АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4233/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м. Київ

Справа № 753/3039/18

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_4

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 представника ОСОБА_2,

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року, постановлену суддею Мицик Ю.С. в приміщенні Дарницького районного суду м.Києва,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 21 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою, адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що ухвала постановлена з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Зокрема зазначав про те, що у суду не було підстав вимагати у сторони позивача оформлення поданих до суду документів у відповідності до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року. З цього приводу ним у оновленій редакції позовної заяви повідомлено суду, що адреса місця проживання відповідача позивачу невідома. В первинній позовній заяві зазначалась остання відома адреса місця проживання відповідача, також він уточнив, що в зазначеній, як остання відома адреса, відповідач не проживає і адреса його місця проживання невідома.

Відповідно до ч.2 ст. 1 Конвенції на яку посилається суд першої інстанції, зазначено, що Конвенція не застосовується, якщо адреса особи, якій необхідно вручити документ невідома.

Зазначав, що зазначення адреси місця проживання або місця знаходження відповідача не ставиться законодавством в залежність від їх відомості позивачу.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 травня 2018 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою судді Апеляційного суду м.Києва визначено підсудність матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, Дарницькому районному суду м.Києва /а.с.2/.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, оскільки заява не відповідала вимогам ст.177 ЦПК України, а саме: відсутні посилання чи всі докази позивачем подано до суду, не сплачено судовий збір.

Крім цього, в ухвалі суддя зазначила про те, що відповідач проживає та є громадянином Федеративної Республіки Німеччини, а тому позивачу слід надати в двох екземплярах належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на офіційну мову згідно Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року або одну з офіційних мов запитуваної держави для вручення їх відповідачу /а.с.10-12/.

15 березня 2018 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, направив через засоби поштового зв'язку до суду позовну заяву з усуненням недоліків, до якої додав квитанцію про сплату судового збору. В позовній заяві посилався на те, що адреса місця проживання та знаходження відповідача невідомі, а в первинній позовні заяві зазначалася остання відома адреса місця проживання, за якою відповідач не проживає та не перебуває.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 21 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто позивачу /а.с.18-19/.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не в повному обсязі усунуті недоліки зазначені в ухвалі суду від 23 лютого 2018 року, оскільки представником позивача не надано копію позовної заяви та додатків до неї, з перекладом на мову відповідача, який є громадянином Федеративної Республіки Німеччина, для вручення позовних матеріалів через Міністерство юстиції України.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Процесуальні вимоги до змісту позовної заяви визначені ч.2 ст. 175 ЦПК України.

Законодавче регулювання мови судочинства та офіційне застосування державної мови в цивільному судочинстві врегульовано Законом України «Про судоустрій та статус суддів» (ст. 12), а також ст. 9 ЦПК України.

Згідно з цими нормами, цивільне судочинство здійснюється державною мовою. Особи, які беруть участь у справі і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, у порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом України, мають право робити заяви, давати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку визначеному цим Кодексом.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, суддя, не врахував, що застосування вимог ст. 185 ЦПК України можливе лише у випадку, коли позовна заява не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 175 ЦПК України, і ці вимоги щодо форми і змісту позовної заяви є вичерпними.

Відповідно до ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про міжнародне приватне право», цей Закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Розділом ХІ ЦПК України визначено порядок провадження у справах за участю іноземних осіб.

Так, відповідно до ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_2 постановлена з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а тому підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 369, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 21 березня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус