Провадження №2-з/447/23/18
Справа №447/2150/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Бачуна О.І.

при секретарі - Крочак І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаїв заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,-

в с т а н о в и в :

07.09.2018 року позивач ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

07.09.2018 року ОСОБА_1. подала заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок ( реєстраційний номер 230) земельну ділянку, на якій він розташований ( площею 0,05 га. кадастровий номер :01:002:0541) з належними до будинку господарськими будівлями ( цегляна прибудова, сарай, колодязь, огорожі та інше), які розташовані за адресою Львівська область, Миколаївський район, с.Дроговиж, вулиця Шевченка, 294 та накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0471га., яка знаходиться за адресою Львівська область, Миколаївський район с.Дроговиж ( кадастровий номер :01:001:0482, реєстраційний номер 230).

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.01.2017року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 261827,56 грн. майнової шкоди та 992,51 грн. судових витрат. Ухвалою Верховного Суду України від 11.07.2018року вищевказане рішення залишено без змін.

З моменту набуття чинності рішення Апеляційного суду Львівської області від 23.01.2017рок ОСОБА_2 з метою уникнення виконання даного рішення на підставі договору дарування усе належне йому майно подарував ОСОБА_3. Сумарна вартість майна становить 231597,36 грн. Оскільки існують ризики повторного переоформлення на інших осіб спірного житлового будинку та двох змелених ділянок, що в подальшому може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, об'єктивно оцінивши їх, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1ст. 151 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про допустимість вжиття заходів забезпечення позову, в заяві про забезпечення позову наведено ґрунтовні підстави для застосування заходів забезпечення позову, надано докази того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову слід задоволити.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешту на житловий будинок ( реєстраційний номер 230) та земельну ділянку, на якій він розташований ( площею 0,0500 га. кадастровий номер :01:002:0541) з належними до будинку господарськими будівлями ( цегляна прибудова, сарай, колодязь, огорожі та інше), які розташовані за адресою Львівська область, Миколаївський район, с.Дроговиж, вулиця Шевченка, 294 та накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0471га., яка знаходиться за адресою Львівська область, Миколаївський район с.Дроговиж ( кадастровий номер :01:001:0482, реєстраційний номер 230).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Бачун О. І.