КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1079/18
Номер провадження2-о/319/97/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року смт. Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Хамзіна Т.Р.,

секретар судового засідання Фінько Ю.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Більмацька державна нотаріальна контора Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2018 року ОСОБА_1 (далі заявник) звернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт належності померлій 25 січня 1997 року ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме: державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2170, виданого 17 листопада 1995 року на імя «Кирилаш Софії Єгорівни», на підставі рішення виконкому Ланцівської сільської Ради народних депутатів від 21 вересня 1995 року №44, розміром 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 207.

У поданій заяві заявник зазначила, що 25 жовтня 2011 року померла її мати ОСОБА_3, яка вступила в спадок за заповітом ОСОБА_2, але не оформила вищезазначену земельну ділянку у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 в процесі підготовки до оформлення спадщини виявила, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2170, виданого виконкомом Ланцівської сільської ради Запорізької області від 17 листопада 1995 року помилково вказано по батькові власника «Єгорівна» замість «Георгіївна».

За таких умов заявник не в змозі оформити спадщину у встановленому законом порядку. У звязку з викладеним заявник вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності померлій ОСОБА_2 правовстановлюючого документа.

Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд заяви на 08 годину 30 хвилин 12 вересня 2018 року.

В судове засідання учасники справи, повідомлені про час, місце та час судового засідання, не зявилися.

Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, клопотань та заяв до суду не надав.

Зазначені обставини не перешкоджають розгляду цієї справи.

Під час розгляду заяви судом встановлено наступне.

17 листопада 1995 року на імя ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Ланцівської сільської ради народних депутатів від 21 вересня 1995 року №44 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2170, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №207, на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16 червня 2000 року встановлено, що на підставі заповіту, виданого виконкомом Ланцівської сільської ради 28 січня 1993 року за реєстровим №42 та дублікату заповіту від 14 червня 2000 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2, померлої 25 січня 1997 року є ОСОБА_3.

Відповідно до записів свідоцтва про народження заявника, виданого 14 лютого 1958 року, її батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

В постанові Більмацької державної нотаріальної контори Запорізької області ГТУЮ у Запорізькій області від 18.07.2018 про відмову у вчиненні нотаріальних дій зазначено, що ОСОБА_1 звернулася за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану в с. Ланцеве Більмацького району Запорізької області, яка належала згідно державного акту про право власності на землю серії ЗП-000009 №2170, виданого Ланцівською сільською радою Запорізької області 17 листопада 1995 року, померлій 25 січня 1997 року ОСОБА_2, спадкоємицею якої була ОСОБА_3, дочка, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ.

Тобто заявник має намір успадкувати майно після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку.

Згідно довідки виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1926 року по день своєї смерті 25.01.1997 року. В погосподарських книгах колишньої Ланцівської сільської ради «Кирилаш Софія Георгіївна» помилково записана як «Кирилаш Софія Єгорівна».

ОСОБА_2 померла 25 січня 1997 року, про що видане свідоцтво про смерть І-ЖС №079586 Куйбишевським райвідділом реєстрації АГС Запорізької області.

За життя 28.01.1993 ОСОБА_2 залишила заповіт на ОСОБА_3.

На підставі досліджених судом доказів суд дійшов безперечного висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є однією особою. Відповідно державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_4, належить ОСОБА_2.

Тому заява про встановлення належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імя, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За наведених обставин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості встановити факт належності її померлій бабусі

державного акта про право приватної власності на землю, що має юридичне значення для наступного його використання в цивільно-правових відносинах. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), заінтересована особа Більмацька Державна нотаріальна контора Запорізької області (місце розташування: Запорізька область, смт. Більмак, вул. Запорізька, буд. 28, ідентифікаційний код ь25767429) , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності померлій 25 січня 1997 року ОСОБА_2 правовстановлюючого документу Державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2170, виданого 17 листопада 1995 року ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Ланцівської сільської ради народних депутатів №44 від 21 вересня 1995 року, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 207, на земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану на території с. Ланцеве Ланцівської сільської Ради народних депутатів, для ведення особистого підсобного господарства.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т. Р. Хамзін