Справа № 766/9666/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Найдишак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 11.10.2016 року ОСОБА_1 купила у ОСОБА_3 квартиру №31 за адресою: АДРЕСА_1. На момент укладення договору купівлі-продажу заборони на відчуження майно не було. На час укладення договору та до теперішнього часу у квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який з реєстраційного обліку не знімається. Його реєстрація порушує права власника, оскільки обмежує його права щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном, також їх реєстрація створює негативні наслідки, щодо збільшення витрат власника по комунальним платежам. У звязку з цим просила усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у користуванні належною їй квартирою №31 за адресою: м.Херсон, вул. Миру, 28, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування квартирою №31 за адресою: м.Херсон, вул. Миру, 28, що належить їй на праві власності.

В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 11.10.2016 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира №31, що розташована за адресою: м.Херсон, вул. Миру, 28.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №70447579 від 13.10.2016 року вбачається, що право власності на квартиру №31, що розташована за адресою: м.Херсон, вул. Миру, 28 зареєстровано за ОСОБА_1.

Згідно довідки від 10.05.2018 року, виданої ЖЕО ЖБК «Дніпровець», за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані дві особи: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім'ї позивача та він не надавав згоди користуватися належним йому на праві власності приміщенням спірної квартири.

Отже, право користування членів сім'ї власника квартири кореспондується та є похідним від права власності на квартиру попереднього власника.

Таким чином, з моменту реєстрації договору купівлі-продажу від 11.10.2016 року право власності ОСОБА_2 припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самих власників, а й усіх членів їх сім'ї, та виникло у ОСОБА_1, яка в свою чергу не надавала згоди на користування спірним жилим приміщенням зазначеної квартири відповідача.

Враховуючи зазначене, суд вважає позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 355 ЦПК України, ст.ст.383, 391 ЦК України, ст.150 ЖК Української РСР, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у користуванні належною їй квартирою №31 за адресою: м.Херсон, вул. Миру, 28, визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН: НОМЕР_1, таким, що втратив право користування квартирою №31 за адресою: м.Херсон, вул. Миру, 28, що належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Майдан