У Х В А Л А

31 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Козлова Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Мариненко І.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» про визнання кредитного, договорів факторингу недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Позивач ОСОБА_1 звернулась з заявою про винесення окремої ухвали, що до негайного видалення представником ТОВ «Кредитні ініціативи» з матеріалів договорів факторингу відомостей, інформації про фізичну особу ОСОБА_1. Просить визнати дії адміністрації ТОВ «Кредитні ініціативи» незаконним втручанням в її особисте життя, згідно до рішення Конституційного суду України прийнятого у справі №1-9/2012; рішення 2-рп/2012 від 20.01.2012р.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали заяву, вважають, що при передачі документів за договором факторингу, були передані не тільки документи договору, а її особисті конфіденційні дані: копія паспорта, ідентифікаційний номер, довідки з місця роботи та її особисті доходи, свідоцтво про майно. Вважає, що вона не надавала дозволу на використання її особистих даних, а тому надання даної інформації відповідачу, є порушенням ч.1 ст.302 ЦК України. Тому, адміністрація ТОВ «Кредитні ініціативи» при укладанні договорів факторингу, щодо отримання інформації про її особисті дані, повністю проігнорувала вимоги ч.2 ст. 22, ч.2 ст. 32, ч.1 ст. 64 Конституції України, які є непорушними. Ніякого дозволу, заяви, на використання її персональних даних ТОВ «Кредитні ініціативи» позивач не давала, тому вважає, що персональні дані негайно підлягають видаленню з матеріалів договорів факторингу.

В судовому засіданні представник ТОВ «Кредитні ініціативи» просив відмовити в задоволенні заяви про винесення окремої ухвали. Вважає, що інформація щодо ОСОБА_1 , яка міститься в додатках до договору факторингу від 28.11.2012р. укладеного між ТОВ «ФК Вектор-Плюс» та ТОВ « Кредитні ініціативи», є його невідємною частиною. При підписанні договору кредиту, ОСОБА_1 підписала дозвіл на використання її персональних даних. Договором факторингу не передбачено отримання первісним кредитором письмової згоди боржника на обробку його персональних даних новим кредитором при укладанні договору факторингу. Крім того, додаткових персональних даних по ОСОБА_1 вони не збирали, жодного витоку на сторону інформації, щодо зазначеної сфери життєдіяльності Позивача, не допускали. Вважає, що вимоги ОСОБА_1 - є безпідставними.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, необхідним відмовити в задоволенні заяви з наступних підстав.

Факторинг це фінансова комісійна операція, при якій клієнт переуступає дебіторську заборгованість факторинговій компанії з метою: миттєвого отримання більшої частини платежу; гарантії повного погашення заборгованості; зниження витрат по веденню рахунків.

Відповідно до п.9.5 Кредитного договору кредитного договору №0308/0608/98-153 від 02.06.2008р. банк має право повністю або частково перевести свої права та зобовязання по цьому Договору, а також про правочинам, повязаним із забезпеченням повернення кредиту, третій особі без згоди Позичальника.

У статтях 1077-1086 ЦК України закріплено права передачі прав та обовязків за договором факторингу.

Судом встановлено, що 28.11.2012р. між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступає фактору свої права вимоги щодо заборгованості по кредитних договорах укладених з Боржниками, право вимогу щодо яких належить банку на підставі документації по укладених договорах.

28.11.2012р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ « Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, згідно з яким клієнт ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає фактору ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право вимогу по яких належить клієнту на підставі документації по укладених кредитних договорах.

З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками, щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходить всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статус нового кредитора/стягувача за кредитним договором №0308/0608/98-153 від 02.06.2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1

Відповідно до пункту 9.8 кредитного договору №0308/0608/98-153 від 02.06.2008р. кожна зі Сторін зобовязується зберігати повну конфіденційність, фінансової, комерційної та іншої інформації, отриманої від іншої Сторони. Передача такої інформації третім особам, за винятком уповноважених осіб і організацій, можлива лише з письмової згоди обох Сторін, а також у випадках, передбачених законодавством України. Підписанням цього Договору Позичальник надав Банку згоду на те, щоб без отримання додаткової письмової згоди Позичальника звертатися з метою отримання інформації про фінансовий стан Позичальника до третіх осіб, у тому числі до таких, що повязані з Позичальником родинними, особистими, діловими, професійними та іншими стосунками у площині соціальних комунікацій Позичальника. Банк зобовязується використовувати отриману інформацію лише з метою захисту та реалізації прав Банка за цим Договором.

Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Таким чином, отримання первісним кредитором згоди боржника на укладення договору факторингу, передачу документів, які підтверджують дійсність, виникнення і наявність прав грошової вимоги, нормами ст.ст. 516-517,1077-1086 ЦК України не передбачено.

