Дата документу 17.09.2018
Справа № 320/7612/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» вересня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,

присяжних - Калініної О.А., Горшкової Л.О.,

за участю секретаря - Бондаренко Г.В.,

за участю прокурора - Джавоян О.Р.,

представника заявника - Кононіхіної Н.Б.,

особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку - ОСОБА_4,

законного представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Резніченка Олександра Леонідовича про надання ОСОБА_4 психіатричної допомоги у примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Резніченка Олександра Леонідовича, в якій він просить госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до психіатричного відділення у примусовому порядку у зв'язку з тим, що страждає на шизофренію, параноїдна форма, епізодичний з наростаючим дефектом тип перебігу, параноїдний синдром. У зв'язку з психічними розладами пацієнт виявляє потенційну небезпеку для оточуючих, особливо для власної матері, тому госпіталізація та подальше лікування його в умовах психіатрично-наркологічного відділення чоловічого в примусовому порядку є доцільним.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просить її задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Особа, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, пояснивши, що відсутні підстави для його лікування, його не влаштовують умови в яких відбувається лікування.

Заінтересована особа - ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши представника заявника, думку прокурора, яка вважає необхідним задовольнити вказану заяву, думку інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17 квітня 2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Згідно ч. 2 ст. 340 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради з 22.02.2016 року по 29.07.2016 року з приводу психічних розладів внаслідок ураження головного мозку.

В подальшому відмовився від прийому підтримуючої терапії, змінився у поведінці, страв дратівливим, конфліктував із матір'ю. На її зауваження реагував агресивно, вчиняв сутички, погрожував розправою. У день госпіталізації під час чергового конфлікту погрожував матері ножем, виловлював безглузді звинувачення на адресу рідних.

У зв'язку з вищевказаною поведінкою бригадою швидкої допомоги ОСОБА_4 був доставлений до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» та госпіталізований до психіатрично-наркологічного відділення. При надходженні ОСОБА_4 надав письмову добровільну згоду на обстеження та лікування в умовах психіатричного закладу.

14.09.2018 року ОСОБА_4 написав заяву про відмову від стаціонарного лікування (а.с.5).

Згідно висновку ЛКК Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради № 01-02/1018 від 14 вересня 2018 року встановлено, що ОСОБА_4 страждає на хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, епізодичний з наростаючим дефектом тип перебігу, параноїдний синдром. У зв'язку з наявністю у хворого тяжкого психічного розладу та відсутністю критичної оцінки свого стану, лікування хворого можливо лише в стаціонарних умовах. Пацієнт виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, внаслідок чого хворий ОСОБА_4 потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування (а.с.3).

Аналізуючи сукупність означених вище встановлених в ході судового слідства обставин справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради та госпіталізувати в психіатричне відділення у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 258, 263-265, 339-342,430 ЦПК України, ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

У Х В А Л И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Резніченка Олександра Леонідовича про надання ОСОБА_4 психіатричної допомоги у примусовому порядку - задовольнити у повному обсязі.

Госпіталізувати до психіатричного чоловічого відділення Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Суддя: Т.В.Юрлагіна

Присяжні: О.А.Калініна

Л.О.Горшкова