Провадження № 4-с/263/34/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Маріуполі справу за скаргою ОСОБА_1, зацікавлені особи Центральний відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, Маріуполська місцева прокуратура №1, на бездіяльність керівника Маріуполської місцевої прокуратури №1 у виконавчому провадженні №52745837, заміну відповідача у виконавчому провадженні на відділ державної виконавчої служби або залучення відділу державної виконавчої служби співвідповідачем, про накладення штрафу на відділ державної виконравчої служби , -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, яку було уточнено, на бездіяльність керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 у виконавчому провадженні №52745837, заміну відповідача у виконавчому провадженні на відділ державної виконавчої служби або залучення відділу державної виконавчої служби співвідповідачем, про накладення штрафу на відділ державної виконавчої служби. У якій зокрема просить визнати бездіяльність Маріупольської місцевої прокуратури №1 по виконавчому провадженню №52745837 з примусового виконання виконавчого листа №263/295216-ц від 29.09.2016 року, яка полягає у відсутності контролю за виконанням судових рішень, ухвал, а саме в невиконанні ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.02.2018 року Центральним відділом державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області. Змінити відповідача по виконавчому провадженню №52745837 з примусового виконання виконавчого листа №263/2952/16-ц від 29.09.2016 року про стягнення коштів, загальною сумою 54517,11 грн. з ОСОБА_3 на Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області, або зробити останнього співвідповідачем по вказаній справі. Накласти штраф на центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області, як субєкта владних повноважень, відповідно за виконання ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.02.2018, яка була не виконана. Половина суми штрафу стягнути на користь ОСОБА_2

Вимоги скарги обґрунтовує наступним.

На виконані у Центральному відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження №52745837 з примусового виконання виконавчого листа №263/2952/16-ц від 29.09.2016 року про стягнення коштів, загальною сумою 54517,11 грн. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2. 26.06.2016 року відкрито виконавче провадження. 08.02.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області визнано бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного управління територіального управління юстиції у Донецькій області по виконавчому провадженню №52745837 з примусового виконання виконавчого листа №263/2952/16-ц від 29.09.2016 року, якою суд зобовязав державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вчинити всі необхідні дії щодо примусового виконання виконавчого листа №263/2952/16-ц від 29.09.2016. Станом на 19.04.2018 року Центральний відділ державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не надав відповіді щодо проведених виконавчих дій за виконавчим провадженням. 02.05.2018 року звернувся зі скаргою до Маріупольської місцевої прокуратури №1 на дії працівників Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області щодо не виконання ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 08.02.2018 року, оскільки Маріупольська місцева прокуратура здійснює контроль за додержанням законності виконавчих дій державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно ст.ст. 1,4,19 Закону України «Про прокуратуру». Вважає, що спрямування скарги ОСОБА_2 прокуратурою до Центрального ВПГУНП в Донецькій області та ДВС ГТУЮ у Донецькій області є безпідставним. Зазначає, що у матеріалах виконавчого провадження маються чисельні порушення, будь-який контроль з боку керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 відсутній, недбалість з боку державного виконавця порушує право скаржника на стягнення боргу у встановлені законом строки, державний виконавець своєю бездіяльністю порушує покладений на нього статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» обовязок своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії, тому звернувся до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, наполягав на її задоволенні.

Прокурор Харченко О.О. у судовому засіданні проти скарги заперечувала зазначивши, що відповідно до дійого законодавства на органи прокуратури на цей час не покладено обов'язок контролю за виконачою службою , тому звернення ОСОБА_2 щодо невиконання судового рішення бкло скеровано до відділу ДВС та до Центрального віддулу поліції для розгляду, у задоволенгі скарги просила відмовити.

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 заперечував проти вимог скарги. Посилався на те, що усі можливі дії щодо виявлення майна боржника здійснені, на майно боржника накладено арешт, фактично майна не виявлено, в задоволенні клопотань державного виконавця про примусовий вхід до житла та обмеженя виїзду боржнику судом відмовлено, примусити боржника прийняти спадщину державний виконавець не може, на цей час відомості щодо офіційної роботи боржнка та отримання доходів не відомо. Скаргу просив розглянути на розсуд суду.

