Провадження 2-з/127/41/18
У Х В А Л А

17 вересня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, заінтересовані особи ПАТ КБ «ПриватБанк», приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2, служба у справах дітей Вінницької міської ради, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 заяву мотивувала тим, що вона є позичальником за кредитним договором від 16.02.2007 року, укладеним із ПАТ КБ «ПриватБанк» і з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 16.02.2007 року передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Дана квартира є її постійним місцем проживання та єдиним житлом для її неповнолітньої дитини. Рішенням суду від 22.07.2015 року з неї був стягнутий борг по кредитному договору в сумі 41 191,48 доларів США, проте їй стало відомо, що 28.09.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру за ПАТ КБ «ПриватБанк». Вона згоди на відчуження квартири не давала, тому вважає такі дії стягувача і нотаріуса неправомірними, такими, що порушують житлові права дитини і суперечать Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». З метою захисту порушених прав має намір звернутись до суду з позовом про визнання дій незаконними і скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ПАТ КБ «ПриватБанк», але щоб запобігти невиконанню майбутнього рішення, подальшого неправомірного відчуження житла, виникненню спорів із іншими набувачами житла, заявник просила на підставі ст.ст. 149-151 ЦПК України забезпечити майбутній позов ОСОБА_1 шляхом:

-заборони ПАТ КБ «ПриватБанк» вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1, спрямовані на переоформлення, відчуження, виселення, зняття з реєстрації мешканців цієї квартири, вселення до неї інших осіб, укладення договорів оренди, користування тощо з третіми особами;

-заборони акредитованим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень , державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна, що розташоване за адресою м. Вінниця, вул. Станіславського, 32/37.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.ч. 1 і 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до змісту і форми заяви врегульовані ст. 151 ЦПК України.

Згідно роз`ясень, наданих ВСУ в п. 4 постанови Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Оскільки заявник ОСОБА_1 повідомила і обґрунтувала свій намір звернутись до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса ОСОБА_2 про визнання дій незаконними і скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ПАТ КБ «ПриватБанк», в разі ухвалення такого рішення реальне його виконання стане утрудненим для позивача, суд вважає необхідним вжити заходи забезпечення майбутнього позову у виді заборони особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із внесенням (зміною) будь-якої інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі записів щодо державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів, відносно квартири АДРЕСА_2.

Такий захід забезпечення позову буде співмірним із майбутніми позовними вимогами ОСОБА_1, сприятиме попередженю потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині заборони ПАТ КБ «ПриватБанк» вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1, спрямовані на переоформлення, відчуження, виселення, зняття з реєстрації мешканців цієї квартири, вселення до неї інших осіб, укладення договорів оренди, користування тощо з третіми особами, оскільки заявник не довела необхідності його застосування, тому такий вид забезпечення позову є безпідставним, неспівмірним із майбутніми позовними вимогами і не спроможний забезпечити майбутнє судове рішення в разі задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 154 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

заяву задоволити частково.

З метою забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру заборонити особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із внесенням (зміною) будь-якої інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі записів щодо державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів, відносно квартири АДРЕСА_2.

В решті вимог - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвалу звернути до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 17.09.2018 року.

Суддя: