Справа № 357/1346/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 07.02.2018 року обґрунтовуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2016 року, у справі № 357/6945/16-ц, його батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, оголошено померлим та визначено день смерті день набрання рішенням законної сили 31.08.2016 року. 17.11.2016 року ОСОБА_4 міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3. Враховуючи те, що місце проживання батька невідоме, а рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 06.05.1982 року було визнано за ОСОБА_3 право особистої власності на 1/2 частину житлового будинку № 38 по вул..Докучаєва в м. Біла Церква, то в силу ч2 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є вул. Докучаєва,38 в м. Біла Церква Київської області. Він, ОСОБА_1, є сином ОСОБА_3, тому 06.12.2017 року звернувся до Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після батька. Державним нотаріусом було видано письмове розяснення від 07.12.2017 року, згідно якого в порядку ст. 1272 ЦК України, він вважається таким, що спадщину після померлого 31.08.2016 року ОСОБА_3 не прийняв. Однак, він своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Так, він дізнався про існування рішення суду від 06.05.1982 року від своєї матері ОСОБА_5 в кінці листопада 2017 року бажаючи укласти з нею договір довічного утримання, оскільки до цього часу вважав, що будинок повністю належить матері. Крім того, працюючи провідником з постійними тривалими закордонними поїздками, також не мав можливості вчасно подати заяву до нотаріальної контори. Його брат, ОСОБА_2 також не прийняв спадщину у визначений законодавством термін, однак не заперечує проти прийняття ним спадщини. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо, просив в судовому порядку визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого 31.08.2016 року батька ОСОБА_3, протягом двох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника до суду подана заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.04.2018 року, в порядку ст. 51 ЦПК України, було замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 міську раду Київської області на належного - ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою .

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2016 року, яке набрало законної сили 31.08.2016 року, у справі № 357/6945/16-ц ( а.с. 9-10), було оголошено померлим ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, днем смерті якого вважати день набрання законної сили рішення про оголошення померлим. 17.11.2016 року ОСОБА_4 міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області було видано свідоцтво Серії І-ОК № 381383 ( а.с. 11), про смерть ОСОБА_3, який помер 31.08.2016 року.

З рішення Білоцерківського міського народного суду Київської області від 06.05.1982 року ( а.с. 8), у справі за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до Білоцерківського міськфінвідділу, про визнання права власності на житловий будинок, вбачається, що за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було визнано право власності на житловий будинок № 38 по вулиці Докучаєва в місті Біла Церква, який складається з будинку та сараю, вартістю 2997 руб., в рівних долях по 1/2 частині житлового будинку за кожним. 27.02.1987 року ОСОБА_4 МБТІ у реєстровій книзі № 10 за № 27 було зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину вказаного будинку.

Також встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що залишилось після померлого 31.08.2016 року батька ОСОБА_3, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 5 -7,15).

Як вбачається з розяснення державного нотаріуса Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області від 07.12.2017 року вих. № 3755/01-16 (а.с. 15), державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 в проведенні будь-який дій, повязаних з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини особисто не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем її відкриття, тому вважається таким, що спадщину після померлого 31.08.2016 року батька ОСОБА_3 не прийняв.

Також, з матеріалів справи ( а.с. 45-47) вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого 31.08.2016 року ОСОБА_3 не відкривалась, заповіт не складався, на день смерті батька позивач не був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою та не подав заяви про відмову від спадщини, інший спадкоємець за законом ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, син померлого ОСОБА_3, відповідач у справі, із заявою про прийняття чи відмовою від прийняття спадщини після батька до нотаріальної контори не звертався та не заперечує проти прийняття позивачем спадщини, що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 49-51).

З рішення суду від 15.07.2016 року вбачається, що рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 29.03.1993 року, яке набрало законної сили, було встановлено, що з 1987 року ніяких відомостей про місце перебування ОСОБА_3 у місці його постійного проживання ( м. Донецьк) немає, тому його було визнано безвісно зниклим, та рішенням від 15.07.2016 року було встановлено, що у місці постійного проживання ОСОБА_3 немає відомостей про місце його перебування більше трьох років, що стало підставою для визнання його померлим.

Враховуючи те, що місце проживання ОСОБА_3 було невідоме, а рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 06.05.1982 року було визнано за ОСОБА_3 право особистої власності на 1/2 частину житлового будинку № 38 по вул..Докучаєва в м. Біла Церква, то в силу ч.2 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є вул. Докучаєва,38 в м. Біла Церква Київської області.

Позивач в підтвердження вимог посилається на те, що він з поважних причин пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки дізнався про існування рішення суду від 06.05.1982 року від своєї матері ОСОБА_5 в кінці листопада 2017 року бажаючи укласти з нею договір довічного утримання, адже до цього часу вважав, що будинок повністю належить матері, крім того, працюючи провідником з постійними тривалими закордонними поїздками, також не мав можливості вчасно подати заяву до нотаріальної контори, що визнається відповідачем та підтверджується матеріалами справи ( а.с. 12-14, 58), з яких вбачається, що ОСОБА_1 з 16.07.1994 року працює у виробничому підрозділі вагонна дільниця ст. Київ Пасажирський, займає посаду провідника пасажирського вагона у Київському резерві провідників пасажирських вагонів та ЛНП. В період з 16.11.2016 року по теперішній час його робота повязана з тривалими відрядженнями за кордон.

Отже, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого 31.08.2016 року батька ОСОБА_3, протягом двох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу.

Керуючись ст. ст. 1218, 1220, 1268, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 76 81, 206, 223, 258, 259, 264 265, 268, 354, 355 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого 31.08.2016 року батька ОСОБА_3, протягом двох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

СуддяОСОБА_7