Провадження № 2/582/216/18
Справа № 582/453/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2018 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Петен Я.Л., за участю секретаря Климась С.В., з участю: позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження позов ОСОБА_1, с. Спартак Недригайлівського району Сумської області, до ОСОБА_4, с. Хоружівка Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_5, смт. Михайлівка Перевальського району Луганської області, про стягнення моральної шкоди та компенсації за вчинення крадіжки, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 та просив суд ухвалити рішення, яким позбавити спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду у розмірі 21000 грн. та компенсацію за вчинення крадіжки у розмірі 84562 грн.

Ухвалою від 11.05.2018 у справі за вказаним позовом відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження та проведення підготовчого засідання призначено на 06.06.2018.

Ухвалою від 08.08.2018 продовжено строк проведення підготовчого провадження та підготовче судове засідання відкладено до 13.08.2018.

Судом у підготовчому засіданні було встановлено наявність рішення суду у справі № 582/768/16-ц (провадження № 2/582/6/17) від 11.10.2017, яке набрало законної сили, ухвалене в частині позовних вимог щодо усунення від спадкування відповідачів, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою від 13.08.2018 провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення від спадкування, стягнення моральної шкоди та компенсації за вчинення крадіжки в частині позовних вимог про усунення від спадкування відповідачів закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Підготовче провадження в іншій частині позовних вимог (про стягнення моральної шкоди та компенсації за вчинення крадіжки) закрито та в цій частині призначено розгляд справи по суті на 03.09.2018.

03.09.2018 у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та компенсації за вчинення крадіжки підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити з наведених у позові підстав та наданих суду доказів.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. Позовні вимоги не визнає та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, у відповідності до ст. 128 ч. 6, ч. 11 ЦПК України є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду та не направила суду заяви про розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представників та відповідача, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони.

Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв'язок, вина).

За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає.

Так, за статтями 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідно якої розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

В силу з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

За п. 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідачів, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідачів та заподіяною шкодою.

Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень частини 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до положень частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В процесі розгляду справи судом не встановлено вини та неправомірних дій відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо позивача, ОСОБА_1

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, оцінюючи подані позивачем докази та вищевикладені обставини вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди та компенсації за вчинення крадіжки необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог, оскільки всупереч вищенаведених вимог закону позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт та вину відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в заподіянні позивачу ОСОБА_1 матеріальної шкоди внаслідок крадіжки, а також моральної шкоди у визначеному позивачем розмірі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати (судовий збір) компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, с. Спартак Недригайлівського району Сумської області, до ОСОБА_4, с. Хоружівка Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_5, смт. Михайлівка Перевальського району Луганської області, про стягнення моральної шкоди та компенсації за вчинення крадіжки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.п. 5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до Апеляційного суду Сумської області безпосередньо або через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складено 13 вересня 2018 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Я. Л. Петен