Справа № 344/1868/16-ц
Провадження № 22-ц/779/998/2018
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів:

головуючого: Матківського Р.Й.

суддів: Максюти І.О., Малєєва А.Ю.

секретаря: Капущак С.В.

з участю: представників апелянта ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника третьої особи відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Круць Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_6 до державного підприємства «Сетам», відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - правонаступник публічне акціонерне товариство «УніКредитБанк», приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Наталія Василівна про визнання протоколу №131125 про проведення електронних торгів щодо 4/10 часток трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,4 м.кв, житловою площею 41,8 м.кв., акту про проведення електронних торгів головного державного виконавця відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Раковецького М.С. від 15.12.2015 року, свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Кучак Н.В. 30.12.2015 року на ім"я ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №1798, щодо права власності на 4/10 часток трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 60,4 м.кв., житловою площею 41,8 м.кв. недійсними з апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2018 року, ухваленого суддею Пастернак І.А., повний текст якого виготовлено 23.04.2018 року,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом та просив визнати недійсними протокол №131125 про проведення електронних торгів щодо 4/10 часток трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,4 м.кв, житловою площею 41,8 м.кв., свідоцтво про право власності, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Кучак Н.В. 30.12.2015 року на ім"я ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №1798, щодо права власності на 4/10 часток трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,4 м.кв, житловою площею 41,8 м.кв.

26.05.2016 року представник позивача подав до суду заяву про зміну підстав та збільшення позовних вимог та просив визнати протокол №131125 про проведення електронних торгів щодо 4/10 часток трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 60,4 м.кв, житловою площею 41,8 м.кв., акт про проведення електронних торгів головного державного виконавця відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Раковецького М.С. від 15.12.2015 року, свідоцтво про право власності, видане приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Кучак Н.В. 30.12.2015 року на ім"я ОСОБА_3 та зареєстроване в реєстрі за №1798, щодо права власності на 4/10 часток трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 60,4 м.кв., житловою площею 41,8 м.кв., недійсними.

Заявлені позовні вимого представник позивача обґрунтував тим, що згідно вимоги від 26.01.2016 року надісланої ОСОБА_6 про звільнення та зняття з реєстрації дізнався, що новою власницею квартири АДРЕСА_3 стала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Кучак Н.В. 30.12.2015 року на ім"я ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №1798 та акту про проведення електронних торгів головного державного виконавця відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Раковецького М.С. від 15.12.2015 року.

Відділом державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №0907/2-3352/2011 виданого 04.10.2012 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості на користь ПАТ "Укрсоцбанк" - правонаступник ПАТ "УніКредитБанк" по договору про надання відновлювальної лінії №134-22/340 від 26.12.2007 року в сумі 324 464,90 гривень, для погашення якої стягується 4/10 часток трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 60,4 м.кв., однак про проведення електронних торгів та реалізацію частки квартири позивачу у встановленому законом порядку повідомлено не було.

Представник позивача зазначає, що підставами для визнання недійсними прилюдних торгів є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Зокрема, Державне підприємство "Інформаційний центр" МЮУ не наділено повноваженнями щодо організації електронних торгів та продажу арештованого майна. ДП «Сетам» будучи приватною структурою не може виконувати функції як державне підприємство, а тому всі його дії щодо реалізації майна позивача є протиправними.

Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки). 07.07.2015 року позивач отримав від державного виконавця висновок незалежної оцінки майна, однак вважав його необ"єктивним і недостовірним та мав право на проведення рецензії, результати якої не були доведені боржнику. Ціна 4/10 часток трьохкімнатної квартири не відповідає ринковій вартості такого майна, однак ОСОБА_6 був позбавлений можливості оскаржити до суду результати рецензії звіту про оцінку майна. Крім цього, було порушено п.5 Розділу 3 Тимчасового порядку, не здійснено завчасно опублікування у друкованих засобах масової інформації повідомлення про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення торгів та інша необхідна інформація. Це порушення може вплинути на результати торгів, зменшити можливість участі у торгах потенційних покупців і вплинути на формування ціни реалізації, що порушує права іпотекодавця на погашення боргу за рахунок предмета іпотеки за найкращою ціною.

Пунктом 5 Розділу 3 Тимчасового порядку передбачено не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. Зазначені особи є найбільш зацікавленими у належному проведенні прилюдних торгів і продажу майна за найвищу ціну.

Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є і проведення їх за наявності тільки одного покупця. Переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_3, яка була єдиним покупцем.

Протокол переможця електронних трогів сформовано 30.11.2015 року та зазначено в ньому, що кошти переможцем торгів мають бути сплачені до 14.12.2015 року, що є порушенням п.1 Розділу 9 Тимчасового Положення.

