Справа 328/1488/18
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2018 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Ушатий І.Г., розглянувши заяву

ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнеральянс» про захист прав споживачів, визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу та стягнення сплаченого за договором авансового платежу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнеральянс» про про захист прав споживачів, визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу та стягнення сплаченого за договором авансового платежу, в якій просить відкрити провадження за поданою ОСОБА_1 позовною заявою; Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнеральянс» - задовольнити повністю. Визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №0081 від 21.03.2018 р., укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнеральянс»; Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнеральянс» (61001, Харківська обл., місто Харків, вулиця Богдана Хмельницького, будинок, 2; ідентифікаційний код юридичної особи 41946163) на користь ОСОБА_1 (71701, АДРЕСА_1; РНОКПП 251420728) 75000,00 грн. як сплачену суму авансового платежу за договором та 700,00 грн. витрати на оплату банківської комісії за перерахування авансового платежу.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, мотивуючи заяву тим, що 21.03.2018 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Партнеральянс» укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №0081 від 21.03.2018 р. На виконання спірного договору позивач 21.03.2018 р. сплатила обумовлену суму авансу 75000,00 грн. Відповідач ухиляється від укладення основного договору купівлі-продажу, транспортний засіб позивачеві не передав, сплачену позивачем суму авансу позивачеві не повернув. Предметом позову ОСОБА_1 є стягнення грошових коштів з ТОВ «Партнеральянс», які були перераховані позивачем на розрахунковий рахунок відповідача (рахунок №9001, МФО 322539, банк: ПАТ «ЮНЕКС БАНК»). Ціна позову про забезпечення якого просить заявник складає 75700,00 грн. (75000,00 грн. перерахований аванс, 700,00 грн. витрати на оплату банківської комісії). Невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову ОСОБА_1, оскільки відповідач може зняти з рахунку грошові кошти.

В заяві про забезпечення позову позивач просить суд заяву ОСОБА_1 (71701, АДРЕСА_1; РНОКПП 251420728) про забезпечення позову задовольнити. Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнеральянс» (61001, Харківська обл., місто Харків, вулиця Богдана Хмельницького, будинок, 2; ідентифікаційний код юридичної особи 41946163) у розмірі 75700,00 грн., що знаходяться на рахунку №9001, в Публічному акціонерному товаристві «ЮНЕКС БАНК» , МФО 322539. Виконання ухвали доручити Токмацькому міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини, з яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження.

Положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» позови майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, однак в матеріалах справи відсутня інформація про майновий стан відповідача та грошова оцінка майна відповідача, що унеможливлює вирішити питання співмірності вимог.

Матеріали поданої заяви не містять жодних доказів з приводу вчинення відповідачем ТОВ «Партнеральянс» будь-яких дій, направлених на зняття, перерахованих позивачкою коштів, з рахунку №9001 в Публічному акціонерному товаристві «ЮНЕКС БАНК» , МФО 322539, тому суд на підставі вищевикладеного приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулась з заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову /зустрічне забезпечення/. Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову, оскільки суд відмовляє позивачу у забезпеченні позову, то не вирішується і питання внесення на депозит суду зустрічного забезпечення/розмір якого не повинен перевищувати розміру ціни позову/.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява позивача є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150-153, 258-260, 353 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнеральянс» про захист прав споживачів, визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу та стягнення сплаченого за договором авансового платежу- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Текст даної ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua

Суддя/підпис/ З оригіналом згідно:

Суддя Токмацького районного суду

Запорізької області ОСОБА_2