Справа № 201/7239/18
Провадження № 2/201/2367/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А:

02.07.2018р. ОСОБА_1 через свого представника адвоката ОСОБА_2 (діє на підставі договору від 27.06.2018р. (а.с. № 22) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (далі ОСОБА_3 «СК «Юнівес») про стягнення недоплаченого страхового відшкодування (а.с. № 3 - 6).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 06.07.2018р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до положень ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, положень ч.1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 27).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.03.2018р. сталася ДТП у м. Дніпрі на пр. Героїв біля буд. 19 (Соборний район), за обставинами якої водій ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом автомобілем «Шевроле» д/н АЕ 26 ІО, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, не переконався у безпеці свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем НОМЕР_1, який належить позивачеві на праві власності. Внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_2, завдано механічних пошкоджень.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2018р. ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач через свого представника листом від 02.04.2018р. запросив представника страхової компанії на спільний огляд пошкодженого автомобіля, але той, будучи повідомленим, на огляд не прибув.

Згідно з виконаним експертом ОСОБА_5 на замовлення позивача висновком судової автотоварознавчої експертизи № 2804/18/18 від 17.04.2018р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, становить 36 162 грн.50коп.

На підставі п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач через свого представника звернувся 21.03.2018р. до страховика ОСОБА_3 «СК «Юнівес» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив напрямок регламентної оплати безпосередньо фізичній особі підприємцю ОСОБА_6, який надає послуги з ремонту пошкодженого автомобіля.

Проте страховик лише частково виконав зобовязання, сплативши 22.05.2018р. на рахунок СТО ФОП «ОСОБА_6 Д.» страхове відшкодування в розмірі 24 113грн. 80коп., не доплативши 12 048грн. 70коп. (36 162,50 - 24 113,80).

Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 1167, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 6, 22, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_3 «СК «Юнівес» позовні вимоги не визнало. 07.08.2018р. представник відповідача - ОСОБА_7 (діє на підставі довіреності від 05.06.2018р. а.с. № 79) надав письмовий відзив на позов разом із доданими документами (а.с. № 32 - 78), в якому зазначив, що дійсно, позивач звертався із заявою про виплату страхового відшкодування.

Субєктом оціночної діяльності ОСОБА_8 на замовлення страховика також складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку автомобілю «ВАЗ 21112» д.н. АЕ 9872ВА. № 461 від 19.05.2018р., яким визначено вартість матеріального збитку завданого позивачеві в сумі 25 113,80грн.

З урахуванням цього звіту, позивачеві здійснено виплату в сумі 24 113,80грн. ( з вирахуванням франшизи в сумі 1 000 грн.).

Відповідач не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1, у звязку із тим, що на його думку, висновок експерта ОСОБА_5 № 2804/18/18 від 17.04.2018р., виконаний на замовлення позивача, має суттєві відмінності від висновку експерта ОСОБА_9 № 461 від 19.05.2018р., які полягають у різному підході експертів до визначення вартості робіт, матеріалів і запчастин. Тому цей висновок не має враховуватися судом

Наприклад, експерт позивача суттєво завищив вартість робіт до 25 144грн. 69коп., в той час як експерт відповідача визначив їх у 9 869 грн. Експерт позивача безпідставно завищив кількість нормо-годин на виконання робіт, що в свою чергу помноженням на вартість години робіт, призвело до загального розміру вартості робіт (25 145 грн. 69 коп.), що не відповідає нормативної документації.

Посилається не та, що у п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092 (далі ОСОБА_9), зазначено, що під вартістю нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт регіональною розуміється вартість, що отримана шляхом спостережень вартісних значень нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт КТЗ певної моделі на спеціалізованих підприємствах автомобільного сервісу в регіоні.

Кількість таких нормо-годин при проведенні робіт визначена нормативно у додатку 7 вказаної ОСОБА_9 «Оціночна трудомісткість відновлювального ремонту складових час кузовів, кабін та рам КТЗ». Оціночна трудомісткість застосовується винятково для визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ. Трудомісткість ремонту визначається за площею пошкодження, що підлягає ремонту (у кв.дм), чи за довжиною пошкодження в погонних сантиметрах (зазначається в таблиці окремо).

В ОСОБА_9 наведений приклад визначення загальної трудомісткості кузовного ремонту крила у нормо-годинах.