Крім того, відповідно до ст.21 ЗУ «Про інформацію» №2658-ХП від 02.10.1992 року, інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюється законами.

Згідно до ч.1 ст.60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» №2121-III від 07.12.2000р. інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Отже законодавством встановлено, що інформація, яка міститься в кредитному договорі є банківською тайною і є таємною, а не конфіденційною інформацією. До того ж, нормою ч.3 ст.61 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» №2121-III від 07.12.2000р. чітко визначено: банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

Згідно Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII 12.05.1991р. персональні дані, одержані від споживача або іншої особи у зв'язку з укладанням та виконанням договору про надання споживчого кредиту, можуть використовуватися виключно для оцінки фінансового стану споживача та його спроможності виконати зобов'язання за таким договором. В цьому законі передбачена відповідальність сторін кредитного договору як раз в тому випадку, якщо одна із сторін не надає інформації повязаної з укладенням договору та його виконанням (ст.ст.15,23 Закону України «Про захист прав споживачів»). Після укладення кредитного договору сторони переходять у площину, де їх відносини регулюються нормами спеціальних законів фінансового та банківського права. Як було зазначено вище, нормою ч.3 ст.61 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» №2121-III чітко врегульовано це питання стосовно надання банку права сповіщення означеної інформації. Судом встановлено, що отримана ТОВ «Кредитні ініціативи» інформація щодо ОСОБА_1 була необхідна для здійснення прав нового кредитора, тобто виключно для оцінки фінансового стану споживача та його спроможності виконати зобов'язання за таким договором, Щодо розкриття інформації в разі заміни кредитора у зобовязанні: первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобовязання, а його місце посідає новий кредитор. Персональні дані позивача є нерозривно повязаними з умовами укладання договору цесії, є невідємною частиною правовідносин при передачі права вимоги за кредитом, без чого неможлива реалізація своїх прав новим кредитором. При цьому обсяг прав та обовязків сторін у кредитному договорі залишається незмінним. Цивільне законодавство не містить імперативу щодо заборони передачі персональних даних боржника при укладанні договору цесії без згоди останнього.

Відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» №2297-VI від 01.06.2010р. під обробкою персональних даних розуміється будь - яка дія або сукупність дій, здійснених повністю або частково в інформаційній (автоматизованій) системі та/або в картотеках персональних даних, які пов'язані зі збиранням, реєстрацією, накопиченням, зберіганням, адаптуванням, зміною, поновленням, використанням і поширенням (розповсюдженням, реалізацією, передачею), знеособленням, знищенням відомостей про фізичну особу.

Згідно до ст.11 Закону України «Про захист персональних даних» визначено правові підстави обробки персональних даних фізичних осіб, а саме: дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних виключно для здійснення його повноважень; укладання та виконання правочину, стороною якого є суб'єкт персональних даних або який укладено на користь суб'єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладанню правочину на вимогу суб'єкта персональних даних; необхідність захисту законних інтересів володільців персональних даних, третіх осіб. Відповідно до ст.ст. 1077-1086 ЦК України не передбачено отримання первісним кредитором письмової згоди боржника на обробку його персональних даних новим кредитором при укладанні договору, тобто передача персональних даних позивача до ТОВ «Кредитні ініціативи» - не є поширенням персональних даних у розумінні ст.14 Закону України «Про захист персональних даних». Згадані заявницею рішення Конституційного суду України не протиричать наведеному судом обгрунтуванню прийняття даного рішення.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду підтвердження, що ТОВ «Кредитні ініціативи» поширювали її персональні дані, використовуючи їх поза межами кредитних правовідносин, чим порушували її права, тому підстав для задоволення заяви про винесення окремої ухвали, щодо негайного видалення з матеріалів договорів факторингу немає. Крім того, заява про винесення окремої ухвали не приведена до відповідності до норм діючого Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.21 ЗУ «Про інформацію» №2658-ХП від 02.10.1992 року, ч.1 ст.60, ч.3 ст.61 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» №2121-III від 07.12.2000р., ст.ст.15,23 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII 12.05.1991р., ст.11 Закону України «Про захист персональних даних» №2297-VI від 01.06.2010р., ст.ст.302, 516-517, 1077-1086 ЦК України, ст.ст.258,260,262 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали, щодо негайного видалення представником ТОВ «Кредитні ініціативи» з матеріалів договорів факторингу відомостей, інформації про фізичну особу ОСОБА_1 та визнання дій адміністрації ТОВ «Кредитні ініціативи» незаконним втручанням в її особисте життя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю. В. Козлов