РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/19626/17

Пров. №2/766/4000/18

06 червня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

за участю секретаря Сікорської Я.А.,

позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що останнім часом стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично, сім'я припинила своє існування. На час звернення до суду з позовом, проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу мають малолітню дитину. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати та стягнути судові витрати.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позивач наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав того, що у них з позивачем виникли лише непорозуміння, які можливо вирішити. Пояснив, що сім'ю зберегти можливо, однак поки що жодних дій задля цього не робив.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №300, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КГ №098084 від 25.04.2015 року.

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_4, яка народилась 04 вересня 2015 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серїі І-КГ №206819 від 13.09.2015 р.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу, прізвище позивача залишити без змін.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 640 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст.6-13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 25 квітня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №300.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (17.12.1993 р.н.) на користь ОСОБА_1 (08.07.1995 р.н.) судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 640,00 грн.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5