Справа № 214/2089/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 вересня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, третя особа виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить: визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Вона, позивачка ОСОБА_1, згідно ордера № 79 від 11.09.2003 року НОМЕР_1, виданого Криворізькою швейною фабрикою КП КШФ «Старт», отримала право на проживання у однокімнатній квартирі АДРЕСА_1. З нею в квартирі зареєстрована її дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також з 2009 року в даній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, котра отримала вказану реєстрацію для працевлаштування в КП КШФ «Старт», якому на момент реєстрації належав вказаний малосімейний гуртожиток, остання після реєстрації виїхала з вказаного помешкання і до теперішнього часу там не проживає. Вона, позивачка, знаходиться у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною до 3-х років, котру утримує самостійно без сторонньої допомоги, має з доходів лише допомогу на дитину у вигляді соціальних виплат, а тому не в змозі далі самостійно оплачувати всі нарахування на 3-х осіб по комунальним платежам, позбавлена права вчинення певних правочинів щодо вказаної квартири, для забезпечення власних потреб, так як необхідна згода зареєстрованих у ній осіб.

На даний час відповідачка не проживає у вказаній квартирі більше 8 років. На підставі вищевикладеного вважає, що відповідачка повинна бути визнаною судом такою, що втратила право користування квартирою, оскільки не проживає фактично в ній більше восьми років, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та повинна бути знятою з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Вважає, що відповідач втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Вважає, що відповідачка у квартирі не проживає без поважних причин. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачкою житлової площі за період її не проживання не існує.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Виходячи з того, що відповідачка в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає, а вона, позивачка, не має матеріальної можливості утримувати дане житлове приміщення в належному стані та сплачувати комунальні послуги за ОСОБА_3, вважає, що визнання судом відносно відповідачки вимоги щодо втрати нею права користування на житло є законним та обґрунтованим.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. При цьому пояснила, що відповідачка є її знайомою. Вона, позивачка, проживає у спірній квартирі з 2008 року. Відповідачка вселилися разом з нею, позивачкою, у спірну квартиру за вказівкою коменданта гуртожитку та за її, позивачки, згодою. У 2009 році відповідачка виїхала зі спірної квартири та більше не повернулася. Вона її не виганяла з квартири.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Третя особа - виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради у судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: довідка (а.с.4), акт (а.с.5), ордер (а.с.6), паспорт (а.с.8).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: довідку (а.с.4), акт (а.с.5), ордер (а.с.6), паспорт (а.с.8), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування квартири АДРЕСА_1 у комунальній власності, закріплення зазначеного житла за позивачкою, перебування позивачки та відповідачки на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі, відсутність відповідачки у зазначеній квартирі.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю, закріплена за позивачкою по справі, що встановлено ордером (а.с.6).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка та відповідачка, що вбачається з довідки (а.с.4), паспорту (а.с.8).

Відповідачка у спірній квартирі не проживає понад шість місяців без поважних причин, що встановлено поясненнями позивачки, актом (а.с.5).

Відносини між сторонами регулюються нормами ЖК України.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачка відсутня в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню,

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя В.М. Прасолов