Справа № 661/1577/18
Провадження № 2/661/722/18
12 вересня 2018 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді - Червоненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Куц О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
встановив:
Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, заперечень проти розгляду справи в заочному порядку не надав.
Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавала.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач у встановлений судом пятнадцятиденний строк відзив на позов не подала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.
Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24 листопада 2016 року, рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 червня 2016 року залишено без змін.
Рішення суду відповідачем не виконано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У частині пятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду.

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦПК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом наведених норм нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97 р., для визначення індексу за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою.

Суд погоджується із розрахунками, наведеними позивачем, відповідно до яких:

Зведений індекс інфляції за період з 01.04.2016 року по 25.04.2018 року складає 130,29. Розрахунок інфляційних втрат проводиться за формулою СБ*Іі/100%-СБ,

де СБ - сума боргу, Іі - індекс інфляції за відповідний місяць.

А тому втрати від інфляції становлять: 100 000,00 * 130,29/100% - 100 000,00 = 30 290,00 грн..

Три проценти річних за період з 01.04.2016 року по 25.04.2018 року складають 6 197,26 грн..

Розрахунок 3% річних проводиться за формулою С*3*Д/365/100,

де С - сума боргу, Д - кількість днів прострочення.

01.04.2016-31.12.2016 року: 100 000,00*3*275/365/100=2 260,27;

01.01.2017-31.12.2017 року: 100 000,00 *3*365/365/100=3 000,00;

01.01.2018-24.04.2018 року: 100 000,00 *3*114/365/100=936,99.

Проценти в розмірі облікової ставки НБУ за період з 01.04.2016 року по 25.04.2018 року складають 30621,01 грн..

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в стягненні коштів на його користь з відповідача за період часу з 01.04.2016 року по 25.04.2018 року в сумі 67 108,27 грн., з яких: втрати від інфляції в сумі 30 290,00 грн., 3% річних в сумі 6 197,26 грн. та проценти за користування позикою в сумі 30 621,01 грн., засновані на законних підставах, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

У звязку із тим, що позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 23, 81, 83, 89, 141, 178 ч. 8, 258, 263-265, 280 282, 284 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 втрати від інфляції в сумі 30 290,00 грн., 3% річних в сумі 6 197,26 грн. та проценти за користування позикою в сумі 30 621,01 грн., а також судовий збір в сумі 704,80 грн., всього 67 813,07 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д. В. Червоненко