Провадження № 22-ц/772/1878/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 рокуСправа № 127/15481/14-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Денишенко Т.О. , Берегового О.Ю.,

секретар : Богацька О.М.

за участі: заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 127/15481/14-ц за поданням державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи - Приватного підприємства «Продхолод» ОСОБА_3, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 липня 2014 року, постановлену під головуванням судді Вохмінової О.С., дату виготовлення повного тексту ухвали невідомо,

В с т а н о в и в :

У липні 2014 року заступник начальника Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Васінкіна О.В. звернулась у Вінницький міський суд Вінницької області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 Вимоги, мотивовані тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №42910438 з виконання наказу Господарського суду Вінницької області №12/7/2011/5003 від 02.08.2011 року про стягнення з ПП «Продхолод» на користь ТОВ «Пролісок-11» 10312,15 грн.

Однак, боржником у строк, наданий для самостійного виконання рішення не виконувалось.

Державним виконавцем було вжито необхідних заходів примусового виконання рішення, а саме: було перевірено майновий стан боржника; боржник неодноразово викликався до відділу ДВС, проте він не реагував на виклики державного виконавця; при виході державного виконавця на адресу, яка зазначена у виконавчому документі, встановлено, що боржник ПП «Продхолод» за даною адресою не знаходиться (точну адресу та місце знаходження боржника не встановлено).

За таких обставин, державний виконавець прийшов до висновку, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, а так як ОСОБА_3 був керівником боржника ПП «Продхолод», то в силу вказаних обставин та норми ст. 377-1 ЦПК України, у діючій на час його редакції, звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника - юридичної особи «Продхолод» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.08.2011 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 липня 2014 року подання державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи - Приватного підприємства «Продхолод» ОСОБА_3 задоволено. Постановлено: тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 (і.н.НОМЕР_1), до виконання зобов'язань по виконавчому провадженню №42910438 з виконання наказу господарського суду Вінницької області №12/7/2011/5003 від 02.08.2011 року про стягнення з ПП «Продхолод» на користь ТОВ «Пролісок-11» 10312,15 грн.

07.08.2018 року ОСОБА_3 оскаржив дану ухвалу в апеляційному порядку, як постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Просить суд скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 липня 2014 року та відмовити в задоволенні подання державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що обставини викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам, оскільки Скаржник не є директором ПП «Продхолод» та ніколи ним не був.

Частиною першою статті 351 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, справа підлягає апеляційному розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Згідно частин першої - п'ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції даним вимогам відповідає в повному обсязі.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В ході розгляду справи були встановлено наступні обставини.

На виконанні у Староміському відділі Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження №42910438 з виконання наказу господарського суду Вінницької області №12/7/2011/5003 від 02.08.2011 року про стягнення з ПП «Продхолод» на користь ТОВ «Пролісок-11» 10312,15 грн. ( а/с5, 6).

Станом на день звернення з даним поданням до суду, рішення суду добровільно не виконувалося. Державним виконавцем накладено арешт на рахунки боржника, однак, боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на погашення боргу (а/с 9).

Керівником боржника - юридичної особи - Приватного підприємства «Продхолод» є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а/с7).

З огляду на вказані обставини та норму ст. 377-1 ЦПК України, у редакції діючій на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд дійшов висновку про задоволення подання, який є правильним.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що спір виник між ТОВ «Пролісок-11» та ПП «Продхолод», а тому директор підприємства не несе та не може нести відповідальність за зобовязання юридичної особи. Однак, таке твердження апелянта є помилковим та не спростовує оскаржувану ухвалу.

Проте, як уже було зазначено, ст. 377-1 ЦПК України, у редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвалми суду, передбачає тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - керівника юридичної особи.

У п.18 ч.3 ст. 11вказаного Закону теж говориться про те, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Саме, на виконання вказаних правових норм, державний виконавець і звернувся з поданням до суду, а суд його розглянув та постановив оскаржувану ухвалу.

Враховуючи викладене, на думку апеляційного суду у складі колегії суддів, ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до того, що ОСОБА_3 не є директором ПП «Продхолод» та ніколи ним не був.

Однак, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 12.06.2014 року №12-08/840, станом на 12 червня 2014 року, тобто на момент звернення державного виконавця із поданням до суду, керівником Приватного підприємства «Продхолод» є ОСОБА_3 (а.с. 7).

В судовому засіданні заявник цих обставин нічим не спростував, навпаки підтвердив, що у документах ПП «Продхолод» значиться його ідентифікаційний код.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду - залишити без змін, в силу ст. 375 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, суд -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 липня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст Ухвали складено 14 вересня 2018 року.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук