Справа № 541/442/18
Номер провадження 2/541/450/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 червня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,-

установив:

22 лютого 2018 року ОСОБА_1звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог вказала, що 01 грудня 2016 року помер її батько ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 21 с. Остапівка Миргородського району Полтавської області. Окрім позивача спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлого є її два рідні брати-Пономаренко ОСОБА_6 та ОСОБА_4. Між спадкоємцями 29 серпня 2017 року було укладено договір про поділ спадкового майна, згідно якого право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 21 с. Остапівка Миргородського району Полтавської області, має успадкувати позивач.

З метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлого батька позивач звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7, однак отримала відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. За життя батько позивача право власності на будинок не зареєстрував. Але згідно даних погосподарської книги його було записано головою домогосподарства, що знаходиться по вул. Гагаріна, 21 в с. Остапівка, Миргородського району, в якому він проживав та був зареєстрований.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами.

В судове засідання позивач не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву в якій виклала прохання провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.60).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву в якій виклала прохання провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.50).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.52).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.54).

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 01 грудня 2016 року помер батько позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 21 с. Остапівка Миргородського району Полтавської області. З матеріалів спадкової справи №88/2017, заведеної після смерті ОСОБА_5, вбачається, що спадкоємцями, які прийняли спадщину є Василенко ОСОБА_8 ОСОБА_6, ОСОБА_4. ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини.

Між спадкоємцями 29 серпня 2017 року було укладено договір про поділ спадкового майна, згідно якого право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 21 с. Остапівка Миргородського району Полтавської області, має успадкувати ОСОБА_1 (а.с.7-8).

29 січня 2018 року, з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлого батька позивач звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7, однак отримала відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.11).

У відповідності до ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Згідно витягу з погосподарської книги, вбачається, що будівництво спірного будинку завершилось 1968 року (а.с.10). Так, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, яка передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно даних погосподарської книги спадкодавець, проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Окрім цього його було записано головою вказаного домогосподарства (а.с.10).

За життя спадкодавець право власності на будинок не зареєстрував

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином суд, дійшов обґрунтованого висновку, що спадкодавець - ОСОБА_5, за свого життя набув право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у встановленому законом порядку, що підтверджується записами у погосподарських книгах. Тож у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є обєктом спадкування.

Зважаючи, що відповідачами визнано позов, а визнання цього позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця на право власності на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 21 с. Остапівка Миргородського району Полтавської області.

В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 141, 206, 258, 263, 264, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216-1218,1261, 1268, 1269 ЦК України, п.20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: вул. Гагаріна, 21, с. Остапівка, Миргородський р-н Полтавська обл., 37610) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті 01 грудня 2016 року ОСОБА_5, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Гагаріна, 21, с. Остапівка Миргородського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_10