Також акт не відповідає вимогам п.п. 5, 6, 7 Розділу 9 Тимчасового Положення. На електронних торгах реалізовано 4/10 обєкту нерухомості, коли дві інші частки 1/5 та 4/10 частин квартири належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Лот, який не є окремим об"єктом не може продаватися через прилюдні торги. Тобто, реалізовано майно без реального виділення частки та без згоди інших співвласників.

Тому представник позивача вважає, що зазначені ним порушення вплинули на результати електронних торгів з реалізації належної йому 4/10 частин у квартирі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення представник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та винести постанову про задоволення позовних вимог.

Вважає, що рішення суду прийняте без з'ясування обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_6 звернувся в суд за захистом свого права, вважаючи, що електронні торги щодо реалізації 4/10 часток трикімнатної квартири є незаконними. Проведення та оформлення результатів торгів суперечить законодавству України та Тимчасовому порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Судом не враховано, що ДП «СЕТАМ» є приватною структурою і не може виконувати функції як державне підприємство, а тому всі його дій щодо реалізації майна позивача є протиправними. Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не наділено повноваженнями щодо організації електронних торгів та продажу арештованого майна.

Апеляційному суду необхідно звернути увагу на те, що основним видом діяльності ДП «СЕТАМ» є діяльність пов'язана з банками даних, форма власності приватна, організаційно-правова форма - державна організація. Відповідно до вищезазначеного Порядку, організатором має бути державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідачем не дотримано Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Позивачу не було відомо чи призначався експерт з оцінки та чи була проведена оцінка та визначена вартість продажу електронних трогів. Жодних повідомлень з цього приводу він не отримував.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що ціна квартири, яку було незаконно продано з прилюдних торгів не відповідає ринковій вартості майна.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ВДВС направляло позивачу рекомендованого листа щодо внесення на депозитний рахунок грошової суми та повідомлено, що у випадку ненадходження коштів 4/10 частки квартири буде передано на реалізацію за ціною вказаною у звіті про незалежну оцінку майна. Суд не звернув увагу, що позивач даного повідомлення не отримував.

Однією з підстав визнання електронних торгів недійсними є порушення безпосередньо порядку проведення прилюдних торгів, зокрема, проведення торгів за наявності одного покупця, визначення переможцем учасника, який не запропонував найвищу ціну. В даному випадку переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_3, яка була єдиним покупцем.

Судом не досліджено скільки покупців брали участь у прилюдних торгах, хто вони і скільки складала їхня цінова пропозиція та дійшов помилкового висновку, що посилання про те, що електронні торги є недійсними так як у них брав участь один покупець є надуманим.

Судом не враховано також і правову позицію Верховного Суду України, що порушення порядку організації торгів може виступати не повідомлення державного виконавця, боржника чи стягувача про дату час і місце проведення прилюдних торгів, стартову ціну реалізації майна. Тому, організатором торгів порушено пункт 5 розділу 3 Тимчасового порядку. При вирішенні такої ситуації мають братися до уваги позитивні наслідки для боржника та інших учасників виконавчого провадження від визнання торгів недійсними чи від залишення їх результатів.

Судом залишилося поза увагою те, що публікація у засобах масової інформації щодо проведення відкритих торгів з продажу майна вказує тільки про повідомлення потенційних учасників даних торгів та не відноситься до власників майна, яких відповідач забов'язаний був повідомити письмово про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Крім цього, протокол прилюдних торгів сформовано з порушенням Тимчасового Положення, позивачу не надсилався акт затверджений державним виконавцем.

Судом не враховано, що 1/5 та 4/10 частки реалізованого майна належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 У праві спільної власності кожен із співвласників має право на невиділену в натурі ідеальну частку.

Суд першої інстанції не взяв до уваги правові висновки Верховного Суду України, не досліджував обставини справи та не надав їм належної правової оцінки.

Підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто порушення правил проведення торгів, визначених Тимчасовим Положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників апелянта, які вимоги скарги підтримали, представників відповідача та третьої особи, які заперечили доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За статтею 367 ЦПК, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факту наявності порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів, не підтверджено, що ці порушення вплинули на результати торгів та що права і законні інтереси позивача порушенні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим.

Встановлено, що 30.01.2013 року Івано-Франківським судом було видано виконавчий лист по справі №0907/2-3352/2011 року про звернення стягнення заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №134-22/340 від 26.12.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_10, в сумі 324 464,90 гривень з ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_9 в користь ПАТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки за Іпотечним договором посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В. 26.12.2007 року, а саме: на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_9, щодо боржника ОСОБА_6 (а.с.107, 108 том 1).

Даний виконавчий лист разом із заявою про примусове виконання 13.02.2013 року було подано до відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, та 15.02.2013 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання №36549399 (а.с.106 том 1).

07.03.2014 року державним виконавцем Середюком В.Ю. було здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника та складено акт опису та арешту майна, а саме: 4/10 частин квартири АДРЕСА_3, який надіслано позивачу ОСОБА_6 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 114-118 том 1).

З метою виконання рішення Івано-Франківського міського суду державним виконавцем було винесено постанову про призначення експерта/спеціаліста, яку 10.06.2015 року за вих. №23592 надіслано позивачу (а.с. 122 том 1) та 10.06.2015 року укладено з ПП ОСОБА_12 Договір на проведення оцінки описаного і арештованого майна ВДВС Івано-Франківського МУЮ (а.с. 120, 121 том 1).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості арештованих 4/10 часток трикімнатної квартири АДРЕСА_4, загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., розміщеної на 4-му поверсі 5-поверхового цегляного будинку, технічний стан незадовільний, власниками якої є ОСОБА_9 (1/5), ОСОБА_10 (4/10), ОСОБА_6 (4/10), вартість арештованих 4/10 часток трикімнатної квартири, отримана в результаті проведеної оцінки станом на 06.07.2015 року становить 140 310 грн. без ПДВ (а.с.109-111, 144-155 том 1).

07.07.2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ сторонам виконавчого провадження (ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6.) надіслано копію звіту про вартість описаного та арештованого майна рекомендованим листом з повідомленням (а.с. 113 том 1).

23.07.2015 року ОСОБА_6 направив до відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ заяву про незгоду з результатами звіту з незалежної оцінки майна, а саме: трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Боржник у даній заяві зіслався на ч.4 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто на призначення державним виконавцем рецензування звіту про оцінку майна та обов»язок оплати за проведення рецензії (а.с. 65том 1).

У зв"язку з вищенаведеним 05.08.2015 року між відділом ДВС Івано-Франківського МУЮ та ФОП (СОД) ОСОБА_13 було укладено договір про надання послуг з рецензування звіту про оцінку майна, відповідно до якого вартість рецензії становить 2 200,00 грн. (а.с. 124, 125 Т1).

Державний виконавець листом від 06.08.2015 року 02-19/В-1 №8765 на зазначену ним ж адресу повідомив ОСОБА_6 про укладення договору про ліцензування звіту з незалежної оцінки майна та зобов"язав в термін до 24.08.2015 року внести на депозитний рахунок ВДВС Івано-Франківського МУЮ суму в розмірі 2 200,00 грн. Одночасно державний виконавець попередив, що у випадку ненадходження коштів у вищезазначений термін, 4/10 вищезазначеної квартири буде передано на реалізацію за ціною вказаною у звіті про незалежну оцінку майна від 06.07.2015 року. Даний лист було надіслано позивачу рекомендованою поштою 07.08.2016 року, однак, він був повернутий до ВДВС Івано-Франківського МУЮ у зв"язку із закінченням терміну зберігання (а.с.125-128 том 2).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У заяві від 23.07.2015 року ОСОБА_6 про незгоду з результатами звіту з незалежної оцінки майна (а.с. 65том 1) зазначив адресу листування і вказав, що інші засоби зв»язку відсутні, тому надсилати повідомлення у інший спосіб державний виконавець можливості не мав.

Після закінчення стороків на оскарження вартості описаного й арештованого майна, державний виконавець 19.10.2015 року №27306 надіслав заявку на реалізацію описаного й арештованого майна (а.с. 131, 132 том 1).

Порядок реалізації арештованого майна регулюється, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» і Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (далі - Тимчасовий порядок), чинними на час проведення електронних торгів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.11 цього ж Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п'ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України).

Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними суди повинні встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів, то підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим порядком.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення електронних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України: від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 6 квітня 2016 року у справі № 6-342цс16.

ДП "СЕТАМ" відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року № 2710/5 "Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року, є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Тимчасовим порядком.

При з»ясуванні обставин та фактів, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення учасників справи, поданими ними доказами суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що згідно із «Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» організатор це державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Доводи представника позивача, що ДП "СЕТАМ" є приватною структурою і його дії щодо реалізації майна позивача є протиправними, а "Інформаційний центр" МЮУ який розпочинав реалізацію майна не наділено повноваженнями щодо організації електронних торгів та продажу арештованого майна, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Державне підприємство "СЕТАМ" утворено наказом Міністерством юстиції України від 17.08.2015 року №1503/5 та не є приватною установою, як зазначає представник апелянта.

