КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1095/18
Номер провадження2/319/406/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року смт. Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Хамзіна Т.Р.,

секретар судового засідання Фінько Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку в загальному розмірі 102 605,47 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 16 серпня 2018 року звернувся ОСОБА_1 (надалі позивач) з позовом до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (надалі відповідач) про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні в розмірі 72 465,87 грн. та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 17 травня 2018 року по 20 серпня 2018 року в розмірі 30 139,60 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він з 02 січня 2002 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго» спочатку на посаді електромонтера з ремонту повітряних ліній 3 розряду в Куйбишевському районі електричних мереж. 18.05.2018 був звільнений з товариства за ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору.

Заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі становить 72 465,87 грн., яку позивач на підставі ст.ст. 115, 116 КЗпП України просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

Відповідно до ст.117 КЗпП України разом з невиплаченою заробітною платою позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 30 139,60 грн.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд у спрощеному позовному провадженні на 08 годину 00 хвилин 14 вересня 2018 року.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог, просить стягнути на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 72385,79 грн., середню заробітну плату за період затримки виплати заробітної плати та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Представником відповідача до суду подана заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

До суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Така позиція відповідача ґрунтується на наступному.

На думку відповідача позивач помилково здійснив розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виходячи з середньоденної заробітної плати 753,49 грн. Насправді середньоденний дохід позивача становить 474,66 грн., відповідно вимоги позивача щодо суми середнього заробітку є необґрунтованими.

Також відповідач зазначає, що вина ПАТ «Запоріжжяобленерго» у затримці розрахунку з позивачем відсутня, що є підставою для відмови у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України.

На думку відповідача, ступінь виконання зобовязання відповідача перед позивачем знаходиться в прямій залежності від стану виконання зобовязання споживачів перед відповідачем та політики НКРЕКП щодо встановлення відсотків відрахувань на поточні рахунки відповідача. Внаслідок встановлення НКРЕКП в липні 2017 лютому 2018 року для ПАТ «Запоріжжяобленерго» при визначенні алгоритму перерахування коштів нульового алгоритму або сум додаткових щодобових утримань коштів з поточних рахунків ПРТ, які унеможливили фактичне надходження коштів із поточного рахунку із спеціальним режимом використання на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго», - всі кошти, які надходили та надходять на рахунок із спеціальним режимом використання ПАТ «Запоріжжяобленерго» перераховуються установою банку на рахунок ДП «Енергоринок», а НКРЕКП свідомо не виконує обовязок по забезпеченню додержання прав і законних інтересів ПАТ «Запоріжжяобленерго», повязаних із виплатою/отриманням заробітної плати та перешкоджає виконанню обовязку щодо гарантування надійного соціального захисту працівників товариства.

Також відповідач зазначив, що заборгованість з невиплаченої заробітної плати перед позивачем станом на 07.09.2018 становить 72 385,79 грн.

Судом під час розгляду справи встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно наказу №1 від 02 січня 2002 року ОСОБА_1 з 02 січня 2002 року прийнятий на посаду електромонтера з ремонту повітряних ліній 3 розряду в Куйбишевський район електричних мереж.

04.05.2006 ОСОБА_1 переведений майстром дільниці 2 гр. Куйбишевського району електричних мереж.

18.05.2018 наказом №2088-к від 17 травня 2018 року ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача (а.с. 5).

Згідно копії довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» про заборгованість із заробітної плати №1089 від 23.06.2018 (а.с. 7) ОСОБА_1 станом на 18.06.2018 належить до виплати 72 465,87 грн., а саме:

- 11 787,78 грн. заробітної плати за 09.2017,

- 0,00 грн. заробітної плати за 10.2017,

- 2 764,81 грн. заробітної плати за 11.2017,

- 4 360,69 грн. заробітної плати за 12.2017,

- 7 024,49 грн. заробітної плати за 01.2018,

- 0,00 грн. заробітної плати за 02.2018,

- 7 356,96 грн. заробітної плати за 03.2018,

- 7 711,09 грн. заробітної плати за 04.2018,

- 31 460,05 грн. заробітної плати за 05.2018,

Довідка про невиплачену заробітку плату за період вересень 2017 травень 2018 року (а.с. 26) ОСОБА_1 станом на 07.09.2018, надана відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, містить дані про заборгованість в розмірі 72 385,79 грн., де:

