13.09.18 Провадження 4-с/235/24/18
Справа 235/1498/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 20.07.2018 року звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа ОСОБА_4.

В обґрунтуванні скарги зазначив, що 15.05.2017 року державним виконавцем Дарницького ВР ДВС м. Києва ОСОБА_5 ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа за № 235/1498/17, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 14.04.2017 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2017 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 22.09.2026 року.

За період з 01.08.2017 року по 31.05.2018 року ним було сплачено на дітей аліментів на загальну суму 27000,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями від 01.08.2017 року, від 29.08.2017 року, від 03.10.2017 року, від 31.10.2017 року, від 28.11.2017 року, від 29.12.2017 року, від 28.02.2018 року, від 30.01.2018 року, від 04.5.2018 року, від 31.05.2018 року.

Також згідно довідки ТОВ «Управління Донбасспецстрой» № 62 від 02.07.2018 року з його заробітної плати було перераховано аліментів на дітей у лютому 2018 року 1920,92 грн., у березня 2018 року 751,08 грн., у травні 2018 року 2130,72 грн.

В червні 2018 року він дізнався, що знаходиться у реєстрі боржників по сплаті аліментів. На його звернення до державного виконавця Головкова Ю.В. щодо надання йому розрахунку заборгованості він до теперішнього часу відповіді не отримав в порушення вимог ч. 4 ст. 71 Закону України « Про виконавче провадження».

В бухгалтерії підприємства він отримав 20 липня 2018 року не посвідчену копію постанову про звернення стягнення на заробітну плату ВП № 53928712 від 11.05.2018 року, з якої вбачається, що державний виконавець постановив здійснювати відрахування з його доходів на користь стягувача у розмір 50%, а саме 33,3% поточних аліментів та 16,7% до виплати загальної суми боргу у розмірі 50665,14 грн.

На підставі викладеного заявник просив визнати дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 неправомірними, зобовязати його у сунути порушення шляхом надіслання на адресу заявника розрахунку заборгованості по аліментам за період з 01.08.2017 року по 11.05.2018

року, зобовязати державного виконавця усунути порушення у виконавчому провадженні № 539228712 шляхом здійснення перерахунку заборгованості по аліментам з урахуванням наявних та наданих квитанцій за період з 01.08.2017 року по 31.05.2018 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав доводи скарги на дії державного виконавця та просив її задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_8 в судовому засіданні скаргу просила вирішити на розсуд суду.

Державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня 2017 року (справа № 235/1498/17) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2017 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 5-6).

Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату (ВП № 53928712) від 11.05.2018 року державний виконавець постановив звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1, що отримує дохід у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Управління Донбасспецстрой», здійснювати відрахування з доходів боржника на користь стягувача у розмір 50%, а саме 33,3% поточних аліментів та 16,7% до виплати загальної суми боргу у розмірі 50665,14 грн. (а.с. 7).

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відсутність гарантії виконання судового рішення в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час здійснення виконавчих дій, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому у п. 3 цієї постанови судам розяснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12).

Судом встановлено, що відсутні докази, які б підтверджували факт направлення заявником ОСОБА_1 заяви про розрахунок заборгованості саме за виконавчим провадженням № 53928712 за виконавчим листом № 235/1498/17, виданим 14.04.2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Заявником на адресу державного виконавця 04.05.2018 року направлялась заява про перерахунок заборгованості відповідно до виконавчого листа № 235/1499/17 (а.с. 25-26).

На заяву ОСОБА_1 державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві був наданий розрахунок заборгованості по аміантам за виконавчим листом № 235/1499/17 від 04.05.2017 року, виданим Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.03.2017 року по 27.11.2017 року, з якого вбачається, що заборгованість за цим виконавчим листом відсутня (а.с. 27).

Дійсно заявником надані суду ксерокопії квитанцій про сплату ним аліментів від 01.08.2017 року, від 29.08.2017 року, від 03.10.2017 року, від 31.10.2017 року, від 28.11.2017 року, від 29.12.2017 року, від 28.02.2018 року, від 30.01.2018 року, від 04.5.2018 року, від 31.05.2018 року, а також довідка ТОВ «Управління Донбасспецстрой» № 62 від 02.07.2018 року про те, що з його заробітної плати було перераховано аліментів у лютому 2018 року 1920,92 грн., у березня 2018 року 751,08 грн., у травні 2018 року 2130,72 грн. (а.с. 8-9, 12). Але заявником не надані докази того, що зазначені документи ним направлялись до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві після того, як заявник дізнався про нарахування йому заборгованості в розмірі 50665,14 грн, тобто після 11.05.2018 року (а.с. 7). Заявником лише надані квитанції про надсилання поштових відправлень від 21.02.2018 року та 23.01.2018 року (а.с. 22).

Згідно ч. 4 ст. 71 Закону України «про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) припинення виконавчого провадження;

6) закінчення виконавчого провадження.

Згідно частини 8 Закону України «про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи заявника ОСОБА_1 про те, що він звертався до державного виконавця з заявою про обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів саме за виконавчим листом № 235/1498/17, виданим 14.04.2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на

користь ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, у разі Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд, розглядаючи в межах заявлених у скарзі вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа ОСОБА_4, відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та проголошена її вступна та резолютивна частина в судовому засіданні 13 вересня 2018 року. Повний текст ухвали складено 17 вересня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області, з врахуванням вимог п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: