Провадження № 2-з/428/16/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Посохов І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності.

Оскільки відповідачем у позові зазначено фізичну особу, яка не є субєктом підприємницької діяльності, суд, відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, звернувся до відповідного компетентного органу щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, а тому на даний час питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності, не вирішено.

Одночасно з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона мешкала без укладення шлюбу з ОСОБА_3, від якого на даний час вагітна. ОСОБА_3 загинув в автомобільній аварії 04.07.2018. За час спільного життя з ОСОБА_3 ними було придбано за спільні кошти квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, однак на даний час вона не може захистити своє право власності та право на спадщину їх з ОСОБА_3 ще ненародженої дитини, оскільки квартира зареєстрована на імя померлого ОСОБА_3, а батько останнього - ОСОБА_2, має намір прийняти спадщину, так як, на даний час, є єдиним спадкоємцем померлого.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів справи судом встановлено, що 23.08.2018 ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири. Отже, однією з вимог позовної заяви є вимога про визнання права власності на 1/2 частину квартири, питання про арешт якої ставить позивач у своїй заяві. На даний час нерухоме майно, що є предметом спору по даній справі, та на яке позивач просить накласти арешт, є спадковою масою, прийняття якої може відбутись за заявою відповідача ОСОБА_2, як єдиного, на час подання позовної заяви, спадкоємця померлого ОСОБА_3.

З цього приводу позивач зазначає, що є всі підстави вважати, що у разі незабезпечення позову у даній справі, вона та її не народжена дитина можуть бути позбавлені права власності та права на спадщину за законом.

Вирішуючи питання щодо можливості забезпечення позову, суд враховує положення абзаців 1, 3 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, в яких зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку з застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, зясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач ОСОБА_1, позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд вважає за необхідне для забезпечення позовних вимог позивача накласти арешт на спірну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 157, 258-260 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. № 9, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 Володимирівни про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3, заборонивши будь-які дії, повязані з відчуженням зазначеного нерухомого майна.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи для відома, а Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя І. С. Посохов