Справа № 2-53/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

В складі головуючого - судді Орендарчука М.П.

при секретарі Пізняк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, посилаючись на те, що відкрите 17 січня 2014 року за його заявою виконавче провадження №41569349 про зобовязання ОСОБА_2 знести збудований на території продовольчої бази по вулиці Пушкіна, 2 в м. Христинівка Черкаської області ангар з металевих конструкцій розміром 38х12м, фундаментів, встановлених металевих колон, ферм та покриття належним чином не виконується, оскільки державний виконавець до цього часу не здійснював жодних конкретних виконавчих дій, спрямованих на виконання в примусовому порядку виконавчого документу Христинівського районного суду.

Також скаржник зазначає, що внаслідок невиконання постановленої судом 05 серпня 2012 року ухвали про забезпечення позову, яка забороняла ОСОБА_2 та органам БТІ здійснювати державну реєстрацію права власності на самочинне будівництво, ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності на самочинно збудовані споруди і відчужив їх третій особі.

У судовому засідання представник скаржника ОСОБА_3 доводи заяви ОСОБА_1 від 11.05.2018 року підтримав і просив задовольнити.

Державний виконавець Савченко О.М. заперечувала проти задоволення заяви та на обґрунтування їх безпідставності 01.06.2018 року надала суду відзив на заяву ОСОБА_1

Заслухавши представника стягувача, державного виконавця Савченко О.М., дослідивши надані ними на підтвердження своїх вимог докази, матеріали виконавчого провадження №41569349 суд дійшов наступних висновків і такого рішення.

15.01.2014 року Христинівським районним судом Черкаської області виданий виконавчий лист на підставі рішення того ж суду від 26.02.2013 року по справі № 2-53/12. У виконавчому листі вказано, що суд визнав збудований ОСОБА_2 на території продовольчої бази по вулиці Пушкіна, 2 в м. Христинівка Черкаської області: ангар з металевих конструкцій, розміром 38х12м.; фундаменти; встановлені металеві колони, ферми та покриття - самочинним будівництвом та зобов'язав останнього знести їх за власний рахунок.

17.01.2014 року старший державний виконавець відділу ДВС Христинівського районного управління юстиції за заявою ОСОБА_1 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за № 41569349 на виконання вказаного виконавчого листа.

22.01.2014 року ОСОБА_2 подав державному виконавцю заяву та зазначив, що визначені судовим рішенням об'єкти як самочинне будівництво - відсутні. Також надав відповіді Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та розвитку інфраструктури від 22.01.2014 №16 та №17, згідно з якими по вулиці Пушкіна, 2 в м. Христинівка серед наявних будівель на вказаній ділянці немає об'єктів самочинного будівництва, які б підлягали знесенню відповідно до рішення суду. Також надав відповіді Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та розвитку інфраструктури від 22.01.2014 №16 та №17, згідно з якими по вулиці Пушкіна, 2 в м. Христинівка серед наявних будівель на вказаній ділянці немає об'єктів самочинного будівництва, які б підлягали знесенню відповідно до рішення суду.

Обставини, вказані у заяві боржника та листах Відділу, були перевірені державним виконавцем та підтверджені під час безпосереднього виїзду за зазначеною адресою.

Виконавче провадження кілька разів зупинялось та поновлювалось. Нарешті постановою від 27 серпня 2014 року старший державний виконавець ДВС Христинівського районного управління юстиції ОСОБА_4 закінчив вказане виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що будівлі, які підлягають знесенню ОСОБА_2 відсутні за вказаною в рішенні суду адресою: вулиця Пушкіна, 2 в м. Христинівка.

Постанову про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 23.06.2015 року оскаржив до суду.

Апеляційний суд Черкаської області ухвалою від 17.11.2016 року скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково та постанову державного виконавця Христинівського районного управління юстиції ОСОБА_4 від 27.08.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 41569349 визнав неправомірною та скасував.

Після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження виконання судового рішення поновлено 2.03.2017 року.

21 березня 2017 року з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню до суду звернувся ОСОБА_2

Ухвалою Хриситинівського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2017 року виданий Христинівським районним судом Черкаської області 15 січня 2014 виконавчий лист у справі №2-53/12 визнано таким, що не підлягає до виконання.

Апеляційний суд Черкаської області 27.03.2018 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 01.12.2017 року ухвалив постанову, якою ухвалу від 01.12.2017 року скасував, а в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, відмовив.

18.04.2018 року постановою державного виконавця Христинівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області до участі у виконавчому провадженні залучено представників Христинівської міської ради Черкаської області та відділу містобудування, архітектіри, житлово комунального господарства, будівництва та розвитку інфраструктури Христинівської РДА.

Здійсненим 26.04.2018 року виїздом усіх учасників виконавчого провадження, окрім стягувача ОСОБА_1, за адресою вул. Пушкіна, 2 в м. Христинівка встановлено, що ангар з металевих конструкцій, розміром 38х12м.; фундаменти; встановлені металеві колони, ферми та покриття на території продовольчої бази відсутні. Про вчинену виконавчу дію 26.04.2018 року складено акт.

11.05.2018 року державний виконавець прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження та виніс про це постанову, копія якої цього ж дня надіслана скаржнику ОСОБА_1

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в Постанові Пленуму № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення,дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язати зазначених осіб до вчинення тих дій,які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Аналіз наведених норм та фактичних обставин дають підстави вважати, що на день звернення ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця виконавче провадження закінчено, а тому підстави для застосування заходів судового контролю за виконанням рішення суду відпали, тому доводи скаржника ОСОБА_1 не можуть бути підставою для задоволення його заяви про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 450 - 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, зобовязання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п»ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений та підписаний 23.07.2018 року

Суддя:ОСОБА_5