Справа № 2-2505/11
Провадження № 6/161/378/18
У Х В А Л А

06 вересня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, -

В С Т А Н О В И В:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» звернувся в суд із вищевказаною заявою, мотивуючи її тим, що 14.04.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено рішення по справі № 2-2505/11 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» заборгованості за кредитним договором № 0542/08/22-Anewv від 25.07.2008 року. 14 березня 2018 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 1050-Ф, відповідно до якого ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», а ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за Договором кредиту № 0542/08/22-Anewv, укладеного між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та Боржником. Таким чином, керуючись Договором, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» набуло статус нового кредитора згідно ст. ст. 512 - 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обовязків.

Посилаючись на вищенаведене, заявник просить суд замінити сторону стягувача публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» у справі № 2-2505/11 за позовом публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» до відповідача, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0542/08/22-Anewv від 25.07.2008 року.

Від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» надійшла в суд заява про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником за його відсутності.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не зявились.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до ч.3 ст .442 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 14.04.2011р. по справі №2-2505/11 задоволено позов публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 особі Луцької дирекції до ОСОБА_1 про стягнення боргу, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 за кредитним договором № 0542/08/22-Аnewv від 25 липня 2008 року в сумі 9 744,75 доларів США (девять тисяч сімсот сорок чотири долари США 75 центів), що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 77 351,88 гривень (сімдесят сім тисяч триста пятдесят одну гривню 88 копійок) та 895 грн. (вісімсот девяносто пять гривень) судових витрат по справі.

Судом встановлено, що, станом на день розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, вищевказане рішення суду ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконано.

Як випливає з матеріалів справи, 14 березня 2018 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 1050-Ф, відповідно до якого ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», а ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за Договором кредиту № 0542/08/22-Anewv, укладеного між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та Боржником, що підтверджується копією Договору про відступлення прав вимоги № 1050Ф та Додатку №1 до нього додаються до даної Заяви у формі додатків.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги, коли до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача поза межами виконавчого провадження.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 20 листопада 2013 у справі №6-122цс13.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ст. 9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обовязково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...) судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про заміну стягувача його правонаступником підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512-517 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Замінити сторону вибулого стягувача публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» у справі № 2-2505/11 за позовом публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0542/08/22-Anewv від 25.07.2008 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта