Ухвала

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 761/6933/17

провадження № 61-30007св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Семенюк Т. А., Саліхова В. В., Прокопчук Н. О.,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначено, що у період шлюбу з відповідачем у них народилася донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюб розірвано 01 жовтня 2014 року. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та ухиляється від своїх батьківських обов'язків, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, вона також несе додаткові витрати на утримання дитини, а саме: оплата за навчання у Київській дитячій школі мистецтв, оплата за навчання на курсах із вивчення англійської мови, відпочинок дитини, витрати на навчання у школі моделей.

Враховуючи наведене, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25 % із усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини: щомісячно за навчання у Київській дитячій школі мистецтв ім. С. Турчака на фортепіанному відділі у розмірі 115,00 грн; одноразово за навчання ОСОБА_7 на курсах із вивчення англійської мови у ППНЗ «Британська Рада (Україна)» у розмірі 13 125,00 грн; одноразово стягнути половину вартості путівок за період із 10 по 23 липня 2016 року та з 17 по 28 липня 2017 року у сумі 4 378,00 грн, а також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 22 830,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини заробітку (доходу) ОСОБА_5, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 28 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги у частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини залишені без задоволення. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що дитина знаходиться на утриманні матері, а відмовляючи у стягненні з відповідача додаткових витрат на її утримання, суд виходив із того, що понесені позивачем витрати не можна віднести до додаткових витрат визначених статтею 185 СК України.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_4 у зазначеній частині задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 19 603,00 грн одноразово та 115,00 грн щомісячно. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем доведено понесення додаткових витрат на дитину у зазначених розмірах.

У вересні 2017 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення в частині стягнення додаткових витрат на дитину та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Рішення суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів не оскаржується.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що позивачем не доведено факту понесення нею додаткових витрат на утримання дитини, при цьому апеляційний суд не обґрунтував своїх висновків, що зазначені витрати є додатковими у розумінні статті 185 СК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

У листопаді 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких просив її відхилити та залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У травні 2018 року зазначену цивільну справу передано Верховному Суду України.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик