Справа № 148/1445/18
Провадження №2/148/705/18
РІШЕННЯ

Іменем України

04 вересня 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: судді Саламахи О.В.,

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до структурної одиниці "Тульчинські електричні мережі", за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача: Державного нотаріального архіву Вінницької області, Тульчинської державної нотаріальної контори Вінницької області, про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до структурної одиниці "Тульчинські електричні мережі" про зняття арешту з майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що у провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходилась цивільна справа № 2-218/1998 за позовом прокурора Тульчинського району в інтересах державної акціонерної компанії "Вінницяобленерго" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в розмірі 259,20 грн. за споживання електричної енергії. Даний позов 30.03.1998 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь державної акціонерної компанії "Вінницяобленерго" Вінницької Східної електромережі 200 грн. збитку та на користь держави 10 грн. держмита. Також, судом 04.06.1998 направлено на адресу Тульчинського відділення Ощадбанку, Тульчинського відділення НАСК "Оранта", Тульчинського МБТІ, Тульчинського МРЕВ, нотаріусу Тульчинського району лист, яким запропоновано повідомити суд про наявність грошових вкладів, страхових внесків, зареєстрованого житлового будинку, дачі, автотранспорту належного ОСОБА_1. При наявності зазначеного, на все накладається арешт і заборона на відчуження. Уповноваженою осообою позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, з якого позивач дізналася про наявність обтяження - арешту на належний їй житловий будинок, розташований, за адресою: вул. Пушкіна, 2, с. Копіївка, Тульчинський район Вінницька область. Відповідачем - структурною одиницею "Тульчинські електричні мережі" позивачу надано довідку про відсутність заборгованості за спожиту електроенергію. Наявність арешту порушує право власності позивача, тому вона звертається до суду з позовом, у якому просить зняти арешт з належного їй на праві власності житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Пушкіна, 2, с. Копіївка, Тульчинський район Вінницька область, накладений на підставі листа Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.06.1998 № 3-299. Судові витрати просить залишити за собою.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати у її відсутність.

Представник відповідача - структурної одиниці "Тульчинські електричні мережі" у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Представники третіх осіб - Державного нотаріального архіву Вінницької області, Тульчинської державної нотаріальної контори Вінницької області, належним чином повідомлені про дату, час та місце розляду справи, у судове засідання не з'явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.03.1998 у цивільній справі № 2-218/1998 з ОСОБА_1 на користь державної акціонерної компанії "Вінницяобленерго" Вінницької Східної електромережі стягнуто 200 грн. збитку та на користь держави 10 грн. держмита (а.с. 7).

Відповідно до запиту Тульчинського районного суду Вінницької області адресованого Тульчинському відділенню Ощадбанку, Тульчинському відділенню НАСК "Оранта", Тульчинському МБТІ, Тульчинському МРЕВ, нотаріусу Тульчинського району, суд просить повідомити про наявність грошових вкладів, страхових внесків, зареєстрованого житлового будинку, дачі, автотранспорту на ім'я ОСОБА_1 При наявності перерахованого, - на все накладається арешт і заборона на відчуження (а.с. 8).

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 23.02.2018, ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: вул. Пушкіна, 2, с. Копіївка, Тульчинський район Вінницька область (а.с. 10).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 23.02.2018, на вищевказаний житловий будинок ОСОБА_1 накладено арешт, підстава виникнення: серія та номер: 3-299, видавник Тульчинський районний народний суд (а.с. 9).

Відповідно до довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області № 829/01-14 від 27.03.2018, на підставі листа Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.06.1998 № 3-299, Тульчинською державною нотаріальною конторою 04.06.1998 накладено заборону відчуження на нерухоме майно ОСОБА_1 Відмітки про зняття заборони по фонду Тульчинської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с. 11).

Згідно довідки ПАТ "Вінницяобленерого" № 00-71-944 від 03.05.2018, станом на 03.05.2018 заборгованість за ОСОБА_1 за спожиту електроенергію відсутня (а.с. 12).

Згідно ст. 22, 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Таким чином, з огляду на викладене, в судовому засіданні встановлено, що позивач, володіючи нерухомим майном на праві власності, не може в повній мірі ним розпорядитися через наявність заборони на його відчуження, що порушує її право на власність, гарантоване законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до п. 5.1., п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема, кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене та враховуючи, що позивач в даний час позбавлена можливості належним чином розпоряджатися своїм майном через наявність арешту з забороною відчуження, підстави для збереження обтяження накладеного відповідачем відсутні, суд дійшов висновку про навність підстав для задоволення позову.

Судові витрати суд залишає за позивачем, враховуючи її прохання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 49-50, 73-74 Закону України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, ст. 5, 10, 19, 76-78, 81, 89, 95, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Тульчинську державну нотаріальну контору зняти арешт з житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Пушкіна, 2, с. Копіївка, Тульчинський район Вінницька область, що належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, накладений Тульчинською державною нотаріальною конторою 04.06.1998, на підставі листа Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.06.1998 №3-299.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_3