Справа № 203/2777/18
УХВАЛА

14 вересня 2018 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням.

В наданій до суду письмовій заяві позивачка просила в порядку забезпечення позову заборонити державним реєстраторам здійснювати реєстрацію права власності на належну відповідачу квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви посилалась на те, що володіє інформацією про наміри відповідача продати квартиру третім особам, чинення останнім перешкод в користуванні квартирою з метою примусити її та дітей покинути квартиру, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, ч.1 ст.152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з предявленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч.1,6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Види забезпечення позову визначені ст.150 ЦПК України.

Відповідно до розяснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з позовної заяви, позивачкою заявлено вимогу про визнання за нею та її малолітніми дітьми права користування квартирою №52 в будинку №44-г по пр.Олександра Поля в м.Дніпрі.

З доводів позовної заяви та додатків до неї вбачається, що вказана квартира належить відповідачу на праві особистої власності та не є спільним сумісним майном сторін.

Таким чином, враховуючи, що предметом позову не є вирішення спору про право власності на зазначену вище квартиру, заявлені позивачкою вимоги про забезпечення позову шляхом заборони реєстрації права власності на квартиру з метою запобігання можливості відповідачу відчужити її на користь третіх осіб, призведе до обмеження прав останнього, як єдиного власника квартири, на вільне володіння та розпорядження належним йому майном та не є співмірним з заявленими позивачкою вимогами про визнання права користування квартирою.

В звязку з цим, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви позивача за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-152,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя С.Ю.Казак