Справа № 368/1101/18
Провадження № 2/368/490/18
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"11" вересня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кагарлицької міської ради (м.Кагарлик, вул.Героїв Небесної Сотні - 1) про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 30.11.2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою.

Відповідач не визнає того, що він є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, а тому з часу розірвання шлюбу і по тепер ніякої участі у вихованні та утримання свого сина не приймає, не цікавиться його станом здоров'я, його життям, ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. 06.06.2018 року відповідач в добровільному порядку дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо сина ОСОБА_4.

А тому позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала і суду пояснила, що діти проживають разом з нею. Відповідач сином не визнає, а тому жодних обов'язків як батько не виконує, аліменти не сплачує, життям дитини не цікавиться.

Відповідач в судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомив, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивачки суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Представник виконавчого комітету Кагарлицької міської ради як орган опіки та піклування проти позову не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 03.02.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі. 30.11.2010 року згядно рішення Кагарлицького районного суду Київської області шлюб між ними було розірвано і вони стали проживати окремо.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою.

Відповідач ще до розірвання шлюбу дочку ОСОБА_3 визнавав своєю донькою, що стосується сина ОСОБА_4 то відповідач не вважав себе його батьком.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 04.06.2013 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання обох дітей, але відповідач категорично заперечує і відмовляється сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4, що стверджується довідкою-рахунком про стан заборгованості по аліментах, яка видана Кагарлицьким районним відділом ДВС від 18.06.2018 року.

06.06.2018 року ОСОБА_2 в добровільному порядку дав згоду на розбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується заявою про згоду батька на позбавлення його батьківських прав щодо його дитини зареєстрованою в реєстрі за № 942.

Згідно висновку за №3 від 17.07.2018 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Кагарлицької міської ради про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, стосовно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 не виховує сина, від моменту розлучення він взагалі ним не цікавиться, ніяким чином не піклується про нього, не проявляє заінтересованість в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров»я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом та лікуванням, а це в свою чергу негативно впливає на його фізичний розвиток, не спілкується з сином, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти - створились умови, які шкодять інтересам сина. Сплачувати аліменти на утримання сина відмовляється.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

А тому суд вважає, що відповідач ухиляється від виховання сина, свідомо нехтує своїми обов'язками, що підтверджується відсутністю серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов»язків.

Дане стверджується копіями рішення Кагарлицького районного суду про розірвання шлюбу, свідоцтва про народження, заявою про згоду батька на позбавлення його батьківських прав щодо його дитини, висновком органу опіки та піклування Кагарлицької міської ради від 17.07.2018 р. № 1074/02-19 про доцільність позбавлення батьківських прав, довідкою про те, що син ОСОБА_4 перебуває на утриманні позивачки, довідкою - розрахунком про стан заборгованості по аліментах від 18.06.2018 року № 8704.

Таким чином, діючи виключно в інтересах дитини, а також те, що відповідач ухиляється від обов'язку щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, чим завдає йому сильних моральних переживань та страждань, завдає шкоди його психологічному здоров'ю, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 164, 165, 166, 167, 180-182 Сімейного Кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Позбавити ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.к. НОМЕР_1) батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, жит. (АДРЕСА_1).

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст.. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 30 днів.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14.09.2018 року.

ССуддя:Т.Є. Іванюта