АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2925/17 Номер провадження 22-ц/786/864/18Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі: Радько О.М.

за участі позивача - ОСОБА_2

представника позивача- Візір О.В.

відповідача - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що влітку вона досить часто продає кімнатні квіти на центральному ринку. 26 липня 2015 року на ринку до неї підійшла жінка і почала голосно, щоб усі чули, відчитувати і соромити її за те, що вона ніби-то продала їй поламану квітку, у якої листя і навіть бутони були пришиті нитками, погрожувала поскидати її квіти з прилавку. 30 липня 2015 року жінка знову вчинила галас.

Вказувала, що діями відповідача їй була завдана значна моральна шкода. По-перше, підірвано її здоровя, після пережитого великого стресу, з нею тоді вперше стався серцевий напад, а зараз такі випадки відбуваються досить часто і вона живе тільки з пігулками кораксан, котрі приписала їй лікар, які коштують дорого. По-друге, була публічно принижена її честь, підірвана репутація як надійного квітникаря, принижена людська гід-ність, адже вона була виставлена як людина підла, низька, безсовісна, як якась аферистка.

З наведених підстав, позивач просила стягнути на її користь з ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану неправомірними діями в сумі 10 000 грн. та понесені нею судові витрати.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 досить часто продавала на центральному ринку кімнатні квіти, котрі вирощувала на підвіконнях своєї квартири.

25 липня 2015 року, в другій половині дня, відповідач ОСОБА_3 придбала в ОСОБА_2 кімнатну рослину глоксинію, за 20 грн. Наступного дня вона підійшла до позивачки та почала обурюватися та соромити її за те, що вона продала їй зламану рослину, у якої листя і навіть бутони були пришиті нитками. Цього дня конфлікт не було врегульовано. Через декілька днів, коли на ринку торгівлю квітами замість позивачки здійснював її чоловік ОСОБА_4, знову зявилась ОСОБА_3 та вимагала повернути їй кошти за неякісний товар. Отримавши відмову звернулась до адміністрації ринку, однак конфлікт не було врегульовано, кошти за товар (кімнатну рослину) не повернуто.

В подальшому позивач звернулась з заявою до правоохоронних органів, однак будь- яких ознак вчинення відповідачкою адміністративного чи іншого правопорушення в ході конфлікту виявлено не було. 28 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до відповідачки про відшкодування завданої моральної шкоди, вказавши в позові останню як ОСОБА_5, оскільки саме таке прізвище, імя та по батькові відповідач повідомила правоохоронним органам під час перевірки заяви ОСОБА_2. та обставин зазначеного інциденту. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

При зверненні з виконавчими листами до Полтавського районного відділу державної виконавчої служби виявилося, що відповідача звати не ОСОБА_5, а ОСОБА_3, що стало причиною повторного звернення до суду з позовом до належного відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позову у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не підтверджено обставину приниження її честі та підриву репутації, як надійного квітникаря, оскільки позивач не є приватним підприємцем в сфері торгівлі квітами, та, окрім того, не надала належних та допустимих доказів існування причинного звязку між погіршенням її стану здоровя та конфліктом сторін.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

За змістом ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача,також не обґрунтовано розмір цієї шкоди.

Правильність такого висновку не спростована позивачем та її представником. Їх посилання на свідчення свідків, допитаних в судовому засіданні на боці позивача, також не спростовують обґрунтованості висновків районного суду, з огляду на те, що свідчення свідків сторін є суперечливими, зокрема свідки, допитані за клопотанням позивача вказують, що позивач продала ОСОБА_3 кімнатну рослину належної якості, в той час, як свідок ОСОБА_6, допитана в судовому засіданні на боці відповідача, повідомила, що коли відповідач влітку 2015 року показала їй придбану у ОСОБА_2 кімнатну квітку глоксинію, вона відразу помітила, що рослина була завяла і пришита стеблом до бутона білою ниткою, на що вона звернула увагу ОСОБА_3

Таким чином жодною зі сторін до суду не надано належних та беззаперечних доказів на підтвердження як того, що на момент продажу позивачем у липні 2015 року кімнатна рослина глоксинія була належної якості, так і того, що відповідач придбала у ОСОБА_2 завялу та зіпсовану рослину.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до розяснень, наведених в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Між тим з матеріалів справи вбачається, що до адміністративної чи іншої відпо-відальності за вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3 не притягувалась.

Не підтверджено також належними та допустимими доказами факт приниження честі та підриву репутації позивача, як надійного квітникаря, з огляду на те, що ОСОБА_2 не є приватним підприємцем в сфері вирощування та торгівлі кімнатними квітами.

Окрім того, позивачем не доведено наявність причинного звязку між погіршенням її стану здоровя та конфліктом з ОСОБА_3 При цьому районним судом обґрунтовано звернено увагу на те, що надані позивачем чеки на придбання медичних препаратів не можуть свідчити про погіршення її стану здоровя у звязку з неправомірними діями відповідача, до того ж датовані вони, починаючи з квітня 2016 року, тобто через 8 місяців після конфлікту між сторонами.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги про те, що оригінали чеків, які підтверджують приймання ліків відразу після даного конфлікту, знаходяться у справі №554/557/16-ц, судом апеляційної інстанції було витребувано з Октябрського районного суду м. Полтави зазначену цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій /а.с. 178, 180/, в ході дослідження матеріалів якої встановлено, що за клопотанням позивача до справи приєднано ксерокопії чеків на придбання ліків, в тому числі кораксану, разом з тим датовані вони, починаючи з січня 2015 року, тобто за півроку до конфлікту між сторонами, що спростовує твердження позивача про те, що цей лікарський препарат вона почала приймати саме після конфлікту з відповідачем /справа №554/557/16-ц, а. с. 48-52/.

До того ж, з доданої до позовної заяви копії довідки сер. МСЕ №0051925, вбачається, що ОСОБА_2 з 21 грудня 2011 року встановлено другу групу інвалідності загального захворювання безтерміново, проте позивач не зазначила чи є серед ліків, придбаних нею згідно доданих до справи копій чеків, ліки, повязані з її інвалідністю /а.с. 4/.

За наведених обставин, відмовляючи у стягненні моральної шкоди, суд обгрунтовано виходив з недоведеності винних дій відповідача в завданні шкоди позивачу та причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями та, з урахуванням конкретних обставин справи, дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1 Судді: /підписи/ ОСОБА_7 ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.