Справа №672/841/18
Провадження №2/672/426/18
РІШЕННЯ
13 вересня 2018 р. м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шинкоренка С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Городка цивільну справу №672/841/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що останній більше року не проживає за зареєстрованим місцем проживання по вул. Сугерова 10 в с. Лісоводи, Городоцького району, Хмельницької області, добровільно його залишвши. Той факт, що відповідач більше року не проживає за даною адресою, не несе спільні витрати на утримання житла, тощо, порушує права позивача, як власника даного житлового приміщення.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. В підтвердження своєї позиції позивач додатково пояснила що ОСОБА_3 був її зятем, який починаючи з 2015 року постійно проживає в іншому місці, оскільки створив нову сім"ю, а з її донькою розлучився.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України.
Враховуючи приписи ч.4 ст.223 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на розгляд справи за відсутності відповідача (заочний розгляд), суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.
Заслухавши пояснення позивача та її представник, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого.
Судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_1 є власницею будинку №10 по вул. Сугерова в с. Лісоводи, Городоцького району, Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та доданим до нього витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9-10).
Як вказує позивач, в даній садибі її колишній зять ОСОБА_3 не проживає починаючи з 2015 р., після розірвання шлюбу з її донькою. Дана обставина підтверджується:
копією рішення Городоцького районного суду Хмельнцької області від 30.06.2015 р., з якого вбачається що між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дійсно було розірвано шлюб. З даного рішення суду вбачається, що сторони вже на той час разом не проживали (а.с.8);
актом комісійного обстеження садиби від 17.05.2018 р., складеного за участю сільського голови Лісоводської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, депутатів сільської ради, власниці житла та свідків, з якого вбачається, що ОСОБА_3 у будинку №10 по вул. Сугерова в с. Лісоводи, Городоцького району, Хмельницької області дійсно не проживає з 2015 року, там відсутні будь-які його речі (а.с.6);
довідкою про склад сім"ї, виданою Лісоводською сільською радою Городоцького району Хмельницької області 12.06.2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично там не проживає (а.с.7).
Таким чином, відповідач залишаючись зареєстрованими у даному будинку в порушення ч.1 ст. 319 ЦК України, згідно якої : "Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд", - чинить перешкоди дійсному власнику (власникам), оскільки останні не можуть вільно розпоряджатися своїм майном, що створює для них ряд незручностей.
Також, відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України: "Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою ... про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ".
Ч.2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Вирішуючи питання чи має відповідач статус члена сімї, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Положення ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР зазначає, що до членів сімї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Права члена сімї має також і особа, яка перестала бути членом сімї наймача, але продовжує проживати в займаному ним житловому приміщенні.
У рішенні Конституційного суду України у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї) від 03.06.1999 р. у справі №1-8/99 №5-рп/99, зазначено, що щодо поняття „член сімї Конституційний Суд України виходить з обєктивної відмінності його змісту від галузі законодавства, підкреслюючи при цьому, що навіть міжнародно-правовими актами не встановлено єдиних критеріїв чи поосібного переліку членів сімї.
Аналіз змісту норм галузевого законодавства, що регулює питання втрати права користування житловим приміщенням дозволяє віднести до членів сімї власника осіб, які проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство; колишніх членів сімї власника, зокрема осіб, які проживають з власником, але з певного часу вже не є членами сімї; члени сімї колишнього власника, зокрема особи, які проживають у житлі, право власності на яке перейшло від громадянина, який зберігає сімейні стосунки з користувачами жилого приміщення, до інших осіб; колишніх членів сімї колишнього власника житлового приміщення.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача
Крім того, у порядку, визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 319, 386, 405 ЦК України, суд
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку №10 по вул. Сугерова в с. Лісоводи, Городоцького району, Хмельницької області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 704 грн. 80 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Городоцький районний суд Хмельницької області.
Повний текст рішення суду виготовлено 14.09.2018 р.
Суддя: