Справа № 600/744/18
Справа № 2/600/542/2018
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

14 вересня 2018 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі судді Чорного І.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

11 вересня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

- не зазначено повне найменування суду першої інстанції, до якого подається позовна заява, чим порушено п. 1 ч. 3 ст. 175 ЦПК України;

- не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта відповідача, чим порушено п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України;

- не подано всіх доказів, що підтверджують вказані обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги ( п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України) не указано як порушені права позивача як спадкоємця. У позовній заяві відсутня інформація про те, чи звертався позивач в нотаріальну контору для одержання свідоцтва про право на спадщину на зазначене у позові нерухоме майно, жодних доказів на підтвердження цього не надав. Подані ОСОБА_1 до суду документи не містять мотивованої письмової постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

З роз'яснень, які містяться в абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивачем порушено вказаний порядок, оскільки останній звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, однак не додав доказів того, що відсутні умови для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі.

- всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- у порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

- відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, чим порушено вимоги п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Також звертається увага на те, що відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, позивачу слід визначитися з колом відповідачів у даній справі.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначив ціну позову в розмірі 182 353,18 грн., та подав до суду дві квитанції від 23.10.2017 року та від 29.08.2018 року, що підтверджують сплату судового збору відповідно у розмірі 1073,52 грн. та 750,02 грн.

При цьому, позивачем не надано суду документів щодо оцінки садибного житлового будинку № 130 по вул. Центральній в селі Покоропивна, Козівського району Тернопільської області, а відтак, у звязку з відсутністю оціночної документації, реальну вартість зазаначеного майна визначити неможливо, а отже неможливо дійти висновку про дійсну ціну позову і з огляду на це суму необхідного до сплати позивачем судового збору.

Вартість майна, визначна технічним паспортом від 07.10.2010 року на указаний садибний будинок, що доданий до позовної заяви є інвентаризаційною, а не дійсною (ринковою) вартістю спірного майна. Будь-яких інших доказів у підтвердження того, що зазначена сума є дійсною (ринковою) вартістю садибного будинку позивачем не надано.

При визначенні ціни позову необхідно врахувати вимоги ст. 176 ЦПК України, відповідно до яких ціна позову визначається вартістю нерухомого майна.

За змістом даної норми, під вартістю нерухомого майна розуміється грошова сума, за яку зазначене майно може бути продано в цьому населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання визначено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно положень вказаного Закону, документом, що містить висновки про вартість майна, є звіт про оцінку майна. Визначення оціночної вартості здійснюється суб'єктами оціночної діяльності, які мають сертифікат суб'єкта оціночної діяльності за напрямом та спеціалізацією, що відповідають об'єкту оцінки.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 % позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 704 грн. 80 коп. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 8810 грн. 00 коп.

Виходячи з того, що із поданої позовної заяви та копій долучених до неї документів не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (визнання права власності на спадкове майно), неможливо встановити правильність сплати судового збору в розмірі1073,52 грн. та 750,02 грн., а тому позивач має підтвердити відповідність сплаченого судового збору належними доказами (ринкова вартість садибного будинку в певній місцевості, його грошова оцінка, експертний висновок тощо), та у разі сплати судового збору не у повному розмірі, доплатити відповідну суму і надати оригінал квитанції про оплату.

Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів УК у Козівському районі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37822731; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 9282; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Козівський районний суд Тернопільської області, (суду).

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та позивачу надати строк для усунення недоліків шляхом подачі позову, оформленого у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк усунення недоліків позовної заяви, який починає рахуватися з дня отримання позивачем даної ухвали, шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Чорний