Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1268/18
Провадження №: 2/332/803/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марченко Н.В., за участю секретаря Фурдак В.Й розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перша Запорізька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -
02.05.2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перша Запорізька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили наступне.
13 липня 2007 року померла гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є їх бабою по материнській лінії.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом на земельну ділянку, надану для обслуговування частини домоволодіння (житлового будинку), розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14.
Згідно із заповітом ОСОБА_4, всю належну їй частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м .Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14 заповідала гр. ОСОБА_1, належну їй земельну ділянку, надану для обслуговування вищезгаданої частини домоволодіння (житлового будинку) заповідала гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, в рівних частках кожному.
Звернувшись до нотконтори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів.
У судове засідання позивачі не зявилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності без фіксації судового процесу, в якій вказали, що підтримують позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Від відповідача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності. Позов визнає у повному обсязі.
Представник Третьої особи - Перша Запорізька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у відсутності представника.
У звязку із чим, суд ухвалює рішення без фіксування судового процесу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.
13 липня 2007 року померла ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації смерті 13.07.2007 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 6473 (а.с. 4).
Згідно заповіту від 11.05.2007 року ОСОБА_4 заповідала всю належну їй частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14 заповідала гр. ОСОБА_1, належну їй земельну ділянку, надану для обслуговування вищезгаданої частини домоволодіння (житлового будинку) заповідала гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, в рівних частках кожному. (а.с. 17).
Крім того, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4Сзгідно із ст.1261 Цивільного кодексу України є її дочка - гр. ОСОБА_3.
Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до складу якої, крім іншого, увійшла земельна ділянка, площею 0,1000 га, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14.
08.12.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом Першою запорізькою державною нотаріальною конторою було відмовлено у зв'язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно, про що свідчать постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 квітня 2018 року №823/02-31, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 квітня 2018 року №824/02-31 (а.с. 24-25).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.
Як було зазначено, ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка, площею 0,1000 га, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Амурська / провулок Усадібний, буд. 143/14.
На підставі части 1 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісні власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, зокрема п. 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами.
З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.
З урахуванням наведеного, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 259, 263- 265, 273, ст.. ст.. 370, 392 ЦК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Н.В. Марченко