Але експерт ОСОБА_5 безпідставно завищив кількість нормативно визначених нормо-годин у деяких видах робіт без підтвердження визначення нормативу: рамка радіатора в зборі - 5 нормо-годин, бризковик переднього крила - 5 нормо-годин, крило заднє праве - 8,20 нормо-годин, кузов - усунення складного перекосу - 18,60 нормо-годин, комплекс №903 А - 31,56 нормо-годин.

Також експерт ОСОБА_9 не зазначив про пошкодження кузову КТЗ, тому на думку відповідача, враховувати такі роботи не має підстав. Окрім цього, при нарахуванні надбавки (20%) для всього виду робіт не обґрунтована її необхідність, що призвело до незаконного збільшенні розміру вартості робіт.

До того ж форма калькуляції, складена експертом позивача суттєво відрізняється від калькуляції, складеної експертом відповідача. Останній використовував програмний продукт АУДАТЕКС, який рекомендований Методикою (додаток 8, рядок №59 Комп'ютерні програми для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва "Audatex М21", "Audatex М95", "AudaShare" - Німеччина). При використанні такого програмного продукту кількість нормо-годин вираховується програмою. Калькуляція, складена експертом позивача ОСОБА_5 складена власноруч.

До експертного висновку №2804/18/18 від 17.04.2018р. не долучений акт технічного огляду пошкодженого автомобіля, його фотографії. Тому визначити наявність пошкоджень, їх розмір і кількість нормо-годин, необхідних для проведення відповідного виду робіт, не можливо.

На підставі вищевикладеного, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача 10.08.2018р. надав суду відповідь на відзив (а.с. № 82 86), в якій відзначив, що за приписами ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 5.2 ОСОБА_9, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Після закінчення дослідження КТЗ оцінювач (експерт) у разі потреби ознайомлює заінтересованих осіб, залучених до технічного огляду КТЗ, з його результатами (п. 5.7 ОСОБА_9).

Позивач через свого представника листом від 02.04.2018р. запрошував представника страхової компанії на спільний огляд пошкодженого автомобіля, що підтверджується підписом представника страховика від 03.04.2018 року.

На огляд прибув представник страховика ОСОБА_10, який не є ані експертом, ані оцінювачем, а є особою, яку страховик уповноважив здійснити фотографування пошкодженого ТЗ позивача.

Разом із цим, звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять жодних доказів виклику позивача на огляд його автомобіля, який здійснювався на замовлення страховика оцінювачем ОСОБА_9, що унеможливило на підставі п. 5.7 ОСОБА_9 надати свої заперечення щодо проведеного технічного огляду ТЗ вказаним оцінювачем.

Відповідно до п. 5.1 ОСОБА_9, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Звіт про оцінку майна № 461 від 19.05.2018р., складений на замовлення відповідача, не містять доказів того, що оцінювач ОСОБА_9 особисто здійснював огляд пошкодженого транспортного засобу, а письмова відповідь з станції технічного огляду ФОП ОСОБА_6, де з 19.03.2018р. по 25.05.2018р. здійснювався ремонт пошкоджений автомобіль позивача свідчить про те, що автомобіль оцінювачу відповідача - ОСОБА_9 для огляду не надавався з підстав відсутності такої вимоги з його боку.

Окрім того, наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Оскільки позивач, що є власником пошкодженого майна, не ініціював проведення оцінки майна (експертизи) іншим субєктом оціночної діяльності окрім судового експерта ОСОБА_5, а також не надавав для огляду пошкоджений ТЗ будь-яким іншим оцінювачам (експертам), дії страхової компанії щодо використання Звіту оцінювача ОСОБА_9 (який територіально перебуває у м. Донецьку, про що зазначено у його з звіті на титульній сторінці) при розрахунку страхового відшкодування порушують вимоги ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині виконання вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», з огляду на відсутність договору з власником майна на оцінку, а також п. 5.1 ОСОБА_9 в частині проведення оцінки без особистого огляду експертом обєкта дослідження.

Заперечення відповідача про те, що висновок судового експерта містить помилки і складений із порушенням ОСОБА_9 вважає безпідставним, оскільки до відзиву не наданий жодний документ, який підтверджував би наявність у зазначеного представника достатніх фахових знань у сфері автотоварознавчих досліджень, які давали б йому змогу змістовно та вмотивовано оцінювати висновок судового експерта, який, в свою чергу, несе кримінальну відповідальність за його достовірність.

