Справа № 594/927/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до Більче Золотецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16 липня 2004 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого, входить 2/3 частини будинковолодіння № 16 по вул.Горішня, що в с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті батька вона претендує як спадкоємець першої черги за законом.

Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на 2/3 частини будинковолодіння, яке розташоване в с.Олексинці по вул. Горішня, 16 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3.

В підготовче судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив, що позов підтримує.

Від сільського голови Більче Золотецької сільської ради ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом, 05 серпня 2001 року в с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 124092, виданого 06 серпня 2001 року Олексинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_5, її чоловік ОСОБА_3 прийняв спадщину, оскільки проживав разом з нею на день її смерті та вступив в оперативне управління її спадковим майном, однак спадкових прав на себе не оформив. Наведене вбачається з довідки Більче Золотецької сільської ради №502 від 23.07.2018 року.

16 липня 2004 року в с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №179045, виданого 30 липня 2004 року Олексинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить 2/3 частини будинковолодіння №16 по вул.Горішня в с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області, яку позивач прийняла, оскільки проживала та була зареєстрованою в одному будинковолодінні разом з померлим, а 09 лютого 2018 року представник позивача ОСОБА_2 від імені позивача звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на підставі якої було відкрито спадкову справу до майна померлого за №43/2018 та видано свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельні частки (паї). Крім того позивач 23.06.2018 року звернулася із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини будинковолодіння належного батькові, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене підтверджується довідкою Більче Золотецької сільської ради №503 від 23.07.2018 року, інформацією приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 №448/02-31 від 23.06.2018 року, матеріалами спадкової справи №43/2018 відкритої щодо майна померлого 16 липня 2004 року ОСОБА_3.

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №16 по вул.Горішня в с.Олексинці Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі ОСОБА_5, ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1, були його членами, головою двору був ОСОБА_3, що стверджено випискою із по господарської книги №3 за 1991-1995 роки, особовий рахунок №218, копіями погосподарських книг Олексинської сільської ради за 1986-1990 рр., 1991 1995 рр., 1996-2000 рр. на ім»я ОСОБА_3.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, померлі ОСОБА_5, ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1, на відповідній правовій основі за життя набули право, кожен зокрема, на 1/3 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Горішня, 16 в с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області. Однак, у визначеному законом порядку померлі не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння. Окрім того встановлено, що після смерті ОСОБА_5 її чоловік ОСОБА_3, який прийняв спадщину, фактично набув право власності на 2/3 частини спірного будинковолодіння.

Згідно з виписки з рішення 8 сесії 23 скликання Олексинської сільської ради Борщівського району Тернопільської області №34 від 25.12.1999 року, померлому ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 60 га, з них 0, 21 га для обслуговування житлового будинку та 0, 39 га для ведення сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Наведене підтверджується інформацією приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 № 448/02-31 від 23.06.2018 року, матеріалами спадкової справи №43/2018 відкритої щодо майна померлого 16 липня 2004 року ОСОБА_3.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 22 січня 2018 року, виготовленого КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 16 по вул. Горішня в с.Олексинці Борщівського району становить 91341 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на 2/3 частини житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по вул.Горішня, 16 в с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 16 липня 2004 року в с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони, в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: