Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2018 Справа №607/1551/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Дзюбич В.Л.

за участю секретаря судового засідання Зубко О.Я.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частини будинковолодіння та земельної ділянки, що перебувають у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про виділ йому в натурі частини будинковолодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 та перебувають у спільній частковій власності сторін В обґрунтування позову зазначив, що йому належить на праві власності 2/3 ідеальні частини вказаного будинковолодіння, а відповідачу відповідно 1/3 частина. На даний час між ними виникають непорозуміння і вони не можуть досягнути згоди щодо порядку користування та володіння будинком з надвірними побудовами та спорудами та земельною ділянкою для його обслуговування, що належать їм на праві спільної часткової власності, а тому позивач має право на виділ в натурі його частки із вказаного майна. Із врахуванням наведеного просить виділити йому в натурі в рахунок належних йому 2/3 ідеальних частин будинковолодіння по вул. АДРЕСА_1 житлові кімнати 1-2 та 1-3 площею 15.3 кв.м. кожна, 2/3 цегляної літньої кухні з підвалом «Б», 2/3 цегляного хліву «В», залишивши у спільному користуванні із відповідачем кухню 1-5 площею 10,2 кв.м, тамбур І площею 6,2 кв.м., коридор 1-1 площею 7,7 кв.м., цегляну вбиральню «Г», огорожу, вимощення. Також просить виділити йому у власність в натурі 2/3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 0,0800 га.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять провести поділ будинковолодіння та земельної ділянки в натурі у відповідності до варіанту №2 висновку комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1201/1248/17-2 від 19.03.2018 року (додатки №3 та №6). Вказали, що запропонований варіант поділу не погіршує прав відповідача ОСОБА_3, частка якої збільшується, а позивач в свою чергу відмовляється від присудження йому компенсації вартості частини майна в результаті відступу від ідеальних часток та збільшення частки ОСОБА_3 на 36438 грн.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні 28.09.2017 року відносно позову заперечила та суду пояснила, що на даний час вона та її сини у спірному будинковолодінні не проживають понад чотири роки. На даний час у будинку проживає позивач та їхня мати ОСОБА_4, яка займає одну із кімнат, які позивач просить виділити у власність йому, а тому вважає, що запропонований позивачем варіант поділу будинку погіршить їхні житлові умови, оскільки у користування їй, її двом синам та матері буде виділена лише одна кімната. У судове засідання 30.08.2018 року відповідач не з»явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є матір»ю сторін по справі. Після смерті свого чоловіка вона на прохання сина, відписала йому свою частку житлового будинку по АДРЕСА_1 Також у будинку проживала її донька ОСОБА_3 разом із двома синами, однак на протязі останніх чотирьох років вони проживають окремо. На даний час вона займає одну із житлових кімнат, яку просить виділити йому позивач.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він є сином відповідача ОСОБА_3 Разом з матір»ю та братом вони проживали у будинку бабусі по АДРЕСА_1 Після того як туди перейшов проживати позивач, у них виникали конфлікти та непорозуміння, а тому на протязі останніх чотирьох років, вони у вказаному будинку не проживають. На даний час їхня кімната зачинена там інколи ночує його брат, а одну із кімнат, яку просить виділити йому позивач займає їхня бабуся ОСОБА_4

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивачу ОСОБА_1 у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю., за реєстром №2-652 належить на праві власності 2/3 частки житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1. На земельній ділянці розташований цегляно-кам»яний житловий будинок з прибудовою і підвалом, позначений в плані під літ. «А», загальною площею 79,2 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., цегляна літня кухня з підвалом під літ. «Б», цегляний хлів під літ. «В», цегляна вбиральня під літ. «Г» огорожа дерево1,2, вимощення асфальт І.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю., за реєстром №2-656 ОСОБА_1 належить на праві власності 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0800 га, яка розташована на території АДРЕСА_1

Право власності на вказане майно зареєстроване за позивачем ТзОВ Тернопільське РГБТІ 28.01.2010 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25162878 .

1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та 1/3 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0800 га, яка розташована за вказаною адресою належать відповідачу ОСОБА_3 відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. 30.12.2009 року за реєстром №2-644, №2-648.

