АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м.Херсон

Номер справи: 654/1828/18

Номер провадження: 22-ц/791/1349/18

Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПрушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Ширінської О.Х. від 13 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_5звернулась до суду з зазначеним вище позовом, в якому просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про стягнення з неї заборгованості в сумі 109 616,29 грн. та виконавчого збору - 10 961,63 грн., таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений необґрунтовано та з порушенням строків позовної давності.

11 червня 2018 року позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса Р№ 4964 від 05.06.2017 року.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 червня 2018 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову - задоволено. Забезпечено позов ОСОБА_5 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ПН Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого - шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 05.06.2017, Р№4964, про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості у сумі 109616,29 грн. та виконавчого збору у сумі 10961,63 грн. - до моменту розгляду позову по суті.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить вказану вище ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Вказує на те, що звернулась до суду з заявою на підставі ст. 149 ЦПК України, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити поновлення її порушених прав та інтересів, незаконні стягнення на підставі виконавчого напису призводять до погіршення саме її майнового стану. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України ухвала не суперечить положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Справа розглядається апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» до виконавчих документів віднесено виконавчий напис нотаріуса.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом першої інстанції встановлено, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. зроблено виконавчий напис Р№ 4964 від 05.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості в сумі 109 616,29 грн. та виконавчого збору - 10 961,63 грн., на підставі якого Голопристанським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області відкрито виконавче провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого (а.с. 1-4).

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Р№ 4964 від 05.06.2017 року, позивачка мотивувала свої вимоги тим, що згідно виконавчого документу Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області з неї вже стягнуто 8069,49 грн. заборгованості за виконавчим написом нотаріуса, який вона оскаржує в суді. Отже, незаконні стягнення погіршують її матеріальний стан та невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити поновлення її порушених прав та інтересів.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення до моменту розгляду справи по суті підлягає задоволенню з огляду на те, що виконавчий напис нотаріуса, за яким здійснюється стягнення коштів оскаржується в судовому порядку.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим.

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_5 вважає незаконним виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про стягнення з неї заборгованості в сумі 109 616,29 грн. та виконавчого збору - 10 961,63 грн. З огляду на це, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, застосовані судом, можуть запобігти необґрунтованому стягненню коштів у випадку задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку є співмірним та відповідає предмету спору і змісту позовних вимог.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції, забезпечуючи позов, формально зазначив, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, при цьому заявником не надано доказів та належних обґрунтувань того, що існує реальна загроза такого утруднення, колегією суддів не приймаються до уваги.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити не тільки виконання рішення суду, а й поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту заяви ОСОБА_5 та оскаржуваної ухвали вбачається, що позивачка обґрунтувала свої вимоги незаконним стягненням з неї коштів за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, отже невжиття заходів забезпечення може ускладнити поновлення її порушених прав та інтересів у випадку задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що забезпечення позову здійснено судом безпідставно та всупереч вимогам закону «Про виконавче провадження», яким встановлені підстави зупинення виконання дій, судом до уваги не приймаються, оскільки у даному випадку, виконавчий документ, на підставі якого здійснювалось стягнення державною виконавчою службою - оскаржується у судовому порядку та судом обґрунтовано застосовано положення п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції в запобігання ускладнення або унеможливлення поновлення порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову, постановив ухвалу з дотриманням норм процесуального права, підстав для скасування якої немає колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, апеляційна скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 17 вересня 2018 року

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П. Воронцова

О.М.Полікарпова