Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22ц/778/2067/18
Головуючий у 1 інстанції: Варнавська Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішенняКомунарського районного суду м. Запоріжжя, ухвалене в м. Запоріжжі 23 березня 2018 року (повний текст судового рішення складено 23 березня 2018 року) у справі за позовомОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про стягнення суми грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про стягнення суми грошової допомоги, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 заборгованість по виплаті щорічної державної допомоги до 5 травня за 2016 рік, як учаснику бойових дій у розмірі 4730,00 грн., посилаючись на те, що постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07.02.2017 року дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району щодо недоплати ОСОБА_4 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до вимог ст.ст. 12 і 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визнано протиправними, зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 р. в сумі 4730 грн. Комунарським районним судом м.Запоріжжя з метою примусового виконання зазначеної постанови було видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця від 17.07.2017 року виконавчий документ повернуто, у звязку з тим, що станом на 2017 рік Управлінню праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району коштів на виплату заборгованості не виділено. Судом у задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання рішення було відмовлено. Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району було здійснено перерахунок щорічної державної допомоги до 5 травня за 2016 рік, її сума склала 4730,00 грн., однак вказане судове рішення не виконано у повному обсязі і по теперішній час, фактично вказана сума позивачу виплачена не була. У звязку з викладеним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Комунарський районний суд м.Запоріжжя від 23 березня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої допомоги до 5 травня задоволено, дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району щодо недоплати ОСОБА_4 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до вимог ст.ст. 12 і 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визнано протиправними, зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 р. в сумі 4730 грн. Постанова суду набула законної сили 20.02.2017 року.

21.02.2017 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя на виконання вищевказаної постанови суду видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 повернуто виконавчий документ стягувачу, у звязку з тим, що станом на 2017 рік Управлінню праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району коштів на виплату заборгованості не виділено.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вбачається з постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу, Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району листом від 21.03.2017 року за вих.№988-01 повідомило, що виконати постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2017 року управління не має можливості, оскільки з Державного бюджету на 2017 рік не надходили кошти для забезпечення виконання судового рішення, виплата буде здійснена при надходженні грошових коштів на рахунки управління.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2017 року набула законної сили, виконавчий лист був виписаний та предявлений до виконання, а порядок виконання судового рішення врегульований Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому вимоги позивача про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району суми грошової допомоги у розмірі 4730,00 грн. є безпідставними.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разу відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч.2 ст.3 цього Закону, стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

На виконання вищезазначеного Закону Кабінетом Міністрів України 03.09.2014 року було прийнято Постанову №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою».

Даний Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Згідно із зазначеним Порядком заявник, тобто особа, на користь якої винесене судове рішення, подає до органу державної виконавчої служби заяву про виконання рішення з доданими копіями документів, в тому числі рішень суду, а орган державної виконавчої служби обліковує, визначає черговість виконання та передає рішення до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Судом першої інстанції вірно зазначено що, судове рішення, на яке посилається позивач дійсно є невиконаними відповідачем, проте це не є підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району суми грошової допомоги у розмірі 4730,00 грн., оскільки відбувається дублювання існуючого та такого, що набрало законної сили судового рішення. Питанням виконання судових рішень зобовязального характеру займаються органи державної виконавчої служби. Отже, в даному випадку позивачем невірно обраний спосіб захисту його порушеного права.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі щодо обставин справи, щодо заявлення вимог у цій справі щодо сум, які розраховані відповідачем під час виконання постанови суду в іншій справі, щодо вірного способу захисту порушеного права, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 березня 2018 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 11 червня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: