Провадження №2-33/243/12/18
Справа №243/8581/18
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м. Слов`янськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Попович Т.М.

за участю:

секретаря судового засідання - Перерва Д.В.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника -адвоката ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянськ заяву ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3, Словянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби м. Словянськ, про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування забезпечення позову в виді накладення арешту на жилий будинок № 71, розташований по вул. Серафимовича в м. Словянськ Донецької області, України, що належить йому ОСОБА_1, який був накладений на підставі рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2005 року по цивільній справі № 2-5982-2005 за позовом ОСОБА_3М до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що рішенням Словянського міськрайонного суду від 07.10.2005 року по цивільній справі № 2-5982-2005 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, з нього було стягнуто на користь позивача 2720,00 грн. та 51,00 грн. держмита на користь держави. З метою забезпечення позову на підставі виконавчого листа був накладений арешт на його майно, що складається з жилого будинку № 71, розташованого по вул. Серафимовича м. Словянськ, Донецької області. Словянським міськрайонним відділом ДВС ГТЮ в Донецькій області було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-517 від 04.11.2005 року. Він сплатив заборгованість за позовом ОСОБА_3, заборгованості по виконавчому провадженню не має станом на 03.12.2008 року. На даний час він має намір здійснити правочин купівлі-продажу будинку, що належить йому на праві власності. Під час здійснення правочину йому стало відомо, що на жилий будинок № 71 по вул. Серафимовича м. Словянськ, Донецької області, накладений арешт. 08.02.2016 року Першою Словянською державною нотаріальною конторою м. Словянськ, був внесений запис в єдиний реєстр заборони відчуження обєктів нерухомого майна за № 2854978. Арешт з його майна до цього часу не знятий. З цієї причини, він як власник майна не має можливості вчинити правочин

договору купівлі-продажу жилого будинку. Як на підставу своєї заяви, заявник послався на ст. 156, 158 ЦПК України.

Представник третьої особи - Словянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби м. Словянськ надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, відомостей про отримання ним повісток в матеріалах справи відсутній.

Заявник та його представник підтримали вимоги заяви, не заперечували проти продовження судового засідання за відсутності третіх осіб.

Суд вислухавши заявника, його представника, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

За рішенням Словянського міськрайонного суду від 07.10.2015 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_3 2720,20 грн., солідарно (а.с.38). Рішення про накладення арешту на майно відповідачів, судом не приймалося.

Постановою ст. державного виконавця ДВС у Словянському районі ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження від 26.12.2005 року, було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-517 виданого Словянським міськрайонним судом від 04.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2720,00 грн. З метою забезпечення виконання рішення було накладено арешт на майно боржника (а.с.40) (без зазначення вартості та виду майна).

В Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна містяться відомості від 07.08.2018 року про арешт нерухомого майна за реєстровим номером обтяження 2654878, що зареєстроване 06.02.2006 року на підставі виконавчого листа 2-517 від 04.11.2005 року, виданого Словянським міськрайонним судом. Обєктом обтяження є будинок за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Серафимовича, буд. 71, власником якого є ОСОБА_1 Відомості до Єдиного реєстру внесені за заявою ДВС у Словянському районі (а.с.41).

ОСОБА_1 на адресу ВДВС у Словянському районі були сплачені грошові суми, за призначенням «виконавчий збір»:

-13.02.2006 року в розмірі 299,20 грн.;

-07.03.2006 року в розмірі 299,20 грн.;

-04.04.2006 року в розмірі 299,20 грн.;

-06.06.2006 року в розмірі 299,20 грн.;

-03.12.2008 року в розмірі 3693,80 грн. (а.с.43-44).

Відповідно до листа Словянського міськрайонного ВДВС від 08.08.2018 року за № 1015: виконавчих проваджень станом на 08.08.2018 року виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні у Словянському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Донецькій області не знаходяться. Заборгованість за виконавчим листом № 2-517 від 04.11.2005 року виданим Словянським міськрайонним судом Донецької області відсутня (а.с.44).

За встановленими судом обставинами в заявника виникли правовідносини, щодо скасування арешту на нерухоме майно, накладене державним виконавцем з метою виконання рішення суду, в звязку з виконанням боржником обовязку покладеного рішенням суду.

До зазначених правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд відхиляє посилання заявника на можливість застосування ст. 158 ЦПК України, оскільки вимоги зазначеної статті передбачають можливість скасування заходів забезпечення позову застосованих судом під час розгляду справи по суті та прийнятті рішення по справі. Судом справа по суті розглянута 07.10.2005 року. Під час розгляду справи будь-які заходи, щодо накладення арешту на майно боржника, судом не застосовувалися.

Суд вважає за неможливе розглянути заяву у відповідності з розділом VI ЦПК «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), оскільки зазначеним розділом не передбачена можливість скасування рішень ВДВС про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд дійшов до висновку, що заявник звернувся до суду з заявою про скасування забезпечення позову у спосіб не визначений законом.

Суд вважає, що заявник має право захистити свої права в порядку Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

На підставі викладеного, керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 158, розділами VII, VII ЦПК України, ст. 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування забезпечення позову в виді накладення арешту на жилий будинок № 71, розташований по вул. Серафимовича в м. Словянськ Донецької області, України, що належить йому ОСОБА_1, який був накладений на підставі рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2005 року по цивільній справі № 2-5982-2005 за позовом ОСОБА_3М до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Попович