Відповідно до наказу Міністерством юстиції України від 02.10.2015 року №1885/5 року арештоване майно продовжує реалізовуватись ДП "Інформаційний центр" до 23.10.2015 року та до 25.10.2015 року передати права адміністрування системи електронних торгів ДП «СЕТАМ».

Як вбачається із листа від 10.11.2015 року вих. № 0646-15 ДП "СЕТАМ" відповідно до п.5, Розділ ІІІ Тимчасового порядку про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджено наказом МЮУ від 16.04.2014 року №656/5 інформувало ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції про те, що 14.11.2015 року в газеті "Галичина" під №170, а також 12.11.2015 року в газеті "Західний кур"єр" під №46 опубліковано оголошення про проведення 30.11.2015 року відкритих торгів (аукціону) з продажу майна (лот 108257) а саме: 4/10 часток трикімнатної квартири загальною площею 60,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківськ, АДРЕСА_1 (а.с.130 том 1).

Згідно протоколу проведення електронних торгів № 131125 від 30.11.2015 року, лот №108257 було реалізовано 4/10 частки трьохкімнатної квартири №13 загальною площею 60,4 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за найвищою ціновою пропозицією 140 310,00 грн., переможець торгів ОСОБА_3 (а.с. 137, 138 том 1).

Відповідно до розділу ХІ "Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" електронні торги вважаються такими, що не відбулись, у разі: відсутності учасників електронних торгів; несплати усіма учасниками, що надали цінові пропозиції й поетапно були визначені переможцями електронних торгів, належної грошової суми в строки, передбачені пунктом 1 розділу X цього Порядку; ненадходження від жодного учасника цінової пропозиції.

Законодавством не передбачено, що проведення торгів з одним учасником є підставою для визнання їх недійсними.

З копії листа ВДВС Івано-Франківського МУЮ від 22.12.2015 року вбачається, що переможцем електронних торгів було надіслано підписані протоколи проведення електронних торгів, в тому числі №131125 від 30.11.2015 року, лот 108257, на адресу ДП "СЕТАМ" рекомендованим листом 01.12.2015 року, які були вручені організатору 03.12.2015 року. Крім цього, на 11.12.2015 року, ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_1 здійснено повний розрахунок за придбане майно на депозитний рахунок відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ (а.с.126, 127 том 1). Про проведення повного розрахунку за придбане майно згідно квитанції про оплату №308 від 08.12.2015 року та виписки з депозитного рахунку ВДВС Івано-Франківського МУЮ зазначає і начальник ВДВС Івано-Франківського МУЮ (а.с.54 том 1).

На підставі копії протоколу переможець електронних торгів у формі аукціону протягом десяти банківських днів з дня формування протоколу здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно в такому порядку: 1) зазначена в протоколі електронних торгів сума коштів, яка дорівнює різниці між ціною продажу придбаного лота і сумою винагороди Організатору за цим лотом, перераховується переможцем на рахунок відділу державної виконавчої служби (п 1 Розділу Х "Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів").

Відповідно до п.14.1.133 ст. 14 Податкового кодексу України операційний (банківський) день - частина робочого дня, протягом якої приймаються документи на переказ та на їх відкликання і, за наявності технічної можливості, здійснюється їх обробка, передача та виконання.

Як вбачається із матеріалів справи протокол проведення електронних торгів №131125 від 30.11.2015 року сформовано 30.11.2015 року та вказано, що зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 14.12.2015 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що визначена дата 14.12.2015 року відповідає вимогам "Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", оскільки, 5, 6, 12, 13 грудня 2015 року були вихідними днями, а тому не входять в кількість днів обчислюваних для визначення строку здійснення розрахунку за придбане на електронних торгах майно.

15.12.2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ складено акт про проведені електронні торги, який того ж дня за вих. №№34123, 34124, 34125 надіслано ОСОБА_3, ПАТ "Укрсоцбанк", ОСОБА_6 (а.с. 147, 148 том 1).

Тому, доводи представника позивача, що позивачу такий акт не надсилався, а електронні торги проведені з порушенням прав та інтересів власника реалізованого майна є необгрунтованим, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними. Тому, зауваження представника позивача до акта про проведені електронні торги, складеного головним державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ судом правильно не взято до уваги.

Доводи апелянта, що 1/5 та 4/10 частин трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 60,4 м.кв., житловою площею 41,8 м.кв. належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно, однак, їхньої згоди щодо відчуження 4/10 часток квартири в порушення вимог ст. 355 ЦК України не отримано, колегія суддів відхиляє, оскільки це не є підставою для визнання недійсними результатів електронних торгів. Питання визначення порядку користування майном та його конкретного поділу власники не позбавлені права вирішити з новим співвласником майна.

