№ 336/4259/16-ц
провадження 2/336/19/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Голубковій М.А.

за участю секретаря Когут С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПАТ «Перший Український ОСОБА_4», третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсним іпотечного договору, -

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПАТ «Перший Український ОСОБА_4», третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсним іпотечного договору.

Позовна заява мотивована тим, що з 27.08.1972 року позивачка перебуває у шлюбі з ОСОБА_2. Під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали нежитлове приміщення підвалу та першого поверху літ. А-9, що розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. 8 Березня, 32. Вказане майно за згодою подружжя було зареєстровано на імя відповідача 1 ОСОБА_2

19.05.2016 року позивачка вказує, що дізналась, про те що її чоловік ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі, без її згоди, здійснив відчуження вказаного обєкту нерухомості, 25.11.2004 року уклавши договір купівлі продажу нерухомого майна з ОСОБА_3 (відповідач-2).

Позивач посилаючись на ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 перебуваючи у шлюбі з нею відчужив майно належне подружжю без її письмової згоди, а також що під час укладання угоди купівлі-продажу вказаного вище майна нотаріус не пересвідчився, чи було майно придбане під час шлюбних відносин і є обєктом спільної сумісної власності, просить суд:

Визнати недійсним з моменту вчинення договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_5О, та зареєстрований в реєстрі за номером 1834, за яким продано нерухоме майно, приміщення підвалу та першого поверху літ. А-9, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8 Березня, 32 та укладений між відповідачами. Скасувати здійснену державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. Визнати недійсним з моменту вчинення Іпотечний договір № 5668893, що стосується вказаного нерухомого майна. Зобовязати приватного нотаріуса ЗМНО ОСОБА_6 виключити з реєстру іпотек запис про іпотеку та запис про заборону відчуження вказаного нерухомого майна, а також стягнути на її користь судові витрати.

08.08.2016 року судом було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою від 24.04.2017 року було призначено проведення судово-почеркознавчої експертизи, провадження у справі зупинено. 29.08.2017 року на адресу суду надійшов висновок експерта, провадження у справі поновлено.

За заявою позивача 03.05.2018 року судом були вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення електронних торгів, щодо продажу спірного майна.

Ухвалою від 13.06.2018 року судом відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «ПУМБ» про застосування заходів зустрічного забезпечення.

15.12.2018 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку, зокрема позовного провадження (загального або спрощеного).

З огляду на положення п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України судом розгляд даної справи проводився в загальному порядку.

10.08.2018 року проведено підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду на 28.08.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 в судових засіданнях наполягали на задоволенні позовних вимог, вказуючи, що підпис на згоді, щодо продажу спірного нежитлового приміщення виконано не ОСОБА_1, остання не знала і не могла знати про укладений договір купівлі-продажу з тих підстав, що відповідач ОСОБА_2 приховав від позивачки цей факт.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення позовних вимог та заявляв клопотання про розгляд справи без його участі. Подав в судове засідання заяву, відповідно до змісту якої відповідач ОСОБА_2 в період з 2003 до 2006 року не проживав з позивачкою, спірне майно продав саме у цей період про, що позивачку не повідомляв та її згоди на продаж майна не отримував. Кошти від продажу вказаного майна витратив на власний розсуд. Угоду купівлі продажу проводив у відповідності до вимог нотаріуса.

Представник відповідача ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_8 заперечував проти задоволення позовних вимог вказуючи, що позовні вимоги спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі висновками експерта ОСОБА_9. Також вказав, що визнання договору купівлі продажу може бути визнаний недійсним лише за умови, якщо судом буде встановлено, що контрагент за таким договором діяв недобросовісно знаючи про те що майно належить подружжю на підставі спільної сумісної власності.

Як встановлено з матеріалів справи та підтверджено доказами:

27.08.1972 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 27.08.1972 року ІІ-АГ № 556014, що видано Семенівською сільською радою Пологівського району Запорізької області. Шлюб на теперішній час не розірвано.

Згідно договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11 12.01.1999 року що був укладений між ТОВ «ТЕРА» ЛТД та ОСОБА_2, останній придбав у власність приміщення ХLІІ підвалу та першого поверху літ. А-9, нежилою прощею 192,6 кв. м. що розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. 8 Березня, 32. (а.с. 13-14).

Згідно договору купівліпродажу посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, 25.11.2004 року, що був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, останній придбав, а ОСОБА_2 продав належне йому нежиле приміщення ХLІІ підвалу та першого поверху літ. А-9, нежилою прощею 192,6 кв. м. що розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. 8 Березня, 32. (а.с. 36).