Враховуючи категорію спору (ціна позову є меншою, аніж пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), наданий відповідачем ОСОБА_3 «СК «Юнівес» письмовий відзив на позов, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) відповідно до положень ч. 1 ст. 274 та ч.5 ст. 279 ЦПК України (ухвала від 06.07.2018р. а.с. № 27).

Саме з тих норм, з урахуванням вимог ст. 278 ЦПК України, сторона відповідача надала суду письмовий відзив на позовну заяву, а позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Як встановлено судом з постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2018р., що набрала законної сили 20.04.2018р., 18.03.2018р. о 15 год. 55 хв., водій ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом автомобілем «Шевроле», д/н АЕ 26 ІО, рухався по пр. Героїв в районі буд. 19 у м. Дніпрі (Соборний район), де не обравши безпечної швидкості. не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням і скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_4, завдано механічних пошкоджень.

Означеною постановою суду ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП, не нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. № 7).

Автомобіль «ВАЗ», д/н НОМЕР_5, належить позивачеві ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серії ВСАТ № 514822 (а.с. № 7).

Цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу «Шевроле», д/н АЕ 26 ІО, ОСОБА_4 була застрахована ОСОБА_3 «СК «Юнівес», що видно з полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ1522525, що не заперечується відповідачем (а.с. № 9).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком, є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Через свого представника позивач 21.03.2018р. звернувся до страховика ОСОБА_3 «СК «Юнівес» з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив напрямок регламентної оплати безпосередньо ФОП ОСОБА_6 (а.с. № 8).

На замовлення ОСОБА_3 «СК «Юнівес» субєктом оціночної діяльності ОСОБА_8 виконано звіт про оцінку вартості матеріального збитку автомобілю «ВАЗ» 21112», д.н. АЕ 9872ВА. № 461 від 19.05.2018р., яким визначена вартість матеріального збитку в сумі 25 113грн. 80коп. (а.с. № 55 78).

З урахуванням цього звіту, ОСОБА_3 «СК «Юнівес» сплачено позивачеві страхову виплату в сумі 24 113 грн. 80 коп. (з вирахуванням франшизи в сумі 1 000 грн.), що підтверджено платіжними дорученнями № 26613 від 22.05.2018р. (а.с. № 20).

На замовлення позивача судовим експертом ОСОБА_5 здійснено оцінку матеріального збитку. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2804/18/18 від 17.04.2018р., сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, складає 36 162грн. 50коп.(а.с. № 10 - 17).

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається з Висновку експерта автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 2804/18/18 від 17.04.2018р., експертом визначено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей (0,7), що підлягають заміні, складає 36 162 грн. 50коп. (з ПДВ), тобто, 35 102 грн. 07 коп. без ПДВ. Матеріальний збиток складає 36 162 грн. 50коп.

Згідно з пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сума франшизи компенсується страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки.

Відповідно до положень ст. 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 1.6 ОСОБА_8 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003р. відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Відповідач, заперечуючи підхід визначення експертом позивача ОСОБА_5 вартості робіт по відновленню КТЗ, вказує, що експертом ОСОБА_9 взято кількість нормо-годин нормативно за даними додатку 7 ОСОБА_9.

Згідно із п. 8.5.3. Методики, для визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт кузовних складників легкових КТЗ іноземного виробництва, а також кузовів (кабін), рам вантажівок, автобусів, причепів, металевих складників мототехніки допускається використання оціночної трудомісткості відновлювального ремонту складових частин кузовів, кабін та рам КТЗ (додаток 7).

Як вказано у Додатку 7 до ОСОБА_9 «Оціночна трудомісткість відновлювального ремонту складових частин кузовів, кабін та рам КТЗ», оціночна трудомісткість застосовується винятково для визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ.

Оціночна трудомісткість (далі - трудомісткість) є усередненою (аналітично встановленою) нормою часу на проведення відновлювального ремонту кузовів, кабін та рам КТЗ виконавцем ремонту будь-якої форми власності і підпорядкованості (далі - виконавець), що здійснюється в нормальних умовах праці далі - нормальні умови).

