Справа № 219/5910/18
Провадження №2-н/219/606/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року cуддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця 06.06.2018 року звернулася до суду з даною заявоюпро видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши зміст поданої заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, чинним законодавством встановлено, що з заявою про стягнення аліментів, може звернутися той з батьків з ким проживає дитина, але заявником до матеріалів поданої заяви не долучено доказу того, що дитина проживає разом з нею.

Окрім цього, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по- батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Із поданої заявником заяви, про видачу судового наказу з вимогою про стягнення аліментів, вбачається, що вона не відповідає вищевказаним вимогам ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 258-260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, зазначених в даній ухвалі суду, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя О.П. Харченко