Справа № 562/2086/18
У Х В А Л А

"18" червня 2018 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі судді Чорного І.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів,

в с т а н о в и в :

14 червня 2018 року до суду надійшла заява, у якій ОСОБА_1 просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа - атестата №4167 про навчання в професійно-технічному училищі №7 м. Петрозаводськ Російської Федерації, виданого ОСОБА_2 (Яковлевичу) 16 липня 1979 року.

Перевіривши матеріали, суддя вважає, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає загальним нормам Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України щодо форми і змісту.

ЦПК України передбачені як загальні правила розгляду скарг, подань, клопотань, заяв та позовів, так і особливості, встановлені окремими розділами ЦПК.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодесом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Таким чином, заява про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів повинна бути складена у відповідності до вимог Глави 6 Розділу 4 ЦПК України з урахуванням положень ст. 175, 177 ЦПК України.

Встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

- не подано всіх доказів, що підтверджують вказані обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги ( п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- у порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України відсутнє власне письмове підтвердження заявника про те, що ним не подано іншого позову з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 4,5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, копії письмових доказів, долучених до заяви, надані заявником без належного їх засвідчення.

Відповідно до розяснень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Аналогічні вимоги містяться і в ст. 318 ЦПК України.

В заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити зазначений у заяві документ, та до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення цього документу.

Оскільки заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 318 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків, зазначених в ній.

У випадку не усунення недоліків, заява вважатиметься не поданою та буде повернута субєкту звернення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Чорний