Справа № 2/331/809/18
331/2680/18
03 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді: Антоненко М.В.
при секретарі: Андрієнко С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоровю внаслідок кримінального правопорушення, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоровю внаслідок кримінального правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.06.2017 року о 10 годині 10 хвилин відповідач ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння у приміщенні Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, розташованого по вулиці Олександрівськой, 2. у м. Запоріжжі, - безпідставно, навмисно шляхом нанесення удару правою рукою в область обличчя потерпілому, - позивачу по справі завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді забоїв м'яких тканин, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Обставини, встановлені під час кримінального провадження, - є такими, що звільнюють від необхідності їх доказування.
Вина відповідача ОСОБА_2 у завданні шкоди здоровю потерпілого ОСОБА_1, а також - обставини отримання потерпілим тілесних ушкоджень та наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями ОСОБА_2 та отриманням потерпілим ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень є доведеними під час проведення досудової перевірки.
Протиправними діями ОСОБА_2 позивачу завдана моральна шкода, яка складає 20.000 (двадцять тисяч) гривен 00 копійок.
Свої вимоги щодо підстав та розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню відповідача він обґрунтовує обставинами, встановленими під час розгляду кримінальної справи, сукупністю та змістом медичних документів, тяжкістю та характеру заподіяних тілесних ушкоджень, перенесенням ним фізичного болю та моральних страждань, повязаних з необхідністю оперативного втручання, лікування, у звязку з обмеженням своїх життєвих звязків, громадському житті, спілкуванні з оточуючими та можливостях вести звичайний образ життя. Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, - 20.000 (двадцять тисяч) гривен 00 копійок.
Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про слухання справи у його відсутність в якому зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся про час та місце судових засідань шляхом оголошень на сайті Судової влади України, відзив на позов не надав.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Факт скоєння ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2018 р. (справа № 11-кп/778/311/18; 331/5566/17). Згідно з вироком, ОСОБА_2 своїми умисними діями завдав старшому інспектору - черговому чергової частини Олександрівського ВП Дніпровського ГУ НП в Запорізькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1, згідно з висновком КУ ЗОБ СМЕ від 10 серпня 2017 р., струс головного мозку, закритий перелом кісток носа зі зміщенням, синець на нижній повіці лівого ока, синець на лівому крилі носа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями, 1167, 1168, 1177 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Так, за п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності Відтак факт настання дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні майна, власником якого є позивач, він повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя у вирішенні питань, пов'язаних з проведенням ремонту транспортного засобу.
Сам факт заподіяння шкоди здоровю спричиняє моральну шкоду, що узгоджується з положеннями ст. 23 ЦПК та не викликає сумніву.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 23, 1167, 1168, 1177 ЦК, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 23 76-81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоровю внаслідок кримінального правопорушення задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: М.В. Антоненко