Справа № 591/3987/16-ц
Провадження № 4-с/591/2/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.,

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргоюна дії старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 і свої вимоги мотивує тим, що на виконанні Зарічного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавче провадження №50296646 з примусового виконання виконавчого листа № 591/9382/14-ц, виданого 05.01.2016 року Зарічним районним судом міста Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 38882,70 грн.. В ході примусового виконання державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1, та складений акт опису й арешту майна від 21.07.2016 року, що знаходиться за адресою: вул. Аерофлотська, буд.№32 у м. Суми. Заявник зазначає, що акт опису й арешту майна від 21.07.2016 року підлягає скасуванню із-за порушення державним виконавцем вимог п. 3 ст. 15, ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», ч. «г» п. 4.2.1, п. 4.2.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 року № 512/5. Вважає, що державним виконавцем порушено порядок звернення стягнення на майно боржника, не зазначено паспортні дані зберігача ОСОБА_3, в акті опису та арешту майна відсутній підпис боржника, а також вона не була повідомлена про складання даного акту та не отримувала його. Вказує, що понятим у даному акті опису та арешту майна виступає ОСОБА_4, який був представником за довіреністю стягувача ОСОБА_3, відповідно є заінтересованою особою.

Скаржник, остаточно уточнивши свої вимоги, просила суд скасувати акт опису й арешту майна від 21.07.2016 року, зобов»язати старшого державного виконавця Савенко Ю.О. здійснити повторний вихід на місце знаходження майна з метою складання акту опису та арешту рухомого та нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, буд.№32, обов»язково в її присутності та призначити її зберігачем майна.

Представник скаржника ОСОБА_1- ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав повністю, просить суд її задоволити.

Представник Зарічного ВДВС м. Суми ГУТУЮ в Сумській області ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу не визнав повністю і вважає, що дії державного виконавця при складанні оскаржуваного акту повністю відповідають вимогам закону. У наданих суду письмових запереченнях зазначає, що рішення суду боржником добровільно не виконується, а також не вчинено жодних дій які б були спрямовані на повне неупереджене своєчасне виконання рішення суду. Вказує, що оскільки коштів на рахунках Скаржника недостатньо для задоволення вимог стягувача, із-за відсутності на необхідну суму рухомого майна на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем і було здійснено опис і арешт нерухомого майна. Крім того, під час виходу за адресою: м. Суми, вул. Аерофлотська, буд.№32, для опису вказаного майна було встановлено, що за вказаною адресою ні боржник ні інші особи тривалий час постійно не проживають. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Представник заінтересованої особи стягувача ОСОБА_3- ОСОБА_4 до суду не з»явився, надав заперечення на уточнену скаргу, вважає її безпідставною. Зазначає, що Скаржник не пропонувала майно і предмети для першочергового звернення стягнення, внаслідок чого черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Вказує, що Скаржник ухиляється від виконання рішення та не з»являлася на виклики державного виконавця. Окремо зазначає, що представництво інтересів стягувача здійснюється ним на підставі довіреності, посвідченої 15.02.2017 року, тоді як виконавчі дії мали місце 21.07.2016року. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 18.01.2016 року державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 591/9382/14-ц, виданого 05.01.2016 року Зарічним районним судом міста Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів у розмірі 38882,70грн..

20.05.2016 року державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

21.07.2016 року державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області було здійснено вихід за місцезнаходженням майна: м. Суми, вул. Аерофлотська, буд.№32, де проведено опис і арешт майна, про що складено відповідний акт.

З вказаного акту вбачається, що державним виконавцем за присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було описано та накладено арешт на таке майно: об»єкт незавершеного будівництва (будинок житловий) літ Ж-1, відсоток готовості якого складає 81%, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Аерофлотська, буд.№32. Складається з 4х житлових кімнат, тамбур, кухня та ванної кімнати, загальною площею 83,6 кв.м. В будинку наявні 10 металопластикових вікон. Об»єкт незавершеного будівництва знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер :14:006:0019 загальною площею 0,1000 га. (державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯА № 870166 від 01.08.2005року. Акт не містить підпису боржника та інформації про її присутність особисто чи через представника.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що станом на дату складання акту та арешту майна грошові кошти на погашення заборгованості перед стягувачем боржником не сплачувались.

В матеріалах виконавчого провадження міститься копія рішення Апеляційного суду Сумської області від 05.01.2016року у справі № 591/9382/14-ц. Даним рішенням було визнано об»єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 незавершене будівництво по вул. Аерофлотська, буд.№32 у м. Суми. Отже, Скаржник володіє об»єктом незавершеного будівництва спільно з іншою особою, яка є стягувачем у даному виконавчому провадженні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону № 606-XIV від 21.04.1999 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин сторін) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» ((в редакції закону № 606-XIV від 21.04.1999 року) державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону № 606-XIV від 21.04.1999 року) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» ((в редакції закону № 606-XIV від 21.04.1999 року) у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний акт опису та арешту майна від 21.07.2016 року складений за відсутності сторони боржника. Відповідно до п. 4.4.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 року №512/5 (в редакції від 18.01.2016 року) у разі відсутності боржника виконання рішення може бути проведено без його участі за участю стягувача або його представника та двох понятих. Це спростовує доводи скаржника в частині порушення державним виконавцем п. 4.2.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

На момент складання оскаржуваного акту присутній у якості понятого ОСОБА_4 не був пов»язаний зі стягувачем та не був його представником, оскільки довіреність на представництво інтересів ОСОБА_3 була видана ОСОБА_4 15.02.2017 року та посвідчена нотаріально. Відповідно до п. 3 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) як поняті можуть бути запрошені будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у провадженні виконавчих дій і не пов»язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв»язками, підлеглістю чи підконтрольністю. Скаржником не було доведено, що вказані у якості понятих особи не відповідали вищенаведеним вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

У той же час судом встановлено, що державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України не вирішив питання в судовому порядку про виділ частки боржника у майні, яким вона володіє з іншими особами, та неправомірно наклав арешт на незавершене будівництво, що належить на праві спільної сумісної власності скаржнику ОСОБА_1 та стягувану ОСОБА_3, чим порушив вимоги ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону № 606-XIV від 21.04.1999 року).

Отже, з урахуванням викладеного, вимога про скасування акту опису й арешту майна від 21.07.2016 року підлягає задоволенню.

Крім цього, скаржник просить суд зобов»язати старшого державного виконавця Савенко Ю.О. здійснити повторний вихід на місце знаходження майна з метою складання акту опису та арешту рухомого та нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, буд.№32, обов»язково в її присутності та призначити її зберігачем майна.

Як роз»яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов»язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов»язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З урахуванням зазначеного відсутні правові підстави для задоволення скарги у частині вимог про зобов»язання державного виконавця вчинити певні дії, оскільки такі дії можуть здійснюватись державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно, у задоволенні вимог скарги у цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) на дії старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 задоволити частково.

Скасувати акт опису та арешту майна від 21.07.2016 року, складений старшим державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №591/9382/14-ц, виданого 05.01.2016 року Зарічним районним судом міста Суми.

В задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 14 вересня 2018 року.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.