- 11 787,78 грн. невиплачена заробітна плата за вересень 2017 року;

- 2 764,81 грн. невиплачена заробітна плата за листопад 2017 року;

- 4 360,69 грн. невиплачена заробітна плата за грудень 2017 року;

- 7 024,49 грн. невиплачена заробітна плата за січень 2018 року;

- 7 356,96 грн. невиплачена заробітна плата за березень 2018 року;

- 7 711,09 грн. невиплачена заробітна плата за квітень 2018 року;

- 31 379,97 грн. невиплачена заробітна плата за травень 2018 року.

Тобто відповідачем підтверджено, що на момент розгляду справи заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» перед ОСОБА_1 з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати становить саме 72 385,79 грн. Заборгованість саме в цій сумі підтверджена й позивачем.

За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Враховуючи те, що сума нарахованої, але невиплаченої заробітної плати ОСОБА_1 з боку ПАТ «Запоріжжяобленерго» становить 72 385,79 грн., розмір цієї суми підтверджено відповідачем, спору з приводу розміру цієї суми між сторонами немає, ця сума в повному обсязі підлягає стягненню з відповідача.

При вирішенні питання щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, суд виходить з наступного.

Згідно статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивачем заявлена вимога про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку в сумі 30 139,60 грн. за період з 17.05.2018 по 20.08.2018.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постанові від 21.01.2015 року у справі № 6-195цс14, механізм здійснення розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Методика розрахунку середнього заробітку для всіх інших виплат визначена в абзаці 3 пункту 2 Порядку, в якому зазначено, що у всіх інших випадках (крім розрахунку виплат за відпустку) збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року, постанові Верховного Суду України №6-2807цс16 від 01 березня 2017 року.

Як було зазначено, згідно довідки про невиплачену зарплату, наданої відповідачем, в березні 2018 року позивачу нараховано заробітної плати до виплати 7 356,96 грн., у квітні 7 711,09 грн. (всього 15 068,05 грн.). Кількість відпрацьованих позивачем днів у березні 2018 року становила 21, у квітні 2018 року 19 (всього 40 днів).

Відповідно розмір середньоденної заробітної плати становить 376,71 грн.

За таких обставин розрахунок середнього заробітку, наданий позивачем, є невірним.

Враховуючи звільнення ОСОБА_1 саме 18.05.2018 судом здійснений розрахунок середньої заробітної плати здійснений саме з 19.05.2018 по 20.08.2018 включно.

Кількість робочих днів за цей період становила 68 днів (в травні 8, в червні 20, в липні 22, в серпні 18).

Відповідно розмір середньої заробітної плати за цей період, встановлений шляхом добутку середньоденної заробітної плати 376,71 грн. на кількість робочих днів (68), становить 25 616,28 грн.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Доказів щодо відсутності вини роботодавця у невиплаті заробітної плати у встановлені законодавством строки відповідачем не надано.

За таких обставин заборгованість із заробітної плати в розмірі 72 385,79 грн. та середня заробітна плата в розмірі 25 616,28 грн. за час прострочення розрахунку з 19.05.2018 по 20.08.2018 підлягають стягненню з відповідача.

Тобто позовні вимоги є нормативно обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з урахуванням невірно здійсненого позивачем розрахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 980,10 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільнені та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний код 00130926) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 72 385,79 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 травня 2018 року по 20 серпня 2018 року в розмірі 25 616,88 грн., всього 98 002,07 (девяносто вісім тисяч дві 0-07) гривні.

Стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць, а саме заробітної плати за березень 2018 року в сумі 7 356,96 грн. допустити до негайного виконання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний код 00130926) на користь держави судовий збір у розмірі 980,10 (девятсот вісімдесят 0-10) гривень (стягувач Державна судова адміністрація України; 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795; отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцять днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», місцезнаходження: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926.

Суддя: Т. Р. Хамзін