Нормальні умови передбачають: а) виробничі приміщення, в яких забезпечені відповідні законодавству умови праці працівників; б) професійно підготовлений і відповідний вимогам стосовно виконуваного ремонту персонал; в) технологічну документацію, затверджену в установленому порядку, яка забезпечує дотримання вимог стосовно безпечного виконання робіт, гарантування безпечності конструкції та інших споживчих властивостей відремонтованого кузова (кабіни) КТЗ чи його складників за мінімального обсягу операцій розбирання КТЗ, його складників; г) виконання процесів ремонту згідно з вимогами технологічної документації і законодавства: вчасно надані ремонтнику на робочому місці необхідна нормативно-технічна документація, відповідні вимогам засоби ремонту (устаткування, робочий інструмент, зокрема засоби вимірювальної техніки, основні й допоміжні матеріали, запасні частини); ґ) норми чисельності та норми виробітку ремонтників, встановлені відповідно до законодавства.

Трудомісткість при інших умовах праці виконавця для визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ, не застосовується.

Якщо виконавець застосовує офіційно надані виробником КТЗ норми трудомісткості ремонту пошкодженого кузова (кабіни) КТЗ чи його складників у визначених цим виробником умовах ремонту, використовують норми виробника (за умови надання зазначених норм експерту).

Як видно з висновку експерта ОСОБА_5 № 2804/18/18 від 17.04.2018р., зокрема, розділу «Визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ» (а.с. № 13), вартість ремонтно-відновлювальних робіт визначена згідно калькуляції, складеної зва результатами технічного огляду колісного транспортного засобу.

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт визначається за формулою:

Свр = Ср + См + Се, де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Се вартість нових складових частин, які підлягають заміні під час ремонту, грн;

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт Ср може визначатися множенням трудомісткості ремонту в нормо-годинах і вартості нормо-годин ремонтно-відновлювальних робіт регіональних.

Визначення необхідних ремонтних операцій, а також трудомісткості ремонту приймається на підставі нормативних документів виробника КТЗ або зроблених на замовлення (за участю) виробника КТЗ. При цьому, передбачається відповідна оснащеність СТО сучасним обладнанням і інструментом, а робочий персонал має відповідну кваліфікацію.

Трудовитрати на ремонт приймаються на підставі діючих нормативних довідників виробника КТЗ.

Вартість однієї нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт, (рекомендована (середня ринкова) вартість нормо години для складання кошторисів ремонтно-відновлювальних робіт (не підлягає ані відніманню ані додаванню ПДВ), з обслуговування легкових автомобілів виробництва країн СНД з терміном експлуатації більше 12 років включно (за даними Дніпропетровського регіонального Союзу експертів України).

Кузовні роботи (рихтування) 170грн.

Слюсарні роботи (р/с та ін.) 170 грн.

Забарвлення кузовів і кузовних деталей - 205 грн.

Досліджуваний КТЗ має пошкодження, для усунення яких необхідний відновний ремонт в обсязі, наведеному в калькуляції (Додаток 2 - калькуляція).

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт - Ср = 25 145,62 грн.;

Вартість необхідних для ремонту матеріалів - См = 5 051,98 грн.;

См = Смо + Смк + С мд = 4 654,32 + 397,66 + 0,00 = 5 051,98 грн., де:

Смо - матеріали для фарбування;

Смк - матеріали кріплення (метизи);

Смд - матеріали додаткові (ремонтний комплект для вклейки скла, технічні рідини, масла, газ (фреон), додаткові плівки (наклейки) та ін.

Вартість нових складових частин, які підлягаючи г заміні - Се = 19 883грн.

Отже, вартість відновного ремонту - Свр = 50 080,60 грн. (25 145,62 + 5 051,98 + 19 883).

Як вказано в калькуляції до висновку експерта ОСОБА_5 № 2804/18/18 від 17.04.2018р. (а.с. № 15, 16), розрахунок вартості відновлювального ремонту ТЗ виконаний у відповідності до ОСОБА_9, на підставі протоколу огляду від 05.04.2018р., а вартість запасних частин визначена за даними офіційного дилера «УкрАВТОВАЗ» у м. Дніпропетровську Автосалону «Дніпро-Авто» (м. Дніпропетровськ, пр. Газети Правда, 65А).

Таким чином, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,7) дорівнює 36 162,50 грн.

Згідно з наданим відповідачем висновком експерта ОСОБА_9 № 461 від 19.05.2018р., зокрема, розділом «Визначення вартості матеріального збитку» (а.с. № 63 , 64), для визначення вартості матеріального збитку, експертом застосований витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Вартість матеріального збитку (У) визначається рівною ринковій вартості ТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з таких умов:

а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту ТЗ не менше його ринкової вартості, Свр&g8; = С, де Свр - вартість відновлювального ремонту, грн.;

б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу ТЗ і втрати товарної вартості не менше ринкової вартості ТЗ за умови, що Свр &?о;= С,

Сврз + ВТВ&?в; = С

Сврз = Ср + См + Сс х (1-Ез), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових частин, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

ВТВ - величина втрати товарної вартості;

в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

В інших випадках вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ (Сврз) і величини ВТВ за формулою:

У = Ср + См + Сс х (1-Ез) + ВТВ, де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс вартість нових складових, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу;

ВТВ - втрата товарної вартості ТЗ.

Значення Ез експертом також узято - 0,7.

Таким чином, Свр = 9 869 + 10 308,25 + 16 455,17 = 36 632,42 грн.

У = 9 869 + 10 308,25 + 16 455,17 * (1-0,7) = 25 113,80 грн.

Таким чином, загальна вартість матеріального збитку складає 25 113,80 грн.

Як видно з «пояснень» до ремонтної калькуляції до звіту експерта ОСОБА_9 № 461 від 19.05.2018р. (а.с. № 69), ціни запчастин взяті як ціни виробника, але вони не завжди співпадають. Час робіт узятий за аналогом «Audatex», ціни на лакофарбувальні матеріали введені вручну, а частина - з системи «FZT», що використана за ліцензією (права належать «AZT Automotive GMBN»).

До висновку також додаються роздруківка з сайту оголошень «ОСОБА_9 блокнот на RST.ua» з цінами продажу автомобіля ВАЗ 2111, 2006р. випуску, роздруківки з журналу «Бюллетень Автотовароведа» № 100 за квітень 2018р. з технічними характеристиками автомобіля ВАЗ 21112 1.6і 61 5МТ, 2006р. випуску, і рекомендованою по Дніпропетровській області вартістю нормо-години ремонтних робіт для складання калькуляції відновлювального ремонту легкових автомобілів виробництва країни СНД (за даними Дніпропетровського регіонального відділення Союзу експертів України). При цьому, вартість нормо-години ремонтних робіт узята як середнє значення, що отримане від СТО з різною формою оподаткування та які рекомендовані відділенням Союзу експертів України. ПДВ не підлягає додаванню або відніманню, а вартість приймається як середньоринкова і кінцева (а.с. № 79 74).

Проаналізувавши звіти двох експертів, суд доходить висновку, що відповідачем не наведено належних аргументів на спростування висновку експерта позивача.

Доходячи такого висновку, суд звернув увагу на те, що пунктом п. 8.5.3. Методики саме допускається використання оціночної трудомісткості відновлювального ремонту (додаток 7), тобто, ця величина не є обовязковою. Як вказано у Додатку 7 до ОСОБА_9 оціночна трудомісткість є усередненою (аналітично встановленою) нормою часу на проведення відновлювального ремонту, що здійснюється в нормальних умовах праці. А трудомісткість при інших умовах праці виконавця для визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ, не застосовується.

Так, експертом ОСОБА_11 при визначенні необхідних ремонтних операцій і трудомісткості ремонту використані нормативні документи виробника КТЗ або зроблені на замовлення (за участю) виробника КТЗ. При цьому, у його звіті вказано, що передбачається відповідна оснащеність СТО сучасним обладнанням і інструментом, а робочий персонал має відповідну кваліфікацію. Трудовитрати на ремонт приймаються на підставі діючих нормативних довідників виробника КТЗ.

Вартість однієї нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт узята за даними Дніпропетровського регіонального Союзу експертів України (кузовні роботи (рихтування) 170 грн., слюсарні роботи (р/с та ін.) 170грн., забарвлення кузовів і кузовних деталей - 205грн.) Кількість необхідних ремонтних операцій і вартість ремонтно-відновлювальних робіт визначена згідно калькуляції, складеної за результатами технічного огляду колісного транспортного засобу, якою встановлені пошкодження, для усунення яких необхідний відновний ремонт (додаток 2 - калькуляція). З урахуванням цього, вартість ремонтно-відновлювальних робіт визначена в сумі 25 145,62 грн.

Тому суд не приймає доводи відповідача про те, що експерт ОСОБА_5 безпідставно завищив кількість нормативно визначених нормо годин у деяких видах робіт (рамка радіатора в зборі - 5 нормо-годин, бризговик переднього крила - 5 нормо-годин, крило заднє праве - 8,20 нормо-годин, кузов - усунення складного перекосу - 18,60 нормо-годин, комплекс №903А - 31,56 нормо-годин).

Той факт, що експерт позивача - ОСОБА_9 не вказав про пошкодження кузову КТЗ у своєму звіті, не є підставою не враховувати цю роботу. Суд вважає таке спростування відповідача неналежним. Так, обидва експерта самостійно оглядали транспортні засоби, робили фотокопії і складали акти огляду і калькуляції.

Згідно з п. 5.2 ОСОБА_9, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Після закінчення дослідження КТЗ оцінювач (експерт) у разі потреби ознайомлює заінтересованих осіб, залучених до технічного огляду КТЗ, з його результатами (п. 5.7 ОСОБА_9).

Як видно з матеріалів справи, позивач через свого представника ОСОБА_12 листом від 02.04.2018р. запрошував представника страхової компанії на спільний огляд пошкодженого автомобіля, який відбудеться 05.04.2018р. о 10 год. за адресою : м. Дніпро, вул. Любарського (Білостоцького), 93, СТО ТОВ ТВК «Ентоні-Люкс» (Кузовний центр 911). Лист отриманий представником ОСОБА_3 «СК «Юнівес» 03.04.2018р. (а.с. № 8).

У висновку експерта ОСОБА_5 зазначено, що автомобіль оглянутий експертом у присутності власника (у цьому випадку його представника ОСОБА_12А.).

Як вказує позивач, на огляд прибув представник страховика ОСОБА_10, який не є ані експертом, ані оцінювачем, а є особою, яку страховик уповноважив здійснити фотографування пошкодженого ТЗ позивача.

З наданого позивачем листа ФОП ОСОБА_13 від 08.08.2018р. видно, що автомобіль НОМЕР_6, був наданий для огляду представнику страхової компанії «Юнівес» 05.04.2018р. ОСОБА_10 (а.с. № 87).

Разом із тим, до звіту експерта ОСОБА_9 № 461 від 19.05.2018р. доданий протокол огляду транспортного засобу (дефектна відомість), з якого видно, що огляд здійснений лише експертом 25.04.2018р. без присутності власника або його представника.

Згідно із п. 8.5. Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Методика не містить вимог щодо її форми або ж обовязкового складення за допомогою певних програмних продуктів.

Отже, обидва експерти на власний розсуд оглянули пошкоджений ТЗ і складали протоколи огляду. З огляду на те, що представником відповідача не надано доказів на спростування того обсягу пошкоджень, що були визначені експертом ОСОБА_5, а суд позбавлений можливості встановити правильність тверджень сторін, з огляду на відсутність належних доказів, тому з урахуванням принципу змагальності, приходжу до висновку, що відсутні підстави для сумніву щодо правильності визначення необхідного обсягу ремонтних робіт.

Відповідно до п. 8.5.5. Методики до нормативів трудомісткості на роботи з ремонту (за винятком операцій з пофарбування, механічної обробки, прибирання, миття та регулювально-діагностичних операцій) КТЗ виробництва країн СНД передбачаються надбавки залежно від строку їх експлуатації: 5-8 років - 10%; понад 8 років - 20%.

Як вбачається з калькуляції до експертного висновку ОСОБА_5 № 2804/18/18 від 17.04.2018р., надбавка в сумі 3 476,67 грн. (20%) нарахована до вартості робіт із розбирання/збирання, ремонту і заміни, тобто на суму 17 383,35 грн. З урахування того, що строк експлуатації пошкодженого ТЗ становить понад 8 років, то нарахування такої надбавки у розмірі 20%, є обґрунтованим вимогами ОСОБА_9. Означене спростовує твердження відповідача про незаконність нарахування надбавки у 20%.

