АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року

м. Рівне

Справа № 562/1671/18

Провадження № 22-ц/787/1527/2018

Апеляційний суд Рівненської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року (у складі судді Мички І.М.) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

16 травня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що їхня з відповідачем донька ОСОБА_6 навчається на денній формі навчання юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка з 01 вересня 2017 року.

Відповідач не бере участі у витратах по утриманню доньки, які в середньому становлять від 8000 до 10000 грн на місяць.

Відповідач є працездатним, стан здоров'я йому дозволяє утримувати свою дитину, інших неповнолітніх дітей він немає.

Просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її ім'я аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно на період навчання і до досягнення донькою двадцяти трьох років.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн, на період навчання до досягнення донькою двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

02 серпня 2018 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій він, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він немає можливості сплачувати аліменти, у встановленому судом розмірі.

Вказує, що зазначені у позовній заяві щомісячні витрати доньки ОСОБА_6 у розмірі 8000-10000 грн не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Вирішуючи даний спір, суд не врахував обставин справи та вимог чинного законодавства.

30 серпня 2018 року ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому вона покликається на законність рішення місцевого суду.

Вказує, що відповідачем не доведено неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Просила залишити оскаржуване рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 (а.с. 4).

Згідно довідки № 1284-17 від 08.09.2017 року деканату юридичного факультету Київського національного університету ім. Т.Шевченка, ОСОБА_6 є студенткою денної форми навчання юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка з 01.09.2017 року і закінчує навчання 30.06.2021 року (а.с. 8).

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

СК України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, позивачкою не надано належних та допустимих доказів, що щомісячні витрати ОСОБА_6 на навчання становлять від 8000 до 10000 грн., як і не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_5 не працевлаштований та немає регулярного доходу.

Згідно довідки виконавчого комітету П'ятигірської сільської ради Здолбунівського району від 19.06.2018 року № 02/22-120, акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, ОСОБА_5 здійснює догляд за своїм батьком - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є інвалідом ІІ групи та потребує постійної сторонньої допомоги (а.с. 27, 28, 29).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Стягуючи з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, у розмірі 2500 грн місцевий суд не врахував вимоги ст. 182 СК України та не встановив чи має відповідач можливості надавати допомогу у такому розмірі.

Окрім того у мотивувальній частині рішення суд вказує про визнання позову представником відповідача, однак зі звукозапису судового засідання суду першої інстанції (диск звукозапису 12:07:28 хв) вбачається, що представник відповідача позов не визнавав, заперечував проти його задоволення.

Отже, враховуючи матеріальний та сімейний стан ОСОБА_5, позов ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення, а саме підлягають до стягнення аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6, що продовжує навчання у розмірі 1500 грн щомісячно на період навчання і досягнення донькою двадцяти трьох років.

На підставі ст. 182, 199 СК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. на період навчання і до досягнення донькою двадцяти трьох років.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.В. Хилевич