Справа № 182/920/18
Провадження № 2/0182/1631/2018
У Х В А Л А

Іменем України

13.09.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про компенсацію понесених відповідачем судових витрат у звязку з розглядом судової справи, -

встановив:

У провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "Правекс-Банк" (далі за текстом ПАТ КБ "Правекс-Банк") до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 06 липня 2018 року позов ПАТ "Правекс-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України за заявою позивача (а.с.61).

17 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про компенсацію понесених відповідачем судових витрат у звязку з розглядом судової справи в сумі 264,00 грн. з яких: 89,00 грн. втрати зі сплати комісії банку з надання довідки про стан та погашення кредиторської заборгованості; 95,00 грн. витрати зі сплати з надання послуг відправленням «Нова Пошта» за доставку до суду та позивачеві відзиву на позовну заяву з доданими документами; 80,00 грн. витрати зі сплати з надання послуг відділенням «Нова Пошта» (зворотна доставка).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що на момент звернення позивача з даним позовом прострочена заборгованість за спірним кредитним договором була відсутня, а тому вважає дії відповідача необґрунтованими.

В судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не зявилися, надали суду заяви про розгляд заяви про компенсацію понесених відповідачем судових витрат у звязку з розглядом судової справи без їх участі (а.с.69-72).

Представник ПАТ КБ "Правекс-Банк" в судове засідання не зявився.

Розглянувши заяву, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 3 статті 142 ЦПК України та пунктом 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 3666-005/07Р згідно якого ОСОБА_2 надав відповідачу кредит в сумі 8000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,49 % річних на строк з 11 вересня 2007 року по 11 вересня 2027 року (а.с.7-9).

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між АКБ «Правекс-Банк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 3666-005/07Р від 11 вересня 2018 року (а.с.10-13).

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 34,00 доларів США щомісяця, до 10 числа наступного місяця.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3666-005/07Р, який був проведений станом на 08 грудня 2017 року, останній платіж на погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором був внесений відповідачем 27 липня 2016 року в сумі 59,00 доларів США.

У звязку з цим, 14 лютого 2018 року ПАТ КБ "Правекс-Банк" у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про дострокове повернення заборгованості по кредиту.

В якості доказів на підтвердження сплати ОСОБА_1 щомісячних платежів на погашення заборгованості за кредитом, останньою були надані відповідні квитанції від 26 грудня 2017 року на суму 2 795,09 грн. (№ FJB214), від 23 лютого 2018 року на суму 2 192,82 грн. (№ FJB271), від 02 квітня 2018 року на суму 2 630,70 грн. (№ FJB046), від 18 квітня 2018 на суму 57 773,56 грн. (№ FJB 370) (а.с.41,42).

З наданих відповідачем квитанцій вбачається, що більшість платежів на погашення спірної заборгованості за кредитом були внесені нею вже після звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто після 14 лютого 2018 року.

За таких обставин, слід зробити висновок,що вимоги ПАТ КБ "Правекс-Банк" фактично задоволені відповідачем ОСОБА_1 фактично після звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором (14 лютого 2018 року), а тому суд приходить висновку, що в даному випадку відсутні підстави для стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її заяви.

Керуючись ст.ст. 142,259,260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про компенсацію понесених відповідачем судових витрат у звязку з розглядом судової справи.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_4