ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м.Суми

Справа №577/2489/18

Номер провадження 22-ц/788/1366/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс»,

боржник - Закрите акціонерне товариство «РТХ-Логістик»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс»

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2018 року про залишення без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, постановлену під головуванням судді Семенюк І.М., в приміщенні Конотопського міськрайонного суду Сумської області,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

11 червня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс» (далі - ТОВ «ТЕК «Енерготранс») звернулось до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - рішення Арбітражного суду міста Москви від 05 жовтня 2017 року по справі № А40-94728/17-39-905, яким задоволено позов ТОВ «ТЕК «Енерготранс» до Закритого акціонерного товариства «РТХ-Логістик» (далі - ЗАТ «РТХ-Логістик»), стягнуто з ЗАТ «РТХ-Логістик» на користь ТОВ «ТЕК «Енерготранс» 4808000,00 руб. боргу та витрати зі сплати державного мита в розмірі 47040,00 руб. Рішення суду набрало законної сили. У справі виданий виконавчий лист. Виконавчі дії на території Російської Федерації не принесли жодного результату. Майно боржника виявлено на території України, зокрема залізничні вагони-цистерни, які належать боржнику на праві власності та знаходяться на залізничній станції Конотоп. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 березня 2018 року у справі № 910/3353/18 з метою забезпечення позову накладено арешт на належне ЗАТ «РТХ-Логістик» майно, в тому числі на вказані залізничні вагони.

Просить надати дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду - рішення Арбітражного суду міста Москви від 05 жовтня 2017 року по справі № А40-94728/17-39-905, яким задоволено позов ТОВ «ТЕК «Енерготранс» ЗАТ «РТХ-Логістик», стягнуто з ЗАТ «РТХ-Логістик» на користь ТОВ «ТЕК «Енерготранс» 4808000,00 руб. боргу та витрати зі сплати державного мита в розмірі 47040,00 руб.; видати виконавчий лист; судові витрати покласти на боржника.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2018 року клопотання ТОВ «ТЕК «Енерготранс» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - рішення Арбітражного суду міста Москви від 05 жовтня 2017 року по справі № А40-94728/17-39-905, - залишено без розгляду та повернуто заявнику разом із документами, що додані до нього.

В апеляційній скарзі ТОВ «ТЕК «Енерготранс», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про залишення без розгляду та повернення клопотання ТОВ «ТЕК «Енерготранс» скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції. Судові витрати покласти на боржника.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що процесуальне законодавство на дату подачі клопотання вимагає лише зазначення місцезнаходження майна боржника в Україні, заявник з власної ініціативи подав і докази знаходження такого майна на станції Конотоп, що взагалі не передбачено нормами ЦПК. Вважає, що суд першої інстанції протиправно застосовував ч. 4 ст. 466 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником до клопотання не було долучено доказів, які б свідчили, що частина вагонів, які є власністю ЗАТ «РТХ-Логістик», на даний час знаходяться на станції Конотоп Сумської області, а з копії відповіді АБД ПВ ГВЦ філії «Головний розрахунковий центр», таблиці з дислокацією залізничних вагонів станом на 24 квітня 2018 року та станом на 06 червня 2018 року, рішення Господарського суду м. Києва від 23 березня 2018 року неможливо зробити такий висновок, а тому дане клопотання не підлягає розгляду Конотопським міськрайонним судом Сумської області. У зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що клопотання слід залишити без розгляду та повернути заявнику разом з документами, що додані до нього відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України.

Питання визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду регламентоване Главою 1 Розділу ІХ ЦПК України.

Зокрема, ст. 466 ЦПК України містить вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, недодержання яких, або у випадку, якщо документи, що додаються до клопотання, не оформлено відповідно до вимог, передбачених Главою 1 Розділу ІХ ЦПК України, має наслідком залишення такого клопотання без розгляду (ч. 4 ст. 466 ЦПК України).

При цьому, вимоги ч. 3 ст. 466 ЦПК України щодо переліку документів, які мають додаватися до клопотання, стосуються випадку, коли міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору.

Інших вимог до клопотання про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, окрім тих, що передбачені ст. 466 ЦПК України та Главою 1 Розділу ІХ ЦПК України, процесуальний закон не містить, а тому підставою для залишення такого клопотання без розгляду може бути лише недотримання вказаних норм процесуального закону.

Проте, вирішуючи питання про прийняття, поданого ТОВ «Енерготранс» клопотання, суд першої інстанції послався на підстави щодо залишення його без розгляду, які ст. 466 ЦПК України та Главою 1 Розділу ІХ ЦПК України не передбачені.

Зокрема, довідка заявника про місцеперебування частини майна боржника є доказом у даній справі, а не документом, який у розумінні вказаних вище вимог процесуального закону має бути поданий до суду разом з клопотанням.

Крім того, відповідно до положень ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника (ч. 2 ст. 464 ЦПК України).

Отже, в результаті вирішення цього питання має бути з'ясовано, чи підлягає подане заявником клопотання розгляду судом, територіальна юрисдикція (підсудність) якого розповсюджується на територію місцезнаходження майна боржника, так як без з'ясування цієї обставини, на стадії вирішення питання про прийняття клопотання до розгляду, не можна приймати рішення про залишення такого клопотання без розгляду.

Отже, законних підстав для залишення без розгляду клопотання ТОВ «Енерготранс» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду за обставин, зазначених в оскарженій ухвалі, суд першої інстанції не мав.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, вона на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Стосовно вимоги ТОВ «ТЕК «Енерготранс» щодо покладення судових витрат на боржника, слід зазначити, що відшкодування судових витрат за результатами апеляційного перегляду ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, цивільно-процесуальним законодавством не передбачено.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс» задовольнити частково.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2018 року про залишення без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: С.Г. Хвостик

С.С.Ткачук