Справа № 189/1361/18
У Х В А Л А

14.09.2018 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу , -

встановив:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області звернувся заявник ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту його проживання із ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу.

31 серпня 2018 року ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області подану заяву залишено без руху, заявнику наданий час для усунення недоліків, зокрема, суд зобовязав заявника надати підтвердження, що він звертався до заінтересованої особи і отримав відмову в отриманні документів, а також надати письмове підтвердження про те, що заявником не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав згідно вимог статті 185 ЦПК.

Ухвалою суду від 03.09.2018 року також виправлена описка в ухвалі від 31.08.2018 року щодо помилкового покладення на позивача обовязків з усунення недоліків, в частині, яка його не стосується.

31.08.2018 року від заявника до суду надійшла письмова заява про усунення недоліків з додатками.

Згідно цієї заяви та доданих документів, заявник ОСОБА_1 виконав ухвалу суду частково, а саме, надав копію відмови у проведенні державної реєстрації смерті особи в одному екземплярі.

У строк, визначеній в ухвалі суду для усунення недоліків заявником, більше жодних заяв від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Таким чином, заявник не надав суду письмового підтвердження про те, що ним не подано іншої заяви (позову) з тим самим предметом та з тих самих підстав згідно вимог статті 185 ЦПК.

Заявник мотивував свою позицію письмовою заявою від 31.08.2018 року, згідно якої, на думку заявника, така вимога процесуального закону стосується лише справ, які розглядаються у позовному провадженні, а на справи окремого провадження ця вимога ЦПК не розповсюджується.

Ознайомившись із заявою заявника від 31.08.2018 року, суд дійшов висновку, що це його принципова позиція і недоліки він усувати не бажає.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Виходячи з зазначеної норми закону, подані заяви (у тому числі і в порядку окремого провадження) повинні містити в собі всю інформацію, вимоги до якої зазначені у статті 175 ЦПК України.

Стаття 44 ЦПК України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами; 3) у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 4) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим; 5) є рішення суду іноземної держави, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У справі «Преда і Дардарі проти Італії» Суд вказав, що метою норми ст. 17 Конвенції є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією. Крім того, Суд звертає увагу на те, що зловживанням правом визнається і така діяльність, яка фактично не спричинила шкоди, однак мала своєю метою у майбутньому використати певне право для порушення прав інших осіб.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином, надання позивачем (заявником) заяви, що ним не подано іншої заяви (позову) до іншого суду є презумпцією його добросовісної поведінки як учасника процесу, доказом того, що він не зловживає своїми процесуальними правами і певною гарантією того, що суд не ухвалить рішення за заявою (позовом) з тих же підстав і з тим же предметом, які можуть знаходитися на розгляді в іншому суді, або рішення за яким вже ухвалене.

Також суд розяснює заявнику, що заява з таким предметом може розглядатися і в порядку позовного провадження, якщо буде вбачатися спір про право або будуть заперечення з боку заінтересованих осіб, отже, аргументація заявника і в цій частині є недоречною.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що надану заяву слід вважати неподаною і разом з усіма додатками повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 185, 187, 258, 260, 352-354 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу - визнати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя О.В. Чорна