Справа № 182/773/18
Провадження № 2/0182/1570/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.06.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони по справі:

позивач ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН, проживає 53200,АДРЕСА_1)

відповідач виконавчий комітет Нікопольської міської ради (, місцезнаходження 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів,3)

відповідач - КП „Міська житлово-технічна інспекція Нікопольської міської ради (код 38309555, місцезнаходження 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів,58А)

третя особа ОСББ „В.Усова 37, код 40971969, місцезнаходження 53200, Дніпропетровська область, м Нікополь, вул. В.Усова, буд. 37)

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Комунального підприємства „Міська житлово-технічна інспекція Нікопольської міської ради, третя особа ОСББ „ В. Усова 37 про визнання права на користування житловим приміщенням та на укладення договору найму квартири.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 за довіреністю від 23.11.2017 року, що посвідчена державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 2-1554.

Представник відповідача виконавчого комітету Нікопольської міської ради ОСОБА_6 за довіреністю від 01.09.2017 року №2231.

Представник відповідача КП „МЖТІ НМР ОСОБА_7 за довіреністю від 02.01.2018 року.

Заяви по суті справи.

Позивач звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Комунального підприємства „Міська житлова технічна інспекція Нікопольської міської ради та просить суд визнати дії виконавчого комітету Нікопольської міської ради протиправними щодо відмови ОСОБА_8 в переоформленні особистого рахунку та наданні дозволу на приватизацію житла, визнати за нею ОСОБА_3 право користування квартирою №30 в будинку №37 по вулиці В.Усова в м. Нікополі Дніпропетровської області та зобовязати ОСОБА_9 підприємство „Міська житлова технічна інспекція Нікопольської міської ради укласти договір найму на вищевказану квартиру (а.с. 2-6).

В обґрунтування позову послалась на те, що вона з чоловіком з 1995 року постійно мешкає в квартирі АДРЕСА_2. Зазначена квартира 28.08.1984 року була надана виконавчим комітетом міської ради народних депутатів міста Нікополя ОСОБА_10, ОСОБА_8 та їх сину ОСОБА_11 16.05.1992 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 розірвали шлюб і остання разом із сином виїхала за межі України і ніколи звязку з колишні чоловіком не підтримувала. Протягом усього часу ОСОБА_8 звертався до виконавчого комітету із заявою на переоформлення особового рахунку на що йому постійно відмовляли, так як він не є членом сімї ОСОБА_10. 03.07.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено рішення про визнання ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування квартирою 30 в будинку 37 по вулиці В.Усова в м. Нікополі. Після цього ОСОБА_8 знову звертався до виконавчого комітету із заявою про переоформлення особистого рахунку та надання дозволу на приватизацію квартири, однак йому відмовляють, так як він не є членом сімї ОСОБА_10. 16.10.2017 року чоловік помер та не встиг переоформити особовий рахунок та приватизувати квартиру на себе. Вона як його дружина має право на користування цією квартирою після смерті чоловіка , однак виконавчий комітет їй відмовляє через те, що вона не є членом сімї ОСОБА_10, якій була надана квартира в користування. Однак з такими діями вона не може погодитись, оскільки її чоловік до дня смерті набув право користування квартирою, був в квартирі зареєстрований та спільно з нею мешкав з 1995 року, а тому вправі вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право на користування цією квартирою має і вона, оскільки член його сімї.

Відповідач виконавчий комітет Нікопольської міської ради подав відзив на позов, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки прав її не порушено, вона не є членом сімї наймача ОСОБА_10, а тому не має право на користування квартирою. Окрім того, позивач зареєстрована за іншим місцем проживання і в квартирі свого чоловіка ніколи зареєстрована не була, що свідчить про те, що вона права користування зазначеною квартирою не набула. Позивач зазначає, що її чоловікові та їй відмовлено в приватизації квартири, однак з такою заявою до виконавчого комітету ані її чоловік, ані позивач не звертались. Оскільки квартира не належить на праві власності її померлому чоловікові, то посилання на вимоги закону про спадкування є безпідставними.(а.с.52-55)

