015 р. постановою державного виконавця другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні було призначено ОСОБА_10 для визначення ринкової вартості автомобіля НОМЕР_3, 1993 року випуску без огляду транспортного засобу так як даний автомобіль відсутній в даному регіоні, місце знаходження невідоме, станом на час проведення експертизи місце реєстрації, свідоцтво про реєстрацію відсутнє.

Згідно висновку експерта № 032/12/2015 від 03.12.2015 р. середньоринкова вартість автомобіля НОМЕР_3, 1993 року випуску станом на 03.12.2015 року склала 37360 грн., (з розрахунку 1580 доларів США за курсом НБУ на 03.12.2015 р. = 23,6477 грн. за 1 $, згідно Бюлетеня автотовароведа № 85).

14 вересня 2016 року згідно акта державного виконавця автомобіль марки ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_4, 1993 року випуску вилучено у ОСОБА_5 та передано позивачу, виконавче провадження закінчено, про що свідчить копія акта державного виконавця та постанови про закриття виконавчого провадження.

Згідно висновку експерта № 039/11/2016 від 09.11.2016 р., вартість проведення якого сплачена позивачем у сумі 1200 грн., ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21043, 239-52ХМ, 1993 року випуску, станом на момент дослідження 14.09.2016 р. з урахуванням наявних на момент огляду пошкоджень та інших недоліків становила 5709 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неправомірних дій відповідача щодо ухилення від виконання рішення суду про передачу спірного автомобіля, які кореспондуються зі зверненнями до ОСОБА_5 щодо передачі зазначеного автомобіля, завдано позивачу збитки, у вигляді різниці вартості автомобіля станом на 03.12.2015 року 1580 дол.США, що еквівалентно на момент подачі позову 41604 грн. та на момент його передачі позивачеві станом на 14.09.2016 року 5709 грн. Наслідки у виді заподіяних збитків перебувають у причинному звязку із неправомірною поведінкою відповідача.

Однак з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається із матеріалів справи, розмір спричинених реальних збитків визначався позивачем на підставі висновку експерта № 032/12/2015 від 03.12.2015 р. відповідно до якого визначалася середньоринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 21043 1993 року випуску станом на 03.12.2015 року без безпосереднього огляду спірного транспортного засобу, тобто реальна вартість транспортного засобу ВАЗ 21043, 239-52ХМ, 1993 року випуску станом на 03.12.2015 року не визначалася.

Інших доказів щодо реальної вартості спірного транспортного засобу, на дату що передувала 14.09.2016 року, тобто даті передачі спірного транспортного засобу позивачу матеріали справи не містять, позивачем не надано.

Як пояснював в судовому засіданні представник позивача спірний автомобіль на теперішній час продано як металобрухт.

За зазначених обставин, оскільки позивачем належних та допустимих доказів щодо розміру завданої шкоди (реальних збитків) не надано, розмір реальної вартості втраченого майна не доведено, підстав для задоволення його позову не вбачається.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення наведене положення закону не врахував, помилково дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5, третя особа - Другий міський відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про стягнення збитків відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 червня 2018 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук