АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 617/285/18 Головуючий суддя І інстанції Уханьова І. С.
Провадження № 22-ц/790/3856/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Харків.

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року (головуючий суддя Уханьова І.С.) по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди призначено судову авто-товарознавчу експертизу, зупинено провадження на час проведення експертизи.

На вирішення якої поставлено наступні питання :

1. Чи можливо відновити ремонтом пошкоджений автомобіль ЗАЗ Хетчбек-В 110308-44 державний № НОМЕР_1, отриманих внаслідок ДТП 09.02.2018 року?

2. Якщо можливо то яка вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ЗАЗ Хетчбек-В 110308-44 державний № НОМЕР_1, отриманих внаслідок ДТП 09.02.2018 року?

3. Якщо не можливо відремонтувати після наслідків ДТП вказаний автомобіль то вказати його ринкову вартість.

Розрахунок здійснити станом на дату настання страхового випадку - скоєння ДТП, тобто на 09.02.2018 року.

Проведення експертизи доручено експертам ХНДІСЕ, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Надано для проведення експертизи : матеріали цивільної справи за № 617/285/18.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідачів по справі: ОСОБА_6 та ОСОБА_5, роз'яснено їм положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Вказано, що судом не було з'ясовано питання можливості розгляду справи за відсутності ОСОБА_3, проте в тексті оскаржуваної ухвали зазначено, що сторони проти призначення експертизи не заперечували.

Послався на те, що судом протиправно було покладено витрати з проведення експертизи на відповідачів, та зазначено, що ухвала оскарженню не підлягає.

Зауважив, що призначаючи у справі судову експертизу за власною ініціативою, та покладаючи витрати з її проведення на відповідачів, суд фактично переклав обов'язок доказування з позивача на відповідачів.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7, за відсутності інших учасників справи, які належним чином булли повідомлені про судове засідання, перевірила законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідачів матеріальну та моральну шкоду, завдану в результаті ДТП.

Ухвалою від 13 березня 2018 року було відрито провадження у справі за цим позовом. Підготовче засідання призначено на 14.00 27.03.2018 року, з викликом сторін по справі. Відповідачам було направлено копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропоновано їм подати у строк до 27.03.2018 письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються (а.с. 22).

Копію вказаної ухвали від 13.03.2018, копію позову разом з додатками на 7 арк., судову повістку на 14.00 27.03.2018 ОСОБА_3 отримав згідно відповідних розписок 14.03.2018 (а.с. 25, 26).

Згідно заяви від 15.03.2018 представник відповідача ОСОБА_7 ознайомилася з матеріалами справи в той же день (а.с. 29).

27.03.2018р. представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7 подала до суду письмовий відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність заявлених підстав (а.с. 51-52).

Згідно протоколу судового засідання від 27.03.2018 року, за участю всіх учасників справи була відхилена заява про відвід головуючого по справі судді Уханьової І.С., після чого було оголошено про перерву у судовому засіданні.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 29 березня 2018 року було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_5 про відвід головуючого по справі судді Уханьової І.С. (а.с. 60).

Згідно ухвали Вовчанського районного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року про призначення судової авто-товарознавчої експертизи відповідачі по справі в підготовчому судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивача ОСОБА_4 та не заперечував представник відповідача проти призначення по справі судової авто-товарознавчої експертизи пошкодженого автомобіля ЗАЗ реєстраційний № НОМЕР_1, внаслідок ДТП 09.02.2018 року. Суд вважав за необхідне призначити зазначену експертизу, так як для з'ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання в цій галузі.

Відповідно до положень ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

2. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

3. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

4. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

5. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

6. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

7. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Нормою статті 104 ЦПК України передбачено вимоги до ухвали про призначення експертизи, за якими:

1. Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

2. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.

3. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об'єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

4. У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з'ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз'яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій.

5. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

6. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Однак всупереч вказаних приписів цивільного процесуального права суд першої інстанції порушив порядок призначення судової експертизи.

Так, згідно протоколу судового засідання від 02.04.2018 року питання про призначення судової експертизи вирішувалося за відсутності відповідного письмового клопотання, суд не обговорив з присутніми учасниками судового засідання питання, які ставляться на розгляд судовому експерту, не з'ясував їх думку з цього приводу, чим позбавив можливості скористатися передбаченим у ч. 5 ст. 103 ЦПК України процесуальним правом запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

За правилами ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З тексту оскаржуваної ухвали та вказаного протоколу судового засідання від 02.04.2018 вбачається, що сторони не заперечували проти призначення експертизи, що дає підстави для висновку, що вказане питання було ініційоване судом.

Проте, згідно протоколу судового засіданні від 02.04.2018 ОСОБА_3 не був присутнім у судовому засіданні.

За таких обставин відсутність у судовому засіданні відповідача ОСОБА_3, якому не було надано для ознайомлення відповідного клопотання про призначення судової експертизи, суттєво порушила його право на висловлення думки щодо вказаного питання.

Призначаючи експертизу за власною ініціативою у даному випадку судом було порушено принципи змагальності сторін та диспозитивності.

Так, ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не було дотримано порядку призначення судової експертизи та не було належним чином вмотивовано необхідності її проведення за ініціативою суду.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 02 квітня 2018 року про призначення судової експертизи також безпідставно поклав судові витрати на відповідачів по справі.

Види судових витрат визначені у ст. 133 ЦПК України та до них відносяться:

1. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 139 ЦПК України у випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно такої сторони в межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами ОСОБА_3, що, покладаючи витрати за проведення судової експертизи на відповідачів, суд першої інстанції фактично обтяжив останніх тягарем доведення позовних вимог, який покладається на позивача, що є неприпустимим з точки зору вищевказаних принципів цивільного судочинства.

З огляду на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом було порушено норми процесуального права, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції та направляє справу для продовження розгляду до того ж районного суду.

Керуючись ст.ст. 259, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381-384, 389-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 14.09.2018.

Головуючий -

В.Б. Яцина

Судді - І.В. Бурлака.

П.В. Кісь.