Справа № 196/1153/18
№ провадження 2/196/458/2018
11 вересня 2018 року смт.Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Гудим О.М.,
за участю секретаря - Шевченко Т.І.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Дніпропетровської області, третя особа: державний нотаріус ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, як спадкоємець за законом,
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Дніпропетровської області, третя особа: державний нотаріус ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, як спадкоємець за законом.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що 31 травня 2011 року помер її батько ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №401368, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Дніпропетровській області 08.06.2011 року), який був зареєстрований та постійно проживав по день смерті разом з нею за адресою: вул.Майська, 18 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області (довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області №773 від 26.06.2018 року).
Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою вул.Майська, 18 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.
Вона спадщину після смерті батька прийняла, подавши до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.
22 червня 2018 року, звернувшись до державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав, вона отримала роз'яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.
Відповідно до довідки КП "ОСОБА_2 БТІ" ДОР" від 26.06.2018 року №251 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул.Майська, 10 (18) в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, дійсно зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14.03.1988 року.
Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості отримати, тому звернулася до суду.
В звязку з вищевикладеним та посилаючись на вимоги ст.ст.1216, 1261, 1266, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Дніпропетровської області ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.
Представник третьої особи ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі нотаріуса.
Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачами, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1258 ЦК Україниспадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне.
31 травня 2011 року помер батько позивача - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №401368, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Дніпропетровській області 08.06.2011 року), який був зареєстрований та постійно проживав по день смерті разом з дочкою ОСОБА_1, позивачем в даній справі, за адресою: вул.Майська, 18 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області (довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області №773 від 26.06.2018 року).
Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою вул.Майська, 18 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.9-11).
Позивач спадщину після смерті батька прийняла, подавши до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.
Позивач, звернувшись 22 червня 2018 року до державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав, отримала роз'яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.15).
Відповідно до довідки КП "ОСОБА_2 БТІ" ДОР" від 26.06.2018 року №251 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул.Майська, 10 (18) в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, дійсно зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14.03.1988 року (а.с.12).
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.
Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «ОСОБА_6 Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.
Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляла, тому судовий збір слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1261, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст.82, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Дніпропетровської області, третя особа: державний нотаріус ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, як спадкоємець за законом, задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою вул.Майська, 18 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 31 травня 2011 року.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча: О.М.ГУДИМ