2/465/648/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07.06.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Кузь ВЯ.

За участі секретаря Левицького М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди, виселення із приміщення та стягнення заборгованості, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди, виселення із приміщення та стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.03.2002 року між Управлінням ресурсів Львівської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір оренди нежитлових приміщень №Ф-0666, у відповідності до п.1 якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Антоновича,48, загальною площею 27,2 кв.м. Строк дії договору визначено до 21.03.2005 року. Вказує на те, що відповідно до довідки про заборгованість та розрахунку по орендній платі №4-2302-1438 від 27.10.2016 року, станом на 25.10.2016 року за період з 01.11.2010 року по 30.09.2016 року відповідачем орендна плата за користування обєктом оренди вносилася невчасно та не в повному обсязі, визначеному умовами договору та допущено заборгованість на загальну суму 11 658,34 грн. Просить суд розірвати договір оренди від 21.03.2002 року №Ф-0666 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) укладений між Управлінням комунального майна Львівської міської ради та ОСОБА_1 на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Антоновича,48, загальною площею 27,2 кв.м.; зобовязати ОСОБА_1 повернути орендодавцеві нежитлові приміщення (виселити), що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Антоновича,48, загальною площею 27,2 кв.м.; стягнути із ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності Львівської міської ради заборгованість з орендної плати в розмірі 11 658,34 грн; судові витрати покласти на відповідача.

Через канцелярію суду від представника позивача поступила заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить позов задовольнити.

Відповідач відзив не подав, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причини неявки суду не повідомив, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства та принцип правової визначеності, поширення закріпленого в п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України загального правила про відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання учасника справи, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»), відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснюється.

Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності в межах позовних вимог, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України. Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 21.03.2002 року між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) укладено договір оренди №Ф-0666, у відповідності до п.1 якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Антоновича,48, загальною площею 27,2 кв.м. Строк дії договору визначено до 21.03.2005 року /а.с.7-10/.

Відповідно до п.7.2 Договору, орендар зобовязується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату /а.с.9/.

Згідно з п.5.3 Договору несплата орендної плати у повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди /а.с.8/.

Як випливає з довідки від 27.10.2016р. №4-2302-1438, яка міститься в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 25.10.2016р. складає 11 658,34 грн., заборгованість виникла за період з 01.11.2010 по 30.09.2016 року. /а.с.11/.

Відповідно до ч.2 ст.773 ЦК України, якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з п.1 ч.1ст.783 ЦК України, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначення речі.

Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважаться таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.626 договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України вказує на те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.ч.1,2 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Частина 2 ст.651 ЦК України вказує на те, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У відповідності до ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобовязаний повернути орендодавцеві обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своїм правом не скористався, а тому суд приймає рішення на підставі наявних матеріалів, що містяться у цивільній справі.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 240, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-0666 від 21.03.2002 укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та ОСОБА_1 на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Антоновича,48, загальною площею 27,2 кв.м.

Зобовязати ОСОБА_1 повернути орендодавцеві нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Антоновича,48, загальною площею 27,2 кв.м.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності Львівської міської ради заборгованість з орендної плати в розмірі 11 658, 34 (одинадцять тисяч шістсот пятдесят вісім ) гривень 34 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності Львівської міської ради судовий збір в розмірі 4134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) гривні.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Якщо відповідачу, повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Роз'яснити, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя В. Кузь