РІШЕННЯ

іменем України

13 вересня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Попової О.М.,

за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу № 426/14204/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та просять визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: м. Сватове, кв. ЛуначарськогоАДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог в позові вказали, що квартира за адресою м. Сватове, квартал Луначарського (Мирний) АДРЕСА_2 належить їм та ОСОБА_7, ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1994 року, виданого виконавчим комітетом Сватівської міської ради. ОСОБА_7 померла 31.10.1999 року, але спадщину після її смерті фактично прийняли особи які проживали разом із померлою, але документи при цьому не оформлювали. ОСОБА_8 - колишній чоловік ОСОБА_1, після розірвання шлюбу поїхав проживати до своєї матері до Російської Федерації, та помер. Відповідачі за даним позовом - ОСОБА_9 - колишня дружина ОСОБА_2, а ОСОБА_6 - її син від попереднього шлюбу. Зазначені особи у будинку не проживають з 2009 року, що підтверджується актами від сусідів. Наявність зареєстрованих осіб у житловому будинку позбавляють права власників отримати субсидію, вимушують сплачувати комунальні платежі, та порушують право власності. Відповідачі не проживають у зазначеному будинку з 2009 року. Таким чином, власники будинку позбавлені можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв'язку з тим, що в будинку зареєстровані відповідачі, які у добровільному порядку виїхали та не проживають. Через те, що відповідачі у добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялися, вони вимушені звертатися до суду з цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, представник ОСОБА_10 в судовому засіданні участі не брали, від представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та позивачів, на задоволенні позову наполягає.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судові засідання жодного разу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, на адресу суду повернулися повістки з довідкою «за закінченням терміну зберігання». Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що квартира 2 за адресою м. Сватове, квартал Луначарського (Мирний) будинок 1 належить позивачам та ОСОБА_7, ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1994 року, виданого виконавчим комітетом Сватівської міської ради (а.с. 16). ОСОБА_5, ОСОБА_6 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (Мирний) АДРЕСА_2, що підтверджено відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС (а.с. 25, 26), але за місцем реєстрації вони не проживають, що підтверджено довідкою голови квартального комітету (а.с. 19). Факт непроживання ОСОБА_5, ОСОБА_6 за адресою реєстрації підтверджено також актом сусідів від 20 квітня 2018 року (а.с. 20). Оскільки власники житла мають право на реалізацію передбаченого ст.ст. 317, 319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном вони мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними користування своїм майном. Також судом встановлено, що між позивачами та відповідачами будь-яких угод щодо користування квартирою не укладалося і вони зареєстровані у квартирі, належній позивачам без будь-яких правових підстав, чим порушують їх права як власників. Враховуючи те, що позивачі є власниками квартира 2 за адресою м. Сватове, квартал Луначарського (Мирний) будинок 1, відповідачі в будинку не проживають, обов'язки щодо утримання житла не несуть, не проживають в квартирі, а отже своєю реєстрацією в чинять перешкоди власникам у розпорядженні своїм майном, суд приходить висновку, що право позивачів на володіння, користування та розпорядження спірним житловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12,13,81 ,247,258 - 259,263 - 265, 268 , суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування квартирою 2 за адресою: м. Сватове, кв. Луначарського в будинку 1. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. Інформацію щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.М. Попова