Згідно п. 1.1 договору іпотеки № 5668893, укладеного між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 іпотекою забезпечується виконання всіх зобовязань ОСОБА_3 перед Іпотекодаржателем, що випливають з укладеного між ними Кредитного договору № 5668876 від 24.09.2007 року згідно з яким Іпотекодержатель зобовязався в порядку та на умовах, передбачених Кредитним договором надати ОСОБА_3 кредит, а ОСОБА_3 зобовязався повернути кредит в розмірі 100000 США, а також сплатити на користь Іпотекодержателя проценти за користування кредитом, пені, штрафи, та всі інші суми, передбачені кредитним договором. Згідно п.п. 1.2.1, 1.2.1.1 Предметом за цим договором є нежиле приміщення ХLІІ підвалу та першого поверху літ. А-9, нежилою прощею 192,6 кв. м. що розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. 8 Березня, 32. (а.с. 38-42).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.. 369 ЦК України Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном.

Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Як повідомив Запорізький обласний нотаріальний архів у листі від 19.12.2016 року за вих. № 3002 згідно документів, переданих на зберігання до фондів нотаріального архіву нотаріусом ОСОБА_5 в справі № 2-04 Наряд «Договори про відчуження дач, гаражів, садових будинків, садиб, приміщені та іншого нерухомого майна» Порядковий № 10 том №1 за період з 14 квітня 2004 року по 25 листопада 2004 рік, при Договорі купівлі продажу приміщення, посвідченого 25.11.2004 року за № 1834, приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_5 на сторінці 118 зберігається Заява, засвідчена ОСОБА_5 приватним нотаріусом ЗМНО 25.11.2004 року № 1832, від ОСОБА_1, про надання нею згоди її чоловіку ОСОБА_2, на продаж нежилого приміщення ХLІІ відвалу та першого поверху літ. А-9 за адресою місто Запоріжжя, вул. 8 Березня, будинок, 32. Копія вказаної заяви надана суду позивачем (а.с.61-62)

За клопотанням позивача у справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу проведення якої було доручено експертам Запорізького НДЕКЦ МВС України. Для проведення вказаної експертизи експертній установі на підставі ухвали суду було надано оригінал заяви від 25.11.2004 року зареєстрованої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за номером 1832, про згоду, надану ОСОБА_2 на продаж спірного нежитлового приміщення.

Згідно висновку експерта № 4-181 від 15.08.2017 року ОСОБА_9: Підпис в графі «Підпис»: в оригіналі заяви від 25.11.2004про згоду ОСОБА_2 на продаж нежитлового приміщення ХLІІ відвалу та першого поверху літ. А-9 за адресою місто Запоріжжя, вул. 8 Березня, будинок, 32, зареєстрований в реєстрі за № 1832 виконаний ймовірно ОСОБА_1. Віповідсти на питання в категоричній формі не виявилось можливим через обмежений обєм графічної інформації, що міститься в спірному підписі. Будь-яких діагностичних ознак, якіб свідчили про виконання короткого рукописного запису та підпису, які містяться в графі «Підпис:» в заяві від 25.11.2004, зареєстрованій в реєстрі за № 1832, навмисно зміненим почерком (друкованим текстом, незвичною пишучою рукою ) не виявлено.

В судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_9, яка підтримала складений нею висновок та зазначила, що для надання категоричного висновку - недостатньо данних.

За таких обставин позиція позивача по справі ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, щодо того,що при укладанні договору купівлі-продажу від 25.11.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позивачем ОСОБА_1 не надавалась згода на продаж спірного майна спростовуються наявністю в матеріалах фонду нотаріального архіву оригіналу заяви про надання ОСОБА_1 згоди її чоловіку ОСОБА_2 на продаж спірного нерухомого майна.

Вказані висновки суду також підтверджується висновком експерта, відповідно до якого по результатам проведеної експертизи не встановлено виконання підпису у заяві від 25.11.2004 року, зареєстрованій в реєстрі за номером 1832, про згоду ОСОБА_2 на продаж нежитлового приміщення XLII підвалу та першого поверху літ. А-9, що розташовано за адресою, м. Запоріжжя. вул. 8 Березня, 32, не самою ОСОБА_1

Згідно правової позиції висловленої у справі № 6-1568цс15 Верховним судом України 21.10.2015 року Укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладав договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на ті обставини, що відповідач по справі - сторона за договором купівлі продажу ОСОБА_3 діяв недобросовісно та знав, що спірне майно, яке було придбано ним за договором купівлі-продажу від 25.11.2004 року у ОСОБА_2 могло належати подружжю на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що позов заявлений ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПАТ «Перший Український ОСОБА_4», третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсним іпотечного договору, не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин витрати позивача по сплаті судового збору та витрат на проведення експертизи стягненню з відповідачів не підлягають.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що судом прийнято рішення, щодо повної відмови в позові заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою суду від 03 травня 2018 року № № 336/4259/16-ц, щодо зупинення електронних торгів (торги за фіксованою ціною), які проводяться ДП «СЕТАМ», щодо продажу нежилого приміщення XLII підвалу та першого поверху літ. А-9 загальною площею 193,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вуя. 8 Березня, буд. 32 (лот № 274535) підлягають скасуванню.

Керуючись, ст. 4, 7, 10, 12, 13, 19, 78-80, 82, 89, 247, 258, 259, 263-265, 277, 352 ЦПК України, ст.ст. 252, 254, 256, 258, 260, 266, 267, 553, 559, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.А. Голубкова.