Відповідач ОСОБА_9 підприємство „Міська житлово-технічна інспекція Нікопольської міської ради надало відзив на позов та просить суд відмовити позивачу, оскільки її права підприємством не порушувались. Зазначив, що позивач не є членом сімї наймача ОСОБА_10, а тому не має право на користування квартирою. Окрім того, позивач зареєстрована за іншим місцем проживання і в квартирі свого чоловіка ніколи зареєстрована не була, що свідчить про те, що вона права користування зазначеною квартирою не набула. Щодо укладення договору найму позивач не зверталась до КП МЖТІ, а тому її вимоги безпідставні, до того ж квартира не є у приватній власності і позивач не може посилатись на порушення її прав на спадкування.(а.с.58-59)

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 08.02.2018 року по справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с.24)

Ухвалою суду від 15.03.2018 повернуто виконавчому комітету Нікопольської міської ради відзив на позовну заяву та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні(а.с.48)

20.04.2018 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, викликано свідків (а.с.68)

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого комітету Нікопольської міської ради в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову, оскільки права позивача не були порушені.

Представник відповідача КП „МЖТІ Нікопольської міської ради проти позову заперечував та просив відмовити, оскільки позовні вимоги не обґрунтовані та не доведені.

Представник третьої особи ОСББ „В.Усова 37 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі.

Судом встановлено.

28.08.1984 року виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів міста Нікополь був виданий ордер №1481 громадянці ОСОБА_10 та членам її сімї - чоловікові ОСОБА_8 та сину ОСОБА_11 на право зайняття квартири АДРЕСА_3.(а.с.13)

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з 16.04.1992 року не перебувають у шлюбі.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_10 разом із сином ОСОБА_11 виїхали квартири і з того часу в квартирі АДРЕСА_3 не проживають, що підтверджується рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2017 року, яким визнано ОСОБА_10 такою, що втратила право користування цією квартирою (а.с.89).

В квартирі АДРЕСА_4 та постійно проживав ОСОБА_8 , як член сімї ОСОБА_10, з серпня 1984 року і до дня смерті 15.10.2017 року, і з 1995 року разом із членом своєї сімї своєю дружиною ОСОБА_3, з якою перебував у шлюбі з 03.10.1998 року, вів з нею спільне господарство, сплачував комунальні послуги (а.с. 10-12,17-20,89)

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та свідченнями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, сусідами по квартирі.(а.с. 10,16 89)

За свого життя ОСОБА_8 звернувся до ОСББ „В.Усова 37 з метою оформлення особового рахунку на своє імя . В свою чергу ОББ „В.Усова 37 звернулось до виконавчого комітету із заявою про прийняття рішення, щодо надання дозволу на заміну особового рахунку в квартирі 30 на вулиці В.Усова 37.

09.11.2017 року керівнику ОСББ „В.Усова 37 від виконавчого комітету надійшов лист із зазначенням, що ОСОБА_8 не має право на користування квартирою 30 на вулиці В.Усова 37, оскільки не перебуває у шлюбі з ОСОБА_10, яка за рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 03.07.2017 року визнано такою, що втратила право користування цією квартирою(а.с.14)

Як вбачається з матеріалів справи, свідчень свідків ОСОБА_15,ОСОБА_12, ОСОБА_13, позивач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.35), однак постійно з 1995 року як член сімї ОСОБА_8 проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, вела з ним спільне господарство і проживає по цей час після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 та сплачує комунальні послуги.

Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Таким чином, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали: разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (ч. 1,2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не буде іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 (у0009700-96) "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, визнається житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно до п. 6 ;an=843060">ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" гарантує громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, свободу пересування та вільний вибір місця проживання на її території. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Право на вільний вибір місця проживання закріплено ст. 13 Загальної декларації з прав людини, якою встановлено, що кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах держави. Статтею 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав і основних свобод, якій гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї, встановлено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Згідно до Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожному, хто законно перебуває на території і будь-якої держави, належить право на вільне пересування і свободи вибору місця проживання в межах цієї території. Вважаю, що реєстрація місця проживання чи місця перебування або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_8 вселився в квартиру як член сімї наймача ОСОБА_10 у 1984 році на законних підставах і з того часу та після розірвання шлюбу з ОСОБА_10 постійно проживав в квартирі до дня своєї смерті, то відмова виконавчого комітету Нікопольської міської ради йому у переоформленні особового рахунку на квартиру АДРЕСА_5 є незаконною і такою, що порушує його права на користування житловим приміщенням, так як якщо особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК України, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї, до того ж його колишня дружина визнана за рішенням суду такою, що втратила право користування зазначеною квартирою у звязку з не проживанням в квартирі з 1992 року, а всі витрати по утриманню та оплаті комунальних послуг з 1992 року ніс ОСОБА_8 до дня своєї смерті.

