ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року м. Кропивницький

справа № 391/766/17

провадження № 22-ц/781/932/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого-доповідача - ОСОБА_1,

суддів - Карпенка О.Л., Суровицької Л.В.,

за участю секретаря - Діманової Н.І.,

учасники справи:

заявник Червонослобідська сільська рада Компаніївського району

представник заявника адвокат ОСОБА_2

заінтересована особа ОСОБА_3 районна державна адміністрація

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Червонослобідської сільської ради Компаніївського району на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року у складі судді Червонописького В.С. у справі за заявою Червонослобідської сільської ради Компаніївського району, заінтересована особа ОСОБА_3 районна державна адміністрація про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Червонослобідська сільська рада звернулась в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа ОСОБА_3 районна державна адміністрація.

Зазначала, що на території Червонослобідської сільської ради Компаніївського району знаходиться земельна частка (пай) загальною площею 6,35 умовних кадастрових гектарів, право власності на яку належить ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0053658. ОСОБА_4 померла 07 лютого 2001 року на території Миколаївської області. Саме з цієї дати відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну частку (пай).

З часу відкриття спадщини та до часу звернення до суду спливло більше 16 років, ніхто із спадкоємців протягом цього часу не прийняв спадщину на цю земельну частку (пай). Сільській раді не відомо чи були у ОСОБА_4 спадкоємці за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини та відмови від її прийняття. ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори розяснено, що для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 сільській раді необхідно звернутись в суд.

Просила визнати відумерлою спадщину у вигляді права на земельну частку (пай), що залишилась після смерті ОСОБА_4, передати право на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4, як відумерлу спадщину у власність територіальній громаді в особі Червонослобідської сільської ради.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року в задоволенні заяви Червонослобідської сільської ради Компаніївського району про визнання спадщини відумерлою відмовлено.

Суд дійшов висновку, що оскільки упродовж шестимісячного строку після смерті ОСОБА_4, яка померла 07 лютого 2001 року, ніхто зі спадкоємців не прийняв спадщину, спадщина відповідно до ст.555 ЦК УРСР підлягає переходу до держави. Правила про відумерлу спадщину та її перехід до територіальної громади не застосовуються до спадщини, яка відкрилася до набрання чинності з 01 січня 2004 року ЦК України.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення заяви. Зазначає, що ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Тобто правила статті 1277 ЦК України мають застосовуватись до спадщини, яка відкрилась до 01 січня 2003 року та не була прийнята ніким із спадкоємців, що мають право на спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. ОСОБА_4 померла у 2001 році, що свідчить про можливість застосування статті 1277 ЦК України та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки з часу відкриття спадщини до набрання чинності ЦК України спливло майже 8 років. При розгляді справи суд не повинен був застосовувати розяснення, надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», оскільки ці розяснення не є джерелом права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 районна державна адміністрація просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін. На момент відкриття спадщини діяв ЦК УРСР, який взагалі не передбачав перехід прав та обовязків від спадкодавця до органу місцевого самоврядування. Перехід до держави права на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 носить безумовний характер. Червонослобідська сільська рада просить суд спростувати право державної власності шляхом застосування більш нового акту цивільного законодавства до відносин, які виникли до набрання чинності цього акту. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР (а.с.77-80).

В засідання апеляційного суду учасники справи, повідомлені про дату, час та місце належним чином не прибули, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Частиною першою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Матеріалами справи підтверджується, що 07 лютого 2001 року померла ОСОБА_4, після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) загальною площею 6,35 умовних кадастрових га (а.с.3).

Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що така заява не підлягає задоволенню на підставі ст.1277 ЦК України, оскільки згідно з п.п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст.1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК), законами України: від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки спадщина відкрилася після смерті ОСОБА_4 07 лютого 2001 року, то визнання її в судовому порядку відумерлою на підставі ст.1277 ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, є неправильним та суперечить зазначеним нормам матеріального права. Суд першої інстанції правильно врахував, що Цивільним кодексом УРСР 1963 року не було передбачено визнання спадщини відумерлою. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

За змістом ст.555 ЦК УРСР у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, в разі їх відмови від спадщини або неприйняття ними спадщини, позбавлення їх права спадкування, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави.

В межах доводів та вимог апеляційної скарги підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення заяви не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Червонослобідської сільської ради Компаніївського району залишити без задоволення, а рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 червня 2018 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді: О.Л. Карпенко

ОСОБА_5