Справа № 303/4172/18
номер рядка стат. звіту 48, 49
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

12 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем ОСОБА_3 16 вересня 2006 року у виконкомі Зняцівської сільської ради, Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис 31. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, останній зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Шлюб між ними носить тільки формальний характер, більше одного року проживають окремо, примирення між ними неможливе. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо утримання дитини, добровільно надавати кошти на її утримання відмовляється, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заперечень суду не надавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 16 вересня 2006 року укладено шлюб у виконкомі Зняцівської сільської ради, Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис 31 (свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 016871 (а.с.4)).

Шлюб між ними носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують, тривалий час проживають окремо.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 062427 від 08.05.2007 року, а.с.6).

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

До матеріалів позовної заяви не додано документів, які б вказували на дохід (заробіток) відповідача. Крім того, відповідач не надав відзив на позовну заяву та докази свого фінансового становища, а тому встановити платоспроможність відповідача в суду нема можливості.

Однак, при прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини встановленого Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік», який на період з 01 липня по 30 листопада 2018 року становить: для дитини віком до 6 років 1559 гpивень, для дитини віком від 6 до 18 років 1944 гpивень, а тому прохання позивача про стягнення аліментів в розмірі 3000 гривень на дитину щомісячно значно перевищує розмір, що встановлений законом.

Враховуючи рівень споживчих цін та надані сторонами докази, суд робить висновок про те, позов підлягає до часткового задоволення. Слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень.

Інших обставин, які б давали підстави для стягнення аліментів у більшому чи меншому розмірі, судом не встановлено.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 113, 150, 160, 180, 182, 183, 191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 16 вересня 2006 року у виконкомі Зняцівської сільської ради, Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис 31 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_2 залишити прізвище «Мюллер».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот гривень 00 копійок) гривень щомісячно, починаючи з 12.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривні судового збору та 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривні судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканка с с.Зняцево, вул.Вишнева, буд.147 Мукачівського району, Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення складено 13.09.2018 року.

Головуюча Л.В. Курах