Також незаконними є дії виконавчого комітету Нікопольської міської ради і щодо відмови в наданні дозволу на зміну договору найму (особового рахунку) на ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_6, оскільки вона з1995 року була членом сімї ОСОБА_8, який за свого життя мав право на користування цією квартирою на законних підставах як наймач, а його колишня дружина ОСОБА_10 визнана такою, що втратила право користування цією квартирою за рішенням суду. ОСОБА_3 постійно з ОСОБА_8 у спірній квартирі проживала та вела спільне господарство, сплачувала і сплачує після його смерті комунальні послуги, а відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для відмови їй у визнанні права користування жилим приміщенням , оскільки вона там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача приміщення на законних підставах. При цьому суд зазначає, що позивач не має іншого житла для проживання, не зареєстровано за нею і будь-які права власності на житло, що підтверджується матеріалами справи (а.с.90,93).

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З урахування встановлених обставин справи , для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за можливе визначити спосіб захисту прав позивача саме визнавши протиправними дії виконавчого комітету Нікопольської міської ради щодо ненадання дозволу на зміну договору найму (особового рахунку) на ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_6., що не суперечить загальній спрямованості обставин викладених в позові та вимог позивача у цій частині та визнати за ОСОБА_3 право на користування квартирою 30 в будинку 37 по вулиці В. Усова в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Щодо вимог позивача про визнання дій виконавчого комітету Нікопольської міської ради у наданні дозволу на приватизацію квартири, то суд зазначає, що в судовому засіданні встановлено, що із такою заявою позивач до відповідача не зверталась, а тому такі вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про зобовязання КП „МЖТІ Нікопольської міської ради укласти договір найму на квартиру 30 за адресою м. Нікополь, вул. В.Усова,буд. 37, то суд з урахуванням того, що КП „МЖТІ заборонено на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольського міської ради від 27.03.2013 року №278 здійснювати без відповідного рішення виконкому зміну договору найму(особових рахунків) на інших осіб в неприватизованих квартирах державного житлового фонду, вважає за можливе визначити спосіб захисту прав позивача саме зобовязавши виконавчий комітет Нікопольської міської ради прийняти рішення щодо надання згоди КП „МЖТІ укласти з ОСОБА_3 договір найму квартири АДРЕСА_7, що не суперечить загальній спрямованості обставин викладених в позові та вимог позивача у цій частині.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача виконавчого комітету Нікопольської міської ради слід стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 64,65 ЖК України, ст.ст. 2,5,10,12,76-82 ,141, 258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН, проживає 53200,АДРЕСА_1) задовольнити частково.

Визнати дії виконавчого комітету Нікопольської міської ради (, місцезнаходження 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів,3) протиправними щодо ненадання дозволу на зміну договору найму (особового рахунку) на ОСОБА_16 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН, проживає 53200,АДРЕСА_1) за адресою АДРЕСА_6.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН, проживає 53200,АДРЕСА_1) право на користування квартирою 30 в будинку 37 по вулиці В. Усова в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Зобовязати виконавчий комітет Нікопольської міської ради (, місцезнаходження 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів,3) прийняти рішення щодо надання згоди КП „МЖТІ укласти з ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН, проживає 53200,АДРЕСА_1) договір найму квартири АДРЕСА_7.

В іншому відмовити.

Стягнути з виконавчого комітету Нікопольської міської ради (, місцезнаходження 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів,3) на користь ОСОБА_3 сплачений (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН, проживає 53200,АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп.( сімсот чотири грн. 80 коп.)

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 12.06.2018 року.

Суддя: ОСОБА_1