Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 310/2222/18 Головуючий у 1-й інстанції: Дністрян О.М.
Справа № 22-ц/778/2349/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 квітня 2018 року за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

05 квітня 2018 року ОСОБА_4 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд накласти арешт на нежитлову будівлю №3 по вул. Жовтневій в м. Бердянську Запорізької області, що належить ОСОБА_3; заборонити будь-яким особам вживати будь-яких дій щодо внесення будь-яких записів в Реєстр речових прав на нерухоме майно щодо зміни власника нежитлової будівлі №3 по вул. Жовтневій в м. Бердянську Запорізької області.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 квітня 2018 року заяву задоволено.

Накладено арешт на нежитлову будівлю №3 по вул. Жовтневій в м. Бердянську Запорізької області, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2017 року.

Заборонено Реєстраційному відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області здійснювати переоформлення та перереєстрацію з метою його відчуження щодо нерухомого майна: нежитлової будівлі №3 по вул.. Запорізьких козаків (Жовтневій) в м. Бердянську Запорізької області, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2017 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у суді вирішується спір щодо відчуження спірного майна, що в майбутньому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідного права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд при розгляді заяви повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_4 посилається на те, що предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Жовтнева, буд. 3, яка за вказаним договором належить відповідачу у справі.

З наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником спірного майна є ОСОБА_3 (а.с. 16-17), а тому враховуючи, що між сторонами існує спір з приводу нежитлової будівлі, дійсно вбачається, що існує реальна ймовірність подальшого розпорядження відповідачем спірною нерухомістю, що в подальшому може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

З урахуванням викладеного вбачається, що заходи забезпечення позову, які ОСОБА_4 просила застосувати, є співмірними із заявленими позовними вимогами та стосуються виключно майна, яке є предметом спору, в звязку з чим колегія вважає, що задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд прийнявши до уваги наведені в заяві доводи та оцінивши надані заявником докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю №3, розташованого за адресою: вул. Жовтнева, м. Бердянськ, Запорізької області, який є предметом спору у даній справі, оскільки у разі невжиття заходів забезпечення позову, в подальшому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, з урахуванням наведеного колегія приходить до висновку про те, що доводи наведені в апеляційній скарзі суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а оскаржувана ухвала відповідає нормам права, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 квітня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 13.09.2018 року.

Головуючий:

Судді: