Справа № 472/317/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2018 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

03.04.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовну заяву обґрунтувала тим, що 26.02.2016 року помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 6,70 га, що розташовані в межах території Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області та які належали померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 059591 від 25.11.2003 року та житлового будинку за адресою: вул. Мостовська, 22, с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області.

В липні 2016 року позивачці стало відомо, що ОСОБА_4, з яким вона перебувала у дружніх стосунках, посвідчив на її імя заповіт. Позивачка мала намір звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте 11.08.2016 року при падінні з дерева травмувалась, в результаті чого не могла самостійно пересуватись та перебувала на лікуванні в Вознесенській центральній районній лікарні до вересня 2016 року. Звернувшись до приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу з питанням оформлення спадкових справ отримала листа про те, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважної причини, а саме через травму, а тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявились. Від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримують повністю.

Ухвалою суду від 24.07.2018 року первісного відповідача ОСОБА_3 замінено належним відповідачем ОСОБА_2 селищною радою Веселинівського району Миколаївської області.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Веселинівського району Миколаївської області за довіреністю ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнають повністю.

У зв'язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 лютого 2016 року в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 233021, виданим 01 березня 2016 року виконавчим комітетом Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області.

За життя, 07 лютого 2011 року, ОСОБА_4 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповів ОСОБА_1, тобто позивачці.

Зазначений заповіт посвідчено секретарем виконкому Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 17.

Згідно витягу зі спадкового реєстру № 52010559 від 22.05.2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, з заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався.

Спадкоємців за законом та заповітом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість позивачка протягом шести місяців з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживала. Тобто, з огляду на вимоги ч.1 ст.1272 ЦК України позивачка вважається такою, що не прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка не є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_4, а тому після смерті спадкодавця з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини відразу не зверталася. Про те, що померлим на її ім'я був складений заповіт позивачка дізналася лише в липні 2016 року від тітки ОСОБА_3, яка була співмешканкою ОСОБА_4 Дізнавшись про наявність заповіту, посвідченого на її імя, позивачка мала намір звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак 11 серпня 2016 року при падінні з дерева отримала травму мязів задньої групи лівого стегна з вираженими больовими симптомами в звязку з чим не могла самостійно пересуватись, та перебувала на лікуванні з 11 серпня 2016 року по 09 вересня 2016 року, що підтверджується довідкою Вознесенської центральної районної лікарні від 26 лютого 2018 року.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, оскільки позивачка ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: через травму стегна, суд вважає, що є підстави для задоволення позову та визначення позивачці додаткового строку в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, згідно 16, 1220, 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого 26 лютого 2016 року в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, строком у 3 (три) місяці, який починається з часу набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_8