Частиною 1 ст. 106 ЦПК України дозволяє учаснику справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

За приписами ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Як розяснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997р., при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Судом не встановлено обставин недотримання вимог закону експертом ОСОБА_5 при складанні висновку № 2804/18/18 від 17.04.2018р., або обставин, які виключають його участь у проведенні дослідження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001р. № 2658-III, оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Експерт ОСОБА_5 є атестованим експертом України, включений до реєстру експертів, має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю: 12.2 «Визначення вартості колісних, транспортних засобів, розміру збитку заподіяного власникові - транспортного засобу» (свідоцтво № 544 від 28.09.2001р. видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, дійсне до 15.12.2020р.).

Позивач вважає, що страховиком не повністю відшкодувано у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, а тому звернувся до нього з відповідними вимогами.

Варто зазначити, що на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону, згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, страховик (ОСОБА_3 «СК «Юнівес») за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

З урахуванням того, що розмір шкоди позивача оцінений у встановленому законом порядку атестованим судовим експертом ОСОБА_5, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 «СК «Юнівес» на користь позивача недоплачене страхове відшкодування в сумі 10 988,27 грн. (35102,07грн. 24113,80грн. = 10 988,27 грн.).

При цьому, при визначенні дійсної вартості відновлювального ремонту (матеріальної шкоди), береться до уваги оцінена матеріальну шкода без урахування складової ПДВ, що становить 35 102,07 грн., а не 36 162,50 грн., як на те вказує позивач.

При розгляді справи враховано, що відповідно до п. 196.1.3 ст. 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування податок на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Отже, всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов'язані з оплатою страхових послуг страхувальником на користь страховика та компенсацією останнім збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об'єктом оподаткування ПДВ.

У зв'язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях.

Таким чином, у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах.

Водночас, у разі якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ.

Отже, вартість ПДВ відшкодовується страховиком при наданні доказів проведення ремонту автомобіля. Це слідує з того, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець.

З матеріалів справи вбачається, що страхове відшкодування спрямоване страховиком на оплату ремонтних робіт ФОП ОСОБА_13. Відомості про те, що вона є платником ПДВ відсутні. Це означає, що страховик ОСОБА_3 «СК «Юнівес» не має в подальшому підстав для відшкодування ПДВ з бюджету, тому страхове відшкодування має бути сплачене страховиком без урахування ПДВ.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено частково, то їх слід розподілити наступним чином.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір відповідно до ставки, встановленої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 704грн. 80коп.

З огляду на те, що загальний розмір вимог позивача становить 12 048грн. 70коп., а задоволено вимоги в розмірі на суму 10 988грн. 27коп. (91% від заявлених позовних вимог) то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 641грн. 37коп. (704грн.80коп. * 91%/ 100%).

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта ОСОБА_5, який має свідоцтво про державну реєстрацію ФОП та кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (висновок виготовлений на вимогу позивачки), наявність квитанції про оплату проведення експертизи в розмірі 2 000грн. (а.с.№ 17), а також приймаючи до уваги часткове задоволення позову, вважаю за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмір 1 820грн., виходячи з того, що загальний розмір стягнутої суми за рішенням суду становить 91% від загальної суми заявлених вимог майнового характеру (2 000грн.* 91%/ 100%).

Що стосується вимог про стягнення суми правничої допомоги, то приймаючи до уваги попередній розрахунок цих витрат і надані до суду докази, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог, то відповідно до положень ст. 137, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе з урахуванням часткового задоволення позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 3 185грн., виходячи з того, то загальний розмір стягнутої суми за рішенням суду становить 91% від загальної суми заявлених позовних вимог майнового характеру (3 500грн.* 91% / 100%).

Загальний розмір судових витрат, який слід стягнути з ОСОБА_3 «СК «Юнівес» на користь ОСОБА_1 становить 5 646грн.37коп. (641грн.37коп. (судовий збір) + 1 820грн. (витрати на експертизу) + 3 185грн. (витрати на правничу допомогу).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1172, 1188, 1166, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом МУЮ та ФДМУ від 24.11.2003р. № 142/5/2092, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 137, 139 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суддя,

В И Р І Ш И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 в рахунок страхового відшкодування 10 988 грн.27коп. (десяти тисяч девятисот вісімдесяти восьми грн.27 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення решти суми страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору, за послуги експерта, за правничу допомогу у розмірі 5 646 грн.37коп. (пяти тисяч шістисот сорока шести грн.37коп.)

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ткаченко