РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мартинишин М.О.

з участю секретаря Потюк В.М.

представника позивача, представник третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідача ЛКП «Сокільницьке» - ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_7

до ОСОБА_3, ЛКП «Сокільницьке», треті особи: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної, моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, -

встановив:

Позивач ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ЛКП «Сокільницьке», в якому просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ЛКП «Сокільницьке» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 30368 грн. моральну шкоду в розмірі 15000 грн. та проведення експертизи в розмір 1700 грн. та судові витрати

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликаються на те, що 21.01.2016 її квартиру АДРЕСА_1 внаслідок прориву радіатора опалення у квартирі № 78 цього ж будинку була затоплено. Оскільки квартира, із якої відбулося залиття, на праві власності належить відповідачу ОСОБА_3, а відповідач ЛКП «Сокільницьке» є балансоутримувачем будинку № 31 по вул. Наукова у м. Львові, а тому вина щодо затоплення її квартири лежить на обидвох відповідачів. Розмір завданих їй внаслідок залиття матеріальної шкоди у вигляді відновлювального ремонту квартири з метою ліквідації наслідків залиття, з урахуванням висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 22/01-16я від 23.01.2016 складеного судовим експертом ОСОБА_8, становить 30 368 грн.. Крім того, неправомірними діями відповідачів її завдано моральну шкоду, яка виразилась страждань повязаних із ушкодженням здоровя та знищення, пошкодженням майна. Моральну шкоду оцінює у сумі 15000 грн.. Крім цього, понесла витрати на проведення експертного дослідження у сумі 1700 грн. та на сплату судового збору. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача, представник третьої особи - ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні до змісту позовної заяви, просив позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти позову в частині включення судовим експертом до загальної вартості відновлювального ремонту суми податку на додану вартість 5 061,00 грн. та проти задоволення відшкодування моральної шкоди з мотивів недоведеності завдання такої діями відповідача, відсутності причинового звязку між поданими зі сторони позивача доказами (листком непрацездатності) та діями відповідача.

Представник відповідача ЛКП «Сокільницьке» у судовому засіданні заперечив проти позову з мотивів завдання шкоди позивачу не з вини ЛКП «Сокільницьке», зазначив, що факт завдання шкоди через залиття належної позивачу квартири мав місце виключно з вини відповідача ОСОБА_3, на яку слід покласти обовязок по відшкодуванню спричиненої шкоди, вказав, що за даних обставин ЛКП «Сокільницьке» є неналежним відповідачем. Просить відмовити позивачу у задоволенні їх позовних вимог до ЛКП «Затишне» за безпідставністю позовних вимог.

Представник третьої особи Франківська районна адміністрація Львівської міської ради у судовому засіданні заперечив проти позову з мотивів завдання шкоди позивачу не з вини ЛКП «Сокільницьке», зазначив, що факт завдання шкоди через залиття належної позивачу квартири мав місце виключно з вини відповідача ОСОБА_3, на яку слід покласти обовязок по відшкодуванню спричиненої шкоди, вказав, що за даних обставин ЛКП «Сокільницьке» є неналежним відповідачем. Просить відмовити позивачу у задоволенні їх позовних вимог до ЛКП «Затишне» за безпідставністю позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що співвласниаником квартири АДРЕСА_1 у відповідності до Свідоцтва про право власності на квартиру № 206179 виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів від 01.07.1996.(а.с. 22).

З акту обстеження від 22.01.2016 складеного ЛКП «Сокільницьке», комісією у складі майстрів ЛКП " Сокільницьке»: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, в присутності слюсара - сантехніка ОСОБА_13 (а.с. 7) вбачається, що внаслідок прориву радіатора опалення у квартирі № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові, власник - ОСОБА_3 відбулося затоплення розташованої поверхом нижче квартири № 66 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові де проживає ОСОБА_7. Комісією при огляді виявлені наступні пошкодження у квартирі № 66 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові: стеля великої кімнати 0,2х0,3 кв.м., 0,1х3,0 кв.м., 0,1х5,0 кв.м., стіни: 0,1х5,6 кв.м., 0,2х3,0 кв.м., затоплено підлогу замінат на площі 17,0 кв.м. тра електроприлади, мала кімната: стеля-0,1 кв.м., стіни 0,1х3,0 кв.м, 0,05х2,5 кв.м., коридор: стеля 1,0х3,0 кв.м., стіни 0,5х3,5 кв.м., підвісна стеля, стіни 2,0х3,0 кв.м., стіна 1,0х6,0 кв.м., шафа-купе, коридор біля кухні стеля 0,3 кв.м., стіни 0,4х2,5 кв.м., кухня стеля 0, 2 кв.м.

Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 22/01-16я від 23.01.2016 складеного судовим експертом ОСОБА_8 (а.с. 8-20) визначено, що залиття квартири № 66 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові, розташованої на першому поверсі вказаного будинку, відбулося через міжповерхове перекриття з квартири № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові розташованої на третьому поверсі ціього ж будинку. Експертом констатовано, що для усунення слідів замокання від затоплення необхідно провести внутрішні ремонтно будівельні роботи по оздобленню приміщень: коридор під.літ. 1 площею 1 1,8 кв.м., кухня під літ.5, площею 6,9 кв.м., житлова кімнати під.літ.6, площею 12,6 кв.м., житлова кімнати під.літ.7, площею 8,1 кв.м., житлова кімнати під.літ.8, площею 17,0 кв.м., лоджія під.літ.10, площею 1,6 кв.м., вартість таких робіт визначено у сумі 30 368, 00 грн.

З акту від 22.01.2016 складеного ЛКП «Сокільницьке», комісією у складі майстрів ЛКП "Сокільницьке»: ОСОБА_14, майстра по б/ремонту ОСОБА_12, майстра по експлуатації ОСОБА_11 складеного по факту прориву батареї (а.с. 34) вбачається, що при обстеження виявлено факт проведення власницею квартири № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові ОСОБА_3 самочинних ремонтних робіт у цій квартирі повязаних із заміною батарей системи центрального опалення на алюмінієві батареї, які не передбачені для використання у системах центрального опалення в багатоповерхових будинках із подачею теплоносія із тиском у 6 атмосфер.

Розпорядженням Франківської РА № 150 від 11.04.2016 (а.с. 54) затверджено висновок міжвідомчої комісії № 10 абз.04 від 29.03.2016 про приведення системи центрального опалення у квартирі № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові до нормативних вимог та відновлення у житловій кімнаті нагрівального приладу з технічними характеристиками для системи централізованого теплопостачання, зобовязано співвласника квартири № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові - ОСОБА_3 у місячний термін за власні кошти відновити у житловій кімнаті нагрівальний прилад з технічними характеристиками для системи централізованого теплопостачання та привести систему центрального опалення у цій квартирі до нормативних вимог.

Актом обстеження від 09.03.2016 (а.с. 57) складеним ЛКП «Сокільницьке», комісією у складі головного інженера ОСОБА_14, майстра по експлуатації ОСОБА_11, майстра по біжучому ремонту ОСОБА_15 встановлено, що власницею квартири № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові - ОСОБА_3 самовільно під час проведення ремонту квартири проведено заміну приладу обігріву (батареї) на алюмінієву («євро»).

Протоколом № 14 від 09.03.2016 (а.с. 56) складеним майстром по експлуатації ЛКП «Сокільницьке» - ОСОБА_11 констатовано порушення співвласником квартири № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові - ОСОБА_3 приписів ст. 150 КУпАП самовільне влаштування батареї в житловій кімнаті квартири № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові та зазначено, що внаслідок прориву батареї у цій квартирі відбулося залиття квартири № 66 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові. ОСОБА_3 від пояснень та підписання протоколу відмовилася.

Постановою № 84 адміністративної комісії при Франківській РА від 24.03.2016 (а.с. 55) на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 51 грн. за порушення вимог ст. 150 КУпАП самовільне влаштування батареї в житловій кімнаті квартири № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові.

Зазначена постанова оскаржувалася ОСОБА_3 в судовому порядку - постановою Франківського районного суду м. Львова від 11.04.2017, набрала законної сили 08.06.2017, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Франківської РА про скасування постанови № 84 від 24.03.2016 відмовлено.

Із довідки № 1797 від 10.03.2016 виданої ЛКП "Сокільницьке»(а.с. 35) вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є співвласником квартири № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові відповідно до реєстраційного посвідчення № 7466 від 03.01.1996, квартира складається з трьох кімнат, загальною площею 63,3 кв.м..

Таким чином судом встановлено, що факт прориву батареї у квартири № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові та повязане із цим залиття квартири № 66 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові, відповідачами не заперечується, що підтверджується письмовими запереченнями представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, які 13.03.2018 року були подані до матеріалів справи через канцелярію суду (а.с.136) та запереченнями представника відповідача ЛКП «Сокільницьке», які 03.09.2018 року були подані до матеріалів справи через канцелярію суду.

Згідно з ч. 1 cт. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вище викладене, факт залиття та причина залиття не підлягають додатковому доказуванню.

