Р І Ш Е Н Н Я№ 127/6098/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Скульська І.Д.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження 1/3 часткою квартири шляхом вселення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження 1/3 часткою квартири шляхом вселення, мотивуючи його тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом йому належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1. Інші частки квартири належать відповідачу і її сину. З 01.06.2012 р. особовий рахунок на квартиру розділено на окремі особові рахунки. Ним проводиться оплата за комунальні послуги самостійно. 04.03.2018 р. при спробі потрапити до свого місця проживання за зазначеною адресою (після лікування в лікарні і тимчасового його проживання у рідної сестри) було виявлено, що замки у вхідних дверях квартири змінені. На теперішній час у квартирі проживає дочка ОСОБА_3 зі своїм сином. ОСОБА_3 не пускає його до квартири. Виклики поліції результатів не дали. 11.03.2018 р. ОСОБА_3 повторно відмовила ОСОБА_1 в доступі до квартири. Просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження 1/3 часткою квартири АДРЕСА_1 з боку відповідача шляхом вселення. (а.с. 2-5, 17)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити. Додатково пояснила, що позивачу - 85 років, стан його здоров"я дуже важкий, а він не має можливості потрапити до помешкання, співвласником якого є.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 позов не визнав, пояснив, що в ОСОБА_3 з батьком були неприязні стосунки ще з дитинства, конфліктні ситуації виникають до теперішнього часу, подальше спілкування та проживання з позивачем в одному приміщенні є неможливим. Позивач не оплачує комунальні послуги за користування квартирою, заборгованість по опаленню погасила відповідач. Вважає, що доцільним було б припинити право власності позивача на його частку квартири з виплатою йому відповідної грошової компенсації. Такий позов вже подано відповідачем. Подав відзив на позов. (а.с.68-73)

Вислухавши пояснення представників сторін, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.2012 р. позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. (а.с.7)

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.03.2018 р. право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 зареєстровано. (а.с. 34)

Згідно інформації КП "ВМБТІ" №1544 від 21.03.2018 р. іншими співвласниками квартири АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_7, яким належить по 1/3 частці. (а.с. 33)

На а.с. 86 - копія технічного паспорта квартири АДРЕСА_1 станом на 05.12.1997 р.

З довідки МКП ЖЕК-15 №521 від 05.03.2018 р. вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований з 20.03.2015 р. ОСОБА_1 Особовий рахунок відкрито на ім"я ОСОБА_1 (розділено особовий рахунок) з 01.06.2012 р. (а.с. 8) Реєстрація позивача у спірній квартирі 20.03.2015 р. підтверджується і витягом з паспорта громадянина України ОСОБА_1 (а.с. 6)

Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого позивач ОСОБА_1 з 20.02.2018 р. по 28.02.2018 р. проходив стаціонарне лікування у ВОКЛ ім. М.І. Пирогова. (а.с. 10)

Свідок ОСОБА_5 (чоловік племінниці позивача) пояснив суду, що 2 або 3 березня 2018 р. завозив на своєму автомобілі ОСОБА_1 до його місця проживання - квартири по АДРЕСА_1. Потрапити до квартири не вийшло, оскільки були змінені замки на вхідних дверях. Двері квартири ніхто не відчиняв. Наступного дня намагались повторно разом з позивачем потрапити до квартири, але двері були зачиненими. Почули, що у квартирі знаходилась відповідач ОСОБА_3, яка не пустила свого батька до квартири. Викликали поліцію, але ОСОБА_3 нікого пускати до квартири не хотіла. 10.03.2018 р. була втретє спроба потрапити до квартири, викликали працівників поліції, які спілкувались з відповідачем через вікно. До квартири ОСОБА_3 свого батька ОСОБА_1 не пустила.

Свідок ОСОБА_6 (рідна сестра позивача) пояснила суду, що в лютому 2018 р. позивач захворів та лікувався в лікарні. Після виписки з лікарні брат ОСОБА_1 жив з нею, оскільки після лікування за ним потрібен був догляд. Потім позивач захотів додому, але потрапити до квартири не вийшло, на дверях квартири були змінені замки. ОСОБА_3 не впускала позивача до квартири. Працівники поліції, які приїхали за викликом позивача, нічим допомогти не змогли.

Згідно ст. 317 ч. 1, 2 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ч. 1, 3 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач не має доступу до спірної квартири АДРЕСА_1, співвласником якої є, не допускає його до квартири відповідач ОСОБА_3

Отже, для позивача ОСОБА_1 існують перешкоди в користуванні квартирою, співвласником якої він є, з боку відповідача.

Посилання представника відповідача про неприязні стосунки сторін як на підставу відмови у позові суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16 від 16.11.2016 р. положення ст. 391 ЦК України визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Оскільки відповідачем чиняться перешкоди позивачу ОСОБА_1 у користуванні власністю - часткою квартири, суд вважає, що позов є обгрунтованим, є підстави для усунення перешкод з боку відповідача ОСОБА_3 для позивача ОСОБА_1 в користуванні житлом - 1/3 часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення позивача ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України,

ст.ст. 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Усунути перешкоди з боку ОСОБА_3 для ОСОБА_1 в користуванні житлом - 1/3 часткою квартири АДРЕСА_1, а саме вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Апеляційного суду Вінницької області.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації:АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_6.

Повне рішення виготовлено 11.06.2018 р.

Суддя О.О.Венгрин