АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року

м. Рівне

Справа № 570/3135/17

Провадження № 22-ц/787/1421/2018

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Гнатущенко Ю.В.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Повний текст рішення складено 29 травня 2018 року

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В., судді: Шимків С.С., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Брикса Ю.Ю.,

з участю ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права на приватизацію земельної ділянки припиненим,

В С Т А Н О В И В :

У поданому в липні 2017 року позові ОСОБА_2 просить визнати право відповідача ОСОБА_4 на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,19 га в с. Зоря Рівненського району припиненим.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області №1100 від 29.09.2005 р. «Про надання земельних ділянок громадянам для індивідуального житлового будівництва» відповідачу її колишньому чоловіку було надано земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,19 га в с. Зоря Рівненського району.

До 2008 року відповідач не розпочав процес оформлення права власності на зазначену земельну ділянку та його право власності на неї не було зареєстровано. Земельну ділянку вони використовували під город.

Того ж 2008 року, ними було прийнято рішення про реєстрацію права власності на виділену земельну ділянку на позивача, у зв'язку з чим вона звернулася до Зорянської сільської ради із заявою про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку. Одночасно відповідач звернувся до тієї ж сільської ради із заявою про припинення його права користування цією ж земельною ділянкою.

Рішенням Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області №605 від 24.01.2008 року за результатами розгляду заяви припинено право користування відповідачу земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1

Також Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненської області рішенням №606 від 24.01.2008 р. за результатами розгляду заяви позивача їй надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на цю ж земельну ділянку та вирішено посвідчити Державним актом її право власності.

Тому у відповідача на підставі рішення органу місцевого самоврядування виникло право на приватизацію земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, від якого він відмовився, написавши відповідну заяву. Оскільки він не оформив право власності на землю, а лише користувався нею, до Зорянської сільської ради Рівненського району ним було подано заяву про припинення його права користування зазначеною ділянкою. Вважає, що з моменту винесення Зорянською сільською радою рішення про задоволення заяви відповідача щодо припинення його права користування виділеною йому земельною ділянкою, припинилося його право на приватизацію цієї ділянки, оскільки воно виникло в іншої особи на підставі іншого рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо цієї ж земельної ділянки.

Отримавши дозвіл у 2008 році, позивач розпочала процес виготовлення технічної документації, але так склались обставини, що не закінчила і Державний акт не отримала. Проте земельною ділянкою продовжує користуватися і до тепер під город.

У 2015 році вона вирішила завершити процес оформлення права власності на зазначену земельну ділянку.

23.09.2015 р. вона звернулася до Зорянської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Проте рішенням Зорянської сільської ради №1778 від 20.10.2015 р. їй відмовлено у наданні такого дозволу без зазначення причин такої відмови.

Позивач повторно 09.11.2015 р. звернулася до органу місцевого самоврядування, однак рішенням №40 від 03.12.2015 р. Зорянська сільська рада знову відмовила їй у наданні дозволу на розроблення проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність без зазначення причин такої відмови.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 01.08.2016 визнано протиправними та скасовано рішення Зорянської сільської ради Рівненського району №1778 від 20.10.2015 та №40 від 03.12.2015 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та зобов'язано Зорянську сільську раду на найближчій сесії після набрання рішенням законної сили розглянути заяву та прийняти мотивоване рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу (землі житлової та громадської забудови) орієнтовною площею, 0,19 га в АДРЕСА_1 Рівненського району або мотивоване рішення про відмову у наданні такого дозволу.

Вказане рішення суду набрало законної сили 07.12.2016 і 08.12.2016 Зорянська сільська рада прийняла рішення №423 про надання дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,19 га в с. Зоря.

Отримавши таке рішення, позивач звернулася до землевпорядної організації з метою виготовлення технічної документації на земельну ділянку. При складанні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виконавцем робіт було виявлено, що даній земельній ділянці вже присвоєно кадастровий номер та відповідно виготовлено на неї технічну документацію, про що повідомлено позивача. Після чого позивач отримала довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 28.02.2017, з якої вбачається, що на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1852 в с. Зоря Рівненського району державним реєстратором КП «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району, Рівненської області Кремінською О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєстровано право власності за відповідачем від 21.02.2017 р.

Вказані обставини не дають позивачу можливості реалізувати її законне право на отримання у власність зазначеної земельної ділянки.

Позивач вважає, що право відповідача на приватизацію наданої йому відповідно до рішення Зорянської сільської ради №1100 від 29.09.2005 р. припинено з моменту винесення органом місцевого самоврядування в межах своїх повноважень іншого рішення №605 від 24.01.2008 р. про припинення права користування зазначеною земельною ділянкою відповідачем.

Натомість таке право виникло у неї на підставі рішення Зорянської сільської ради №606 того ж дня 24.01.2008 р. про надання їй дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на цю ж земельну ділянку та вирішено посвідчити Державним актом право власності на неї. Виділення цієї земельної ділянки позивачу посвідчується також довідкою Зорянської сільської ради №665 від 31.01.2008 р., з якої вбачається, що згідно запису у земельно-кадастровій книзі №1531 за позивачем обліковується земельна ділянка загальною площею 0,1878 га в с. Зоря Рівненського району з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Право позивача на приватизацію цієї земельної ділянки також підтверджується рішенням Зорянської сільської ради №1755 від 08.09.2015 р. про залишення в силі рішення №606 від 24.01.2008 р. про надання позивачу дозволу на складання технічної документації.

