11.06.2018
Справа № 642/2713/18
Провадження №2/642/1190/18
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2018 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, з підстав викладених у ній.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У даному випадку позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

При цьому суд зазначає, що фізична особа ОСОБА_2, до якого заявлені вимоги, не відноситься до уповноважених осіб, які здійснюють державну реєстрацію права власності на об»єкти нерухомого майна та відповідно не скасовує її реєстрацію. Державна реєстрація згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюється уповноваженими особами. Уповноважена особа - це посадова особа чи особа, яка перебуває у трудових відносинах із суб»єктом державної реєстрації прав, а також помічник нотаріуса, що відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб»єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків , передбачених цим порядком.

Правові відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дія якого поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 2 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повноваження у сфері державної реєстрації прав здійснюють державні реєстратори прав на нерухоме майно, які є суб'єктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до місцевого загального суду для вирішення в порядку цивільного судочинства позову про скасування реєстраційної дії. Предмет спору стосовно майна або майнових прав відсутній, тобто заявлена вимога щодо реєстраційної дії є основною, а не похідною від спору стосовно такого майна або майнових прав.

В абз. 2 ч. 1 ст. 19 ЦПК України законодавець чітко визначив юрисдикцію загальних судів за предметним складом спірних правовідносин, зокрема те, що вимоги стосовно реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства за умови, якщо такі вимоги є похідними від основної вимоги щодо спору стосовно такого майна або майнових прав. Отже, при відсутності спору щодо майна або майнових прав самостійна вимога стосовно реєстраційних дій не може бути розглянута судом у порядку цивільного судочинства.

Оскільки в даному випадку позивач просить суд захистити його порушене право шляхом скасування державної реєстрації майна, тобто в даному випадку спірні правовідносини виникли виключно щодо реєстраційних дій та відповідна вимога в позовній заяві є основною, а не похідною від спору щодо такого права або майнових прав, то фактично за змістом позовних вимог подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

П. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилом ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч.1 цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, оскільки позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На виконання вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз'яснити позивачу, що розгляд справ у спорах, зокрема фізичних осіб щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, віднесено до юрисдикції адміністративних судів (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

При цьому суд зазначає, що у таких спорах відповідачем не може бути фізична особа, яка не відноситься до кола уповноважених осіб, які здійснюють державну реєстрацію права власності на об»єкти нерухомого майна та відповідно не скасовує її реєстрацію.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, ст.ст.19, 186, 258-261, 353, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса місця проживання: 61098, м. Харків, пров. Мурмилівський, 18а) судовий збір у сумі 704,80 грн., який був сплачений згідно квитанції № 34119 від 05.06.2018 р.

Копію ухвали разом із позовними матеріалами надіслати позивачу.

Копію позовної заяви залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області на період дії перехідних положень через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Бородіна