Справа № 630/422/18
Провадження № 2/630/299/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/422/18 (провадження №2/630/299/18) за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків №, право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 111,00 кв.м., житловою площею 52,10 кв.м., підсобною площею 38,00 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, в-д. Курський, 9, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 22 грудня 2015 року,

встановив:

В обґрунтування заявленого позову позивач вказував, що житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, в-д. Курський, 9, був побудований його батьком ОСОБА_4, але право власності на нього за життя батько позивача так і не зареєстрував. Після його смерті спадщину у виді житлового будинку прийняв позивач ОСОБА_1, так як проживав разом із спадкодавцем на момент смерті. Проте отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріальній конторі позивач не має можливості, тому що право власності на житловий будинок не зареєстровано. Тому він був змушений звернутися з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, але його представник ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви про визнання позову в повному обсязі та проведення розгляду справи за їх відсутності. В своїх заявах відповідачі повністю визнали позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовуються.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав.

Ознайомившись із заявами відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання позову, суд приходить до висновку, що такі заяви, подані ними особисто, не суперечать закону та достовірно відображають позицію відповідачів в даній справі, та їх обізнаність про обставини, які відбувались в дійсності. Від так, визнання відповідачами позову не порушує їх прав, свобод чи інтересів, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті заявлених вимог у підготовчому засіданні.

В судовому засіданні встановлене наступне.

Спірним є житловий будинок, житловою площею 52,10 кв.м., загальною площею 111,00 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, в-д. Курський, 9, право власності на який згідно із довідкою КП «Люботинське БТІ» №212 від 09 липня 2018 року не зареєстровано. Також відповідно до вказаної довідки адреса житлового будинку з пров. Путєвого, 7-А, змінена на в-д. Курський, 9 на підставі рішення Люботинської міської ради депутатів трудящих від 28 листопада 1968 року.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 26 лютого 1959 року, посвідченого нотаріусом Люботинської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, реєстровий №784, та копії рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради депутатів трудящих від 17 січня 1959 року земельна ділянка площею 600 кв.м., яка розташована за адресою: Харківська область, м. Люботин, в-д. Курський, 9, надана в безстрокове користування ОСОБА_4 для будівництва житлового будинку.

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» на замовлення ОСОБА_1 станом на 09 липня 2018 року, на земельній ділянці за адресою: Харківська область, м. Люботин, в-д. Курський, 9, були побудовані в 1965 році: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 111,00 кв.м, житловою площею 52,10 кв.м, підсобною площею 38,00 кв.м., холодною площею 20,90 кв.м. з цокольним поверхом літ. «а3цок», прибудовами - літ. «А1-1», літ. «А2-1», літ. «А3-1», ганком літ. «а4», погребом літ. «ап», а також колонка питна літ. «К», вигрібна яма літ. «Я», огорожа 1,2.

Станом на 1965 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Таким чином, з моменту завершення будівництва житлового будинку ОСОБА_4 набув статусу власника житлового будинку та він набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, в-д. Курський, 9, був збудований та набутий ОСОБА_4 одноособово.

22 грудня 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №515175, виданого відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області 22 грудня 2015 року, актовий запис про смерть №490.

Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, в-д. Курський, 9, після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1, що відповідає ст. 1261 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, який пережив спадкодавця, батьки померлого.

Згідно із повідомленням Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №1074/01-16 від 21 серпня 2018 року, після смерті ОСОБА_4, померлого 22 грудня 2015 року до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця ОСОБА_1, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інших заяв щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не надходило.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, в-д. Курський, 9, після смерті ОСОБА_4 прийняв його син ОСОБА_1, оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в установлений законом термін.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-АГ №513299, виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 12 травня 1968 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, який прийняв після смерті свого батька ОСОБА_4 спадщину у виді житлового будинку з господарським будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, в-д. Курський, 9, а тому задовольняє позов повністю і визнає за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в поряду спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 22 грудня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1220, 1261, 1269 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків №, право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 111,00 кв.м., житловою площею 52,10 кв.м., з цокольним поверхом літ. «а3цок», прибудовами - літ. «А1-1», літ. «А2-1», літ. «А3-1», ганком літ. «а4», погребом літ. «ап», господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, в-д. Курський, 9, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 22 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2018 року.

Суддя О. О. Малихін