Існування вказаних обставин - реєстрація права власності на зазначену земельну ділянку за відповідачем, які виникли на підставі вже припиненого права, порушує права позивача та законні інтереси і перешкоджає вчиненню дій, пов'язаних з виготовленням технічної документації і набуттям права власності на відведену позивачу земельну ділянку.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 25 травня 2018 року у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права ОСОБА_4 на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,19 га в с. Зоря, Рівненського району Рівненської області припиненим відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає про те, що на підставі рішення Зорянської сільської ради №1100 від 29.09.2005 "Про надання земельних ділянок громадянам для індивідуального житлового будівництва" у відповідача виникло право приватизації земельної ділянки, а не право власності на неї, що є різними юридичними і правовими категоріями. Вказане право ОСОБА_4 не реалізував. Оскільки, не реалізувавши надане на приватизацію земельної ділянки право, але користуючись земельною ділянкою, яка була йому передана (вказаним рішенням), ОСОБА_4 подав заяву про припинення права користування земельною ділянкою, то після припинення (рішення Зорянської сільської ради №605 від 24.01.2008) рішення про задоволення такої заяви, права ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку припинилися.

Вважає правоприпиняючим юридичним фактом є заява ОСОБА_4 про припинення користування земельною ділянкою, рішення сільської ради про припинення у ОСОБА_4 права користування земельною ділянкою (бо право власності землекористувачем не було набуте), рішення сільської ради про її вилучення і передача в землі запасу сільської ради (де-юре) і де-факто, оскільки після вилучення, земельна ділянка була передана позивачці, використовувалась нею та обліковувалась за нею, що встановлено судом.

Крім того, вважає, що суд хибно покликається на рішення Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009, як норму матеріального права, оскільки вказане рішення не регулює спірних правовідносин.

Також хибним вважає висновок суду першої інстанції про відсутність рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність позивача, як підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки суд виходить за межі позовних вимог та досліджує обставини, які не входять в предмет доказування та не пов'язані з предметом позову. Зазначає, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не змогла реалізувати своїх суб'єктивних прав, наданих їй рішенням Зорянської сільської ради від 24.01.2008 №606 про надання їй дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку із земель запасу та № 423 від 08.12.2016 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд позивача площею 0,19 га в с. Зоря, за захистом яких і звернулась до суду.

На підставі викладеного, просила рішення Рівненського районного суду від 25.05.2018 скасувати та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права ОСОБА_4 на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,19 га в с. Зоря Рівненського району припиненим.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 відповідачем не подавався.

ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

ОСОБА_4 завчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явився та причин неявки не повідомив, тому колегія суддів вважає за можливе продовжити розгляд за його відсутності.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_4 згідно з п.3 рішення №1100 Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 29.09.2005 року надано із земель запасу Зорянської сільської ради земельну ділянку в с. Зоря відповідно до додатку №2 цього рішення у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку (а.с.7-8)

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №81450962 від 28.02.2017 за відповідачем ОСОБА_4 зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку (а.с.19-20)

Рішенням №605 від 24.01.2008 року Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області згідно заяви відповідача ОСОБА_4 про припинення права користування земельною ділянкою вирішено припинити право користування відповідача ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 0,1878 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Зоря по вул. Грушевського, 10 та передати в запас сільської ради (а.с.9).

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про чинність п.3 рішення №1100 Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 29.09.2005 року, яким ОСОБА_4 надано із земель запасу Зорянської сільської ради земельну ділянку в с. Зоря у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку та відсутність в матеріалах справи рішення органу місцевого самоврядування про виділення позивачу спірної земельної ділянки у приватну власність.

Згідно з рішень Зорянської сільської ради від 24.01.2008 р. №606 надано дозвіл позивачу на складання технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на спірну земельну ділянку із земель запасу та №423 від 08.12.2016 р. вбачається, що надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд позивача площею 0,19 га в с. Зоря. Вказані рішення надали дозвіл позивачу на розробку технічної документації на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч.1 ст. 121 ЗКУ громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у таких розмірах, зокрема для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Підставою позову можуть бути лише обставини, що свідчать про наявність або відсутність юридичних фактів, які спричиняють відповідно до закону, конкретні правові наслідки.

Судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що за наявності чинного рішення Зорянської сільської ради №1100 від 29.09.2005 року про надання відповідачу у власність спірної земельної ділянки, визнати право відповідача на приватизацію цієї земельної ділянки припиненим не можливо, оскільки відсутній правоприпиняючий юридичний факт.

На думку колегії суддів, право відповідача на приватизацію спірної земельної ділянки було реалізовано відповідно до вимог чинного на момент здійснення такого права законодавства та не може бути припиненим.

Якщо реалізацією свого права ОСОБА_4 порушив право позивачки на спірну земельну ділянку, тоОСОБА_2, на думку колегії суддів мала б обрати належний спосіб захисту свого порушеного права, а не заперечувати право позивача на приватизацію земельної ділянки, яке випливає з наведеної вище ст.121 ЗК України.

Отже, позивачка не довела належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, тому місцевий суд обґрунтовано відмовив в їх задоволенні.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О.Гордійчук

С.С. Шимків