Суд, заслухавши ОСОБА_2, прокурора, державного виконавця, дослідивши матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження №52745837 з примусового виконання виконавчого листа №263/2952/16-ц від 29.09.2016, виданого Жовтневим районним судом м.Маріупорля Донецької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, заборгованість за договором позики від 19.05.2013 у розмірі 49517,11 грн., суму моральної шкоди у розмірі 5000 гривень, а всього 54517,11 грн., яке перебуває у держаного виконавця ОСОБА_4

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.02.2018 року (справа №263/16327/17) визнано бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області по виконавчому провадженню №52745837 з примусового виконання виконавчого листа №263/2952/16-ц від 29.09.2016., зобовязано державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вчинити всі необхідні дії щодо,примусового виконання виконавчого листа № 263/2952/16-ц від 29.09.2016.

Державним виконавцем встановлено, що за боржником нерухоме майно та транспортні засоби не зареєстровані, відкриті рахунки у банківських установах відсутні, пенсію ОСОБА_3 не отримує, у спадкові права ОСОБА_3 не вступає, відомості щодо отримання доходу відсутні, до Жовтневого районного суду було направлено подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон та про примусовий вхід до житла боржника.

З матеріалів виконавчого провадження №52745837 вбачається, що після постановлення ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.02.2018, державним виконавцем здійснено ряд виконавчих дій, а саме отримано відповіді з ПФУ у Донецькій області, фіскальної служби , ухвалами Жовтневого районного суду м.Маріуполя відмовлено у задоволенні поданняч державного виконавця про примусовий вхід до житла боржника та обмеження у праві виїзду боржника за кордон, здійснено віхід за місцем проживання, згідно акту державного виконавця двері квартири не відчинено.

Судом встановлено, що ухвалою суду визнано бездіяльність державного виконавця з примусового виконання виконавчого листа №263/2952/16-ц від 29.09.2016 року, зобовязано державного виконавця вчинити всі необхідні дії щодо примусового виконання виконавчого листа № 263/2952/16-ц від 29.09.2016 року, державним виконацем продовжується виконання виконавчих дій, але начас розгяду скарги належним чином рішення суду не виконане.

Вирішуючи питання про розгляд скарги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з того, що вимоги скаржника не грунтуються на вимогах діючого законодавства.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З вимогами щодо невиконання рішення суду державним виконавцем, у передбаченому законом порядку, до правоохоронних органів ОСОБА_2 не звертався, вимогами ЦПК України не передбачено вирішення питання та притягнення осіб до відповідальності за невиконання ухвали суду державним виконавцем, якою його особисто зобовязано вчинити всі необхідні дії щодо, примусового виконання виконавчого листа № 263/2952/16-ц від 29.09.2016, тому вимоги скарги ОСОБА_2 у цій частині не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідування, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) пердставництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може брати участь у виконавчому провадженні лише при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави у суді.

За справою ОСОБА_2 прокуратурою не здійснювало представництво інтересів громадянина у суді.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, здійснює контроль за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень та має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином вимоги скарги щодо визнання бездіяльності Маріупольської місцевої прокуратури №1 по виконавчому провадженню №52745837 з примусового виконання виконавчого листа №263/2952/16-ц від 29.09.2016 не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Що стосується вимог скарги про заміну відповідача по виконавчому провадженню №52745837 з примусового виконання виконавчого листа №263/2952/16-ц від 29.09.2016 року про стягнення коштів з ОСОБА_3 на Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області, або зробити співвідповідачем по вказаній справі, то суд виходить з наступного.

Статтею 51 ЦПК України передбачено залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача, але на стадії судового розгляду.

У відповідності з ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст. 55 ЦПК України, згідно якої, у разі заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), тобто є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи з того, що жодна з сторін виконавчого провадження №52745837 не вибула, а виконавча служба не є правонаступником боржника ОСОБА_3, суд не вбачає підстав для заміни відповідача по виконавчому провадженню №52745837 з примусового виконання виконавчого листа №263/2952/16-ц від 29.09.2016 року про стягнення коштів з ОСОБА_3 на Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області, або залучення його співвідповідачем по вказаному виконавчому провадженню, тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Також відсутні підстави, передбачені вимогами законодавства, щодо стягнення штрафу з виконавчої служби як на користь держави так і на користь стягувача у випадку невиконання рішення суду.

Суд, враховуючи матеріали справи та вимоги законодавства, дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає .

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.447-453ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1, зацікавлені особи Центральний відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, Маріуполська місцева прокуратура №1, на бездіяльність керівника Маріуполської місцевої прокуратури №1 у виконавчому провадженні №52745837, заміну відповідача у виконавчому провадженні на відділ державної виконавчої служби або залучення відділу державної виконавчої служби співвідповідачем, про накладення штрафу на відділ державної виконравчої служби - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.І.Скрипниченко