РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/595/18

Провадження № 2/700/353/18

11 вересня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/595/18 провадження №2/700/353/18 за позовом ОСОБА_1 до Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 15 листопада 2017 року в с. Боярка Лисянського району Черкаської області померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями в с. Боярка Лисянського району по вул. Ярового, 61. Вона є спадкоємцем за законом і бажає прийняти спадщину, однак звернувшись до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2.

Позивач у підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду із клопотанням, в якому просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослiдивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню із наступних пiдстав.

Матеріалами справи встановлено, що 15 листопада 2017 року в с. Боярка Лисянського району Черкаської області померла мати позивача ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-СР № 304520 від 16.11.2017 року та свідоцтво про народження позивача серії ЯЕ № 645372 від 04.11.1953 року. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями в с. Боярка Лисянського району по вул. Ярового, 61. Крім позивача спадкоємцем за законом є її сестра - ОСОБА_3, яка своєю заявою відмовилася від прийняття спадщини та не заперечує щодо успадкування майна ОСОБА_1 Позивач як спадкоємець за законом звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою нотаріуса № 1055/02-31 від 21.06.2018 року. Тому позивач просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2, яка померла 15.11.2017 року.

Згідно з довідкою КУ «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» № 942 від 05.07.2018 року, станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок за адресою: вул. Ярового, 61, с. Боярка Лисянського району Черкаської області не зареєстроване.

Як вбачається із довідки Боярської сільської ради № 261 від 12.07.2018 року, за даними погосподарської книги за ОСОБА_2, яка померла 05.11.2017 року, рахується житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с. Боярка Лисянського району Черкаської області по вул. Ярового, 61 на земельній ділянці площею 0,11 га. ОСОБА_2 до дня смерті проживала та була зареєстрована в даному будинку. Правовстановлюючі документи на будинок не видавалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 15.11.2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1235, 1236, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями в с. Боярка Лисянського району Черкаської області по вул. Ярового, 61, що належав ОСОБА_2, яка померла 15.11.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Н.В. Бесараб