Справа № 742/2045/18 Провадження № 22-ц/795/1157/2018 Головуючий у I інстанції - Ільченко О. І. Доповідач - Висоцька Н. В.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

із секретарем -Зіньковець О.О.

учасники справи: заявник - ОСОБА_2,

заінтересовані особи - Знам»янська сільська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з викликом учасників справи в порядку спрощеного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2018 року про повернення заяви та накладення штрафу (місце ухвалення - м. Прилуки, дата складання повного тексту - 25.06.2018) у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 25.06.2018 заяву повернуто ОСОБА_2, та стягнуто з останньої в дохід державного бюджету штраф у сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 528,60 грн.

З вказаною ухвалою не погодилась заявниця, та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді Прилуцького міськрайонного суду від 25.06.2018, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За доводами скарги оскаржувана ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права, та фактичним обставинам справи.

У скарзі посилається, що заявниці в канцелярії суду пояснили про необхідність подання двох примірників заяви про встановлення факту родинних відносин, а оскільки вона не має юридичної освіти та практичного досвіду, то направила два примірники заяви конвертах.

Повертаючи заяву без достатніх підстав суд позбавив заявницю права на доступ до суду.

В судове засідання строни не з»явились, повідомлені належним чином, від заявниці надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції послався на те, що заявницею вже було подано дві заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, а стягнення у виді штрафу застосовано внаслідок недобросовісного використання наданих їй законом процесуальних прав, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб'єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб'єктивних прав. Суб'єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб'єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб'єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі.

Частинами третьою, четвертою статті 44 ЦПК України передбачено, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Із приписів цієї статті вбачається, що суд зобов'язаний вживати заходів у разі невиконання учасником справи його обов'язків.

Види заходів процесуального примусу визначені частиною першою статті 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Згідно з частиною першою статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев'ятою статті 203 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин неодноразово, що підтверджується витягом з автоматизованої системи документообігу Прилуцького міськрайонного суду (а.с. 33-37), та копіями ухвал суддів Прилуцького міськрайонного суду від 25.06.2018, 26.06.2018 18.07.2018, з яких вбачається, що по двох справах заяву було залишено без руху, узв»язку з несплатою судового збору, наслідком було повернення заяви заявнику на підставі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом.

Як встановлено, рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 26.07.2018 (провадження № 2-о/742/121/18, єдиний унікальний номер № 742/2298/18) заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин задоволено.

Постановляючи ухвалу про стягнення з ОСОБА_2 штрафу, місцевий суд правильного виходив із того, що подання чисельних заяв з одними і тими ж недоліками (несплата судового збору) суперечить завданням цивільного судочинства, визначеним статтею 2 ЦПК України, якими повинні керуватись всі учасники цивільного процесу. Також суд дійшов обґрунтованого висновку, що такі дії ОСОБА_2 є маніпуляцією автоматизованим розподілом справ між суддями.

Оскільки зловживання процесуальними правами носить системний характер, тому суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 148 ЦПК України для накладення штрафу на ОСОБА_2 за зловживання процесуальними правами.

Такі висновки суду є законними, обґрунтованими та справедливими, оскільки відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що суд першої інстанції із дотриманням вимог процесуального закону стягнув штраф у зв'язку із зловживанням процесуальними правами.

Не є підставою для скасування ухвали суду доводи скарги щодо відсутності юридичної освіти у заявниці та практичного досвіду, оскільки як вбачається з матеріалів справи залишаючи без руху у зв»язку з несплатою судового збору заяви ОСОБА_2 у справах № 742/2039/18 та № 742/2047/18 заявниці було надано строк для усунення недоліків, та роз»яснено про наслідки невиконання ухвал без руху.

Посилання у скарзі про те, що заявниці в канцелярії суду пояснили про необхідність подання двох примірників заяви про встановлення факту родинних відносин спростовуються матеріалами справи, оскільки кожна подана заява містить посилання на додатки відповідно до норм ЦПК для заінтересованих осіб, крім того, як вже зазначалось вище, заяви було залишались судом без руху лише у зв»язку з несплатою судового збору.

Обгрунтовуючи скаргу ОСОБА_2 зазначила, що повертаючи заяву без достатніх підстав суд позбавив заявницю права на доступ до суду. Такі доводи скарги не знайшли свого підтвердження, так, матеріали справи містять рішення Прилуцького міськрайонного суду від 26.07.2018 (провадження № 2-о/742/121/18, єдиний унікальний номер № 742/2298/18), яким заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин задоволено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги відхиляються судом апеляційної інстанції, як необґрунтовані, ухвала є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення у повному обсязі складено 17.09.2018

Головуючий:Судді: