печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Чепізі Є. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ченківського О. О. та на постанову про арешт коштів у виконавчому провадженні № 5606880 від 18.04.2018,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ченківського О. О. у виконавчому провадженні № 5606880 від 18.04.2018 при винесенні постанови про арешт коштів боржника та скасувати її.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2018 у частині стягнення з нього на користь ОСОБА_5 суми у розмірі 320 грн., відповідно до виконавчого листа, ним виконано після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 5606880, яку ним було отримано засобами поштового зв'язку 24.04.2018. Разом з тим, у травні ОСОБА_2 з'ясував, що його банківський рахунок арештовано на підставі постанови про арешт коштів від 18.04.2018, копію якої він не отримував.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як передбачено частиною 1 статті 447 ЦПК України.

Представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності скаржника та його представника, вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_5 та головний державний виконавець Ченківський О. О. у судове засідання не з'явилися, про час, дату і місце розгляду скарги повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту а) частини 1 статті 449 ЦПК України, із скаргою сторони виконавчого провадження можуть звернутися у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається із змісту поданої скарги та підтверджується копіями банківських чеків про відмову у сплаті банківською картою, ОСОБА_2 08.05.2018 дізнався про неможливість використання свого банківського рахунку, а 11.05.2018 отримав копію постанови від 18.04.2018 про арешт грошових коштів на його банківських рахунках.

Оскільки до суду із скаргою ОСОБА_2 звернувся 18.05.2018, десятиденний строк для звернення до суду заявник не пропустив, тому і для його поновлення підстав немає.

Судовим розглядом встановлено, що 30.03.2018 постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ченківського О. О. відкрито виконавче провадження № 5606880, відповідно до виконавчого листа у справі № 757/30893/18-ц, виданого 23.03.2018, про стягнення з ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 320 грн. /а. с. 76/.

Копія вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2018 18.04.2018 була направлена боржнику за адресою його місця реєстрації засобами поштового зв'язку і вручена адресату 24.04.2018 /а. с. 78/.

Як вбачається з копії квитанції 0.0..1 від 26.04.2018, заявник перерахував на рахунок Державної казначейської служби України суму у розмірі 503 грн., що становить суму виконавчого збору та витрат у виконавчому провадженні № 5606880, як зазначено у призначенні платежу /а. с. 77/.

Відповідно до частини 1, 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця, які за письмовою заявою стягувача - фізичної особи стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

08.05.2018 заявник виявив, що не може зняти готівкові кошти з власного банківського рахунку. Після звернення 10.05.2018 за роз'ясненнями до відділення банку ПАТ «КБ «ПриватБанк», йому стало відомо про накладення арешту Державною виконавчою службою на його рахунки, у тому числі НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Заявник вказав у своїй скарзі, що у Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 11.05.2018 йому була вручена копія постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 5606880 від 18.04.2018 лише за його вимогою, а поштою він її не отримував.

Відповідно до оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 18.04.2018, арешт накладено на грошові кошти, що містяться на рахунках у АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «УкрСиббанк», ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «Ощадбанк» та ПАТ «ОТП Банк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на коштах на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та / або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, а саме у розмірі 503 грн. /а. с. 74/.

За статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов'язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, та направити відповідну постанову нотаріусу, органам, що здійснюють реєстрацію майна, не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, як зазначено в абзаці частини 3 другому статті 9 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, зокрема, про арешт на майно (кошти), який накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до статті 28 Закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

За приписами статті 56 вказаного Закону України, постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

За частиною 3 статті 56 Закону, арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення, згідно з частиною 4 вказаної статті Закону України «Про виконавче провадження».

У пункті 2 резолютивної частини постанови міститься пункт, яким головний державний виконавець Ченківський О. О. постановив здійснити направлення копії постанови, що, як вбачається не було виконано, доказів протилежного головний державний виконавець Ченківський О. О. суду не надав.

Встановлено, що рішення у справі 757/30893/18-ц у частині сплати судового збору повністю виконано 26.04.2018, що підтверджується копією банківської квитанції № 0.0..1, при цьому про винесення державним виконавцем постанови від 18.04.2018 про арешт коштів заявник не був повідомлений, копії постанови не отримував.

Окрім того, після погашення боргу та сплати витрат виконавчого провадження арешт не було скасовано, що підтверджується копіями чеків, у яких вказано, що сплата банківською карткою ПАТ «КБ «ПриватБанк» станом на 15.05.2018, 17.05.2018 та 18.05.2018 відхилена /а. с. 77/.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки судове рішення боржником ОСОБА_2 було виконано, накладення арешту на його грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, втратило свою необхідність і подальше застосування такого заходу забезпечення виконання у даний час порушує законні права заявника.

Разом з тим, постанова про арешт коштів боржника від 18.04.2018 у виконавчому провадженні № 5606880 за змістом відповідає вимогам спеціального закону, проте порушеною є вимога Закону щодо направлення копії постанови ОСОБА_2 як стороні виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 55, 61, 129 Конституції України, ст.ст. 1-3, 5, 9, 13, 15, 18, 26, 28, 47, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ченківського О. О. та на постанову про арешт коштів у виконавчому провадженні № 5606880 від 18.04.2018 - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ченківського О. О. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 5606880 від 18.04.2018.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, як передбачено частиною 1 статті 453 ЦПК України.

Суддя І. В. Литвинова