Згідно ч.1 ст. 10 Житлового кодексу УРСР, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до

його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24.01.2006р. №45, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Положеннями ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на його власника.

Згідно з ст. 382 ЦК України(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами (п. 2), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.22 ч.2 п.1 ЦК України збитками є витрати, які особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 1192 ЦК України визначені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

При визначенні розміру належної до відшкодування на користь позивача матеріальної шкоди у вигляді відновлювального ремонту квартири з метою ліквідації наслідків залиття, суд надає віри висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 22/01-16я від 23.01.2016 складеному судовим експертом ОСОБА_8, оскільки зі сторони відповідача не було подано доказів щодо спростування такого по суті.

Окрім того суд приймає до уваги, що за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні було задоволено клопотання останнього про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості залиття квартири АДРЕСА_2 (а.с. 84), обовязок щодо оплати вартості такої експертизи покладено на відповідача ОСОБА_3, проте, як вбачається з листа директора Львівського НДІСЕ ОСОБА_16 за № 7243 від 31.10.2016 (а.с.90) проведення такої експертизи не було оплачено відповідачем ОСОБА_3 у визначений експертною установою термін, від так експертизу проведено не було.

Відповідно до ст. 109 Цивільного кодексу України в разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Від так судом вживалися заходи для перевірки правильності висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 22/01-16я від 23.01.2016, але через ухилення відповідача від оплати вартості експертизи проведення такої було унеможливлено, отже суд визнає достовірність висновків судового експерта ОСОБА_8 та суму визначеного ним відшкодування 30 368 грн., яка підлягає до стягнення.

Таким чином, з огляду на вищевказане, судом в процесі розгляду справи не було здобуто жодних доказів на підтвердження того, що саме діями відповідача ЛКП «Сокільницьке» було співвласнику квартири АДРЕСА_3 А.О. завдано шкоду.

Тому в частині вимоги позивача щодо солідарного стягнення завданої шкоди з ЛКП «Сокільницьке» слід відмовити, оскільки проаналізовані вище докази безумовно стверджують, що залиття квартири АДРЕСА_2 сталося виключно через проведення власницею квартири № 78 на вул. Наукова буд. № 31 у м. Львові ОСОБА_3 самочинних ремонтних робіт у цій квартирі повязаних із заміною батарей системи центрального опалення на алюмінієві батареї, які не передбачені для використання у системах центрального опалення в багатоповерхових будинках із подачею теплоносія із тиском у 6 атмосфер, за цим фактом ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, отже ця обставина є доведеною належними та допустимими доказами.

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 не надала суду належних та допустимих доказів, що залиття квартири позивача відбулося не з її вини, та що розмір завданої щкоди не обгрунтований.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що має місце заподіяної матеріальної шкоди, що визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду та інших негативних наслідків, тому зазначена шкода підлягає до відшкодування у розмірі 30368 грн., які слід стягнути із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові №4 від 31 березня 1995року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» при заподіянні особі моральної шкоди обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи положення вищевказаних статей, суд приходить до висновку про заподіяння протиправними діями відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди позивачу, яка полягала у душевних стражданнях, яких остання зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна, після нього і погіршенні її стану здоровя, переживаннями, незручностями, пов'язаними із залиттям, порушенням звичного ритму життя, необхідністю звернення до суду.

За таких обставин, оскільки дійсно встановлено, що з вини відповідача позивачу було заподіяна моральна шкода, однак заявлений позивачем розмір 15000 гривень моральної шкоди, суд вважає завищеним, та приходить до висновку про необхідність позов в цій частині слід задоволити часткового, та стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 5000 гривень. При призначенні розміру суд враховує характер та обсяг заподіяних фізичних та моральних страждань їх тривалість, можливість відновлення попереднього стану, ступінь вини відповідачів та інші обставини справи, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать в т.ч. витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача документально підтвердженні судові витрати у розмірі 551,21 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією №15284819 від 15.02.2016 та вартість експертизи в сумі 1700 грн., що підтверджується приймально-здавальний акт від 23.01.2016 (а.с.4) та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 22/01-16я від 22.01.2016 (а.с.21).

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 30368 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 1700 грн. та 551,21 грн. судового збору, що сплачено при подані позовної заяви, а всього разом 37619,21 грн.(тридцять сім тисяч шістсот девятнадцять гривень, двадцять одна копійок).

В частині позовних вимог про стягнення коштів із відповідача ЛКП «Сокільницьке», - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 13.09.2018 року.

Суддя Мартинишин М.О.