Судом правильно зазначено, що державний виконавець відповідно до чинного законодавства повинен звертати стягнення на частку боржника у спільній власності, якщо це необхідно для задоволення вимог кредитора у виконавчому провадженні після визначення частки майна боржника у такій спільній власності, а не виділення такої частки в натурі.

Крім цього, поданою представником позивача копією вимоги про звільнення квартири та зняття з реєстрації встановлено, що згідно свідоцтв виданих приватним нотаріусом Івано-Франківського міського округу від 30.12.2015 року зареєстрованих в реєстрі під номерами 1794, 1796 та 1978 та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.12.2015 року під індексними номерами 51326136, 51326427 та 51326637, ОСОБА_3 стала власником усієї трикімнатної квартири, загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Представником апелянта у скарзі зазначається, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи про порушення п. 5 розділу 3 "Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", зокрема неповідомлення Організатором прилюдних торгів іпотекодавця, іпотекодержателя, та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки про день та час проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна, що також вплинуло на результати прилюдних торгів.

Колегією суддів встановлено, що докази про повідомлення ОСОБА_6 Організатором торгів про день та час проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна відсутні.

Однак, згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів підлягає встановленню наявність порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2677цс17, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16, від 24 жовтня 2012 року у справі №6-116цс12.

У постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року № 6-1749цс15 зроблено висновок про необхідність дослідження судом обставини відносно того чи впливають порушення допущені при підготовці та проведенню прилюдних торгів на права позивача.

Колегією суддів досліджено та встановлено, що ОСОБА_6 знав про проведення державним виконавцем дій щодо оцінки майна та подавав свої заперечення, не здійснював дій для попередження реалізації арештованого майна чи участі у його придбанні, а його незгода з реалізацією іпотечної квартири обґрунтовується в основному із заниженою оцінкою предмета торгів. Такий висновок колегією суддів зроблено на підставі заяви про зміну підстав та збільшення позовних вимог а.с. 171-172 Т.1 розділ 4 та 6 де зазначено представником позивача, що законодавець визначаючи осіб більш зацікавленими у належному проведенні прилюдних торгів і продажу майна за найвищу ціну, закріпив за ним право бути присутнім на торгах, подавати свої зауваження щодо їх проведення. Однак боржник, який не був присутнім при продажу майна, може скористатися правом визнання торгів недійсними навіть, якщо відсутні інші порушення, а виручених коштів не достатньо для погашення боргу.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_6 - ОСОБА_1 також підтвердив, що причиною звернення з позовом до суду є реалізація предмета іпотеки за заниженою ціною, і заборгованість по кредитному договору після реалізації залишилась не погашена.

Колегією суддів на підставі належних, допустимих та достатніх доказів встановлено, що державним виконавцем вжито всіх необхідних заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" для належного повідомлення ОСОБА_6, направлено йому копію звіту про оцінку майна, після його незгоди з результатами оцінювання, укладено договір про рецензування звіту, направлено рекомендований лист для можливості внесення коштів та попереджено про реалізацію квартири у разі ненадходження коштів, на адресу яку ним вказано в заяві.

У матеріалах справи є достатня кількість письмових доказів, а саме: неодноразові виклики, повідомлення, листи державного виконавця, які надсилалися за адресою його проживання. Однак лист, який не був отриманий ОСОБА_6 та повертався із зазначенням «за закінченням терміну зберігання» дає підстави вважати, що позивач не цікавився ходом виконавчого провадження та не здійснював дій для попередження реалізації арештованого майна чи участі у його придбанні.

Тому, колегія суддів вважає, що зазначені обставини у їх сукупності є підставою для висновку, що неповідомлення Організатором прилюдних торгів ОСОБА_6 як іпотекодавця про день та час проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна, не можна у даному випадку вважати порушенням, яке вплинуло на результати прилюдних торгів. І на даний час позивач, чи його представники жодним доказом не довели, що вартість реалізованого предмета іпотеки збільшила чи могла збільшитись внаслідок додатково проведеної оцінки.

Тому, колегія суддів вважає, що у зв'язку із зазначеними обставинами по суті правильне судове рішення першої інстанції не може бути скасоване лише з формальних міркувань, оскільки є законним та справедливим.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшов правильного висновку про те, що електронні торги з реалізації арештованого майна були проведені згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового порядку.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2018 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: І.О. Максюта

А. Ю. Малєєв

Згідно з оригіналом

Суддя Р.Й. Матківський