справа №2-985/11
провадження №2/176/6/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря Ханіної М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ТОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ "Сведбанк", звернувся до відповідача із зазначеним позовом та просить постановити судове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості відповідача перед банком по кредитному договору №0315/0108/71-008 у розмірі 115 709 грн. 23 коп., який був укладений 30.01.2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на домоволодіння з господарськими побудовами по провулку Межевий, 24 в м. Жовті Води Дніпропетровської області. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів із початковою його ціною для подальшої реалізації 87254,00 грн.

В своєму позові позивач посилається на те, що Згідно кредитного договору №0315/0108/71-008 від 30.01.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит від АТ «Сведбанк» у вигляді грошових коштів в розмірі 12000 доларів США під 11,9% річних строком до 29.01.2023 року. Кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу з метою придбання домоволодіння №24, що знаходиться по провулку Межевий в м. Жовті Води. З метою забезпечення вказаного кредитного договору між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» укладено іпотечний договір №0315/0108/71-008-Z-1 від 30.01.2008 року. При цьому ОСОБА_1 передав банку в іпотеку вказане вище домоволодіння №24, що знаходиться по провулку Межевий в м. Жовті Води. Згідно витягу з договору факторингу №15 від 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги по кредитних договорах, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набув право вимоги такої заборгованості від боржників. В свою чергу ТОВ ФК «Вектор Плюс» передало зазначене право вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи» згідно до договору факторингу від 28.11.2012 року та витягу з реєстру заборгованості.

Однак, ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконує, у звязку з чим загальна заборгованість за кредитиним договором станом на 03.10.2011 року складає 14513,18 доларів США, що по курсу НБУ станом на 03.10.2011 року складає 115709,23 грн., що змусило позивача звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 30.10.2013 року до участі у якості позивача залучено правонаступника кредитора ПАТ "Сведбанк" - ТОВ "Кредитні ініціативи".

Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі та письмові пояснення по справі, в яких звертає увагу суду, що сторонам не вдалося у добровільному порядку врегулювати спір, надає актуальний розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що боржник свої зобовязання за кредитним договором продовжує не виконувати, заборгованість за кредитним договором збільшується та позивач не уточнює позовні вимоги, просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, актуальної на дату подачі позову.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник, адвокат ОСОБА_2, в судове засідання не зявились. ОСОБА_1 надав заяву про закінчення розгляду справи за його відсутністю та врахувати при ухваленні рішення, що позивач має виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на спірне заставне майно і йому нічого не перешкоджає надати даний напис на примусове виконання до органів Державної виконавчої служби.

У минулих судових засіданнях відповідач та його представник позовні вимоги не визнавали, просили відмовити у їх задоволенні.

З`ясувавши позицію сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору №0315/0108/71-008 від 30.01.2008 року, ОСОБА_1 отримав кредит від АТ «Сведбанк» у вигляді грошових коштів в розмірі 12000 доларів США під 11,9% річних строком до 29.01.2023 року. Кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу з метою придбання домоволодіння №24, що знаходиться по провулку Межевий в м.Жовті Води./а.с. 12-13/

З метою забезпечення вказаного кредитного договору між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» укладено іпотечний договір №0315/0108/71-008-Z-1 від 30.01.2008 року. При цьому ОСОБА_1 передав банку в іпотеку вказане вище домоволодіння №24, що знаходиться по провулку Межевий в м.Жовті Води. /а.с.16/

Згідно витягу з договору факторингу №15 від 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги по кредитних договорах, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набув право вимоги такої заборгованості від боржників./а.с.89-96/

В свою чергу, ТОВ ФК «Вектор Плюс» передало зазначене право вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідно до договору факторингу від 28.11.2012 року та витягу з реєстру заборгованості. /а.с. 97-106/

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Також, судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1, свої зобовязання за договором належним чином не виконав, а тому у позичальника перед позивачем утворилась прострочена заборгованість станом на 03.10.2011 року в сумі 14513,18 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ станом на 03.10.2011 року 115709,23 грн. в тому числі: заборгованість за кредитом 11174,00 доларів США, заборгованість за процентами 1458,67 доларів США та суму пені 1880,51 доларів США.

Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України, ст. ст. 1,33 Закону України «Про іпотеку» в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ч.1ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, а також в інших випадках, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки.

За змістом ст. ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону на іпотекодержателя покладається обовязок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору встановленої форми із зазначенням строку, протягом якого боржнику слід усунути порушення і який не повинен бути меншим ніж тридцять днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Надіслання такого повідомлення є обовязковою передумовою для початку звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як встановлено судом, дослідженими доказами по справі, відповідачу надсилалась письмова вимога про усунення порушень основного зобовязання. /а.с.21 т. 1/ А також повідомлення про відступлення права грошової вимоги. /а.с.80-81/

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. п. 38, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (ст. 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно дост. 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

За умовами ч.12 дослідженого судом іпотечного договору за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в п.п. 12.3.1 та 12.3.2 цього пункту договору.

Згідно пп.12.3.1 задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3 договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Таким, чином відповідно договору іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за договором або зобовязанням, що забезпечено іпотекою за Договором іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки. Банк має право на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя у відповідності до умов Договору іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи позивач обрав один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, який встановлений п. 12 Іпотечного договору та Законом України «Про іпотеку» та звернув стягнення на перемет іпотеки у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса 22 червня 2015 року за № 6928 (а.с.44 Т.2), а відтак предмет позову на теперішній час відсутній.

А посилання позивача про те, що на согоднішній день звернення стягнення згідно виконавчого напису нотаріуса №6928 від 22.06.2015 року не проведено та предмет іпотеки на який звертається стягнення досі перебуває у власності відповідача, суд до уваги не приймає, оскільки позивач не позбавлений права звернутися до державної виконавчої служби з вищезазначеним виконавчим написом.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.12,13,81,259, 264, 265, ст. 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ТОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровськоїобласті шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3