Ухвала

04 червня 2018 року

м. Київ

справа № 127/6880/17

провадження № 61-14754ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 23 січня

2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 23 січня

2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2018 року касаційна скарга була залишена без руху з тих підстав, що її подано представником ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_2 та не додано документів на підтвердження того, що вона здійснює адвокатську діяльність та представляє інтереси банку як адвокат.

Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України, (у редакції, що набрала чинності з 30 вересня 2016 року) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами

у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 1 січня 2017 року.

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання ПАТ КБ «ПриватБанк» про відкриття провадження у справі. На обгрунтування клопотання заявник зазначав, що справа є малозначною, оскільки ціна позову становить

34 724 грн 31 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому вимоги ухвали Верховного Суду від 02 квітня 2018 року не можуть бути виконані.

Доводи викладені у клопотанні ПАТ КБ «ПриватБанк» про відкриття провадження у справі, в частині обгрунтування малозначності справи, вважаю обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 37 724 грн 31 коп., яка станом на 1 січня

2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Беручи до уваги зазначене, вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, розглянувши клопотання заявника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які унеможливлюють віднесення справи до категорії малозначних, рішення у яких підлягають касаційному оскарженню, не посилається на такі випадки і сам заявник, вважаючи справу малозначною.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від

19 грудня 1997 року).

З урахуванням того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

Керуючись статтями 185, 392, 393ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 23 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик