Справа № 461/2474/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/1352/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року

м. Львів

Справа № 461/2474/13-ц

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2018 року, постановлену судом у складі судді Стрельбицького В.В. в приміщенні Галицького районного суду м. Львова, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» звернулося до суду з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів №461/2474/13-ц, виданих Галицьким районним судом м. Львова від 26.10.2016р. з ПАТ «ВіЕс Банк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс»», мотивуючи тим, що 29.12.2017 року між та ПАТ «ВіЕс Банк» та ТзОВ Фінансова компанія «Траст Фінанс»» був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого останнє набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ПАТ «ВіЕс Банк».

Оскаржуваною ухвалою заяву задоволено. Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів №461/2474/13-ц, виданих Галицьким районним судом м. Львова від 26.10.2016р. з Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс»».

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує, що ухвала суду є помилковою у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права. Посилається на те, що договір про відступлення права вимоги від 29.12.2017 року не може бути підставою для зміни сторони у виконавчому провадженні, зокрема, зазначає, що про укладення такого договору вона не знала, своєї згоди на відступлення ПАТ «ВіЕс Банк» права вимоги до неї за кредитним договором вона не надавала. Крім того, із зазначеного договору не вбачається, на яку суму заборгованості до Товариства перейшло право вимоги за кредитним договором. Вважає, що договір про відступлення права вимоги є недійсним, а тому не може бути підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні. Просить ухвалу суду скасувати та в задоволенні заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» відмовити.

Оскільки в судове засідання не з'явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 26.10.2016 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчі листи у цивільній справі № 461/2474/13-ц, згідно рішення суду, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KF 48861 від 30.04.2008 року в розмірі 118 685,91 доларів США звернуто стягнення на об'єкти нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_4

29.12.2017 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (первісний кредитор) та ТзОВ «Фінансова компанія «Траст фінанс» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що додатки до цього договору є невід'ємними частинами договору.

Відповідно до п. 2.1 цього договору та додатку №1 ТзОВ «Фінансова компанія «Траст фінанс» набув права вимоги за кредитним договором №KF 48861 від 30.04.2008 року.

Задовольняючи заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Траст фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони кредитора ПАТ «ВіЕс Банк» його правонаступником ТзОВ «Фінансова компанія «Траст фінанс» за кредитним зобов'язанням боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у зв'язку із відступленням первісним кредитором права вимоги за правочином новому кредитору, заявнику ТзОВ «Фінансова компанія «Траст фінанс», що надає останньому право звернення до суду із заявою про заміну стягувача на стадії виконання рішення суду.

З таким висновком суду погоджується й колегія суддів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

За умовами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором у зобов'язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

Згідно положень ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 2.4 договору про відступлення права вимоги передбачено, що відступлення прав вимог за кредитними договорами не потребує згоди боржників і здійснюється безз отримання такої згоди.

У зв'язку з наведеним, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо незаконності переходу права вимоги до нового кредитора у зв'язку із не повідомленням її про таку заміну є безпідставними.

Також безпідставним є твердження в апеляційній скарзі, що договір про відступлення права вимоги є недійсним, а тому не може бути підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки суду не подано доказів про визнання недійсним цього договору у встановленому законом порядку.

Таким чином, ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07.09.2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.