У відповідності до технічного паспорту, виданого Тернопільським РГБТІ 04.09.2009 року будинковолодіння АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку «А» площею 91,50 кв.м, тамбура «а», площею 8,40 кв.м., підвалу «пд.» площею 10,40 кв.м., сходів «сх.», літньої кухні «Б» площею 26,90 кв.м., підвалу «пд.» площею 17,0 кв.м., сараю «В» площею 21,3 кв.м, вбиральні «Г» площею 1,6 кв.м, огорожі 1 площею 23,0 кв.м., хвіртки 2, вимощення асфальтного І. Житловий будинок «А» складається із: підвалу «пд.» площею 5,4 кв.м, тамбура ІІ площею, 6,2 кв.м, коридора 1-1 площею 7,7 кв.м, житлової кімнати 1-2 площею 15,3 кв.м, житлової кімнати 1-3 площею 15,3 кв.м, житлової кімнати 1-4 площею 19,1 кв.м, кухні 1-5 площею 10,2 кв.м. Загальна площа будинку становить 79,2 кв.м, житлова 49,7 кв.м.

Як встановлено судом, між сторонами по справі виник спір щодо порядку користування та володіння житловим будинком та земельною ділянкою, які належать їм на праві спільної часткової власності.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

В силу ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», передбачено, що у справах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток із присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якої зменшилась.

Крім того, в абз. 4 п. 7 та п. 8 Постанови № 7 розяснено, що при поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

У відповідності до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Відповідно до ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільні власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності(спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності(спільна сумісна власність).

Згідно ч.ч.1,3 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки- вимагати відповідної компенсації.

У відповідності до ч.4 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Статтею 79-1 ЗК України передбачено можливість формування земельної ділянки шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення.

За умовами ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Верховний Суд України 13 квітня 2016 року при розгляді цивільної справи №6-253цс16 висловив правову позицію, згідно якої при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

За результатами проведеної за ухвалою суду комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1201/1248/17-22 від 19.03.2018 року, запропоновано три варіанти виділу в натурі із врахуванням варіантів поділу між співвласниками житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1

У відповідності до варіанту №1 висновку(додаток №5) при виділі в натурі житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 переходять житлові кімнати 1-2 та 1-3 площею15,3 кв.м. кожна, ОСОБА_3 -житлова кімната 1-4 площею 19,1 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню1-5 площею 10,2 кв.м, тамбур ІІ площею 6,2 кв.м., коридор 1-1- площею 7,7 кв.м., цегляну вбиральню «Г», огорожу, вимощення асфальт. При цьому відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 2/3 житлового будинку частка становить 69/100 і більша від належної частки на 12045 грн. ; для співвласника 1/3 частини житлового будинку частка становить 31/100 і менша від належної на 12045 грн.

Згідно варіанту №2 експерта(додаток №6) при виділі в натурі житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 з врахуванням часток сторін у справі 2/3 і 1/3 без надання у спільне користування приміщень у власність позивача ОСОБА_1 переходять житлова кімната 1-2 площею 15,3 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 15,3 кв.м, літня кухня «Б», сарай «В», вбиральня «Г», підвал «пд.» , 2/3 частини огорожі 1. У власність відповідача ОСОБА_3 переходить житлова кімната 1-4 площею 19,1 кв.м, тамбур І площею 6,2 кв.м, коридор 1-1 площею 7,7 кв.м, кухня 1-5 площею 10,2 кв.м, підвал «пд.», сходи «сх.», 1/3 частини огорожі 1, хвіртка 2, вимощення І. При вказаному варіанті виділу відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 2/3 частини житлового будинку частка становить 59/100 і менша від належної частки на 36438 гривень% для співвласника 1/3 частки житлового будинку частка становить 41/100 і більша від належної частки на 36438 гривень.

Згідно варіанту №3 висновку експерта(додаток №7) при виділі в натурі житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 з врахуванням часток сторін у справі 2/3 і 1/3 без надання у спільне користування приміщень у власність позивача ОСОБА_1 переходять житлова кімната 1-2 площею 15,3 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 19,1 кв.м, літня кухня «Б», сарай «В», вбиральня «Г», підвал «пд.» , 2/3 частини огорожі 1. У власність відповідача ОСОБА_3 переходить житлова кімната 1-2 площею 15,3 кв.м, тамбур І площею 6,2 кв.м, коридор 1-1 площею 7,7 кв.м, кухня 1-5 площею 10,2 кв.м, підвал «пд.», сходи «сх.», 1/3 частини огорожі 1, хвіртка 2, вимощення І. При вказаному варіанті виділу відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 2/3 частини житлового будинку частка становить 31/50 і менша від належної частки на 21194 гривен; для співвласника 1/3 частки житлового будинку частка становить 19/50 і більша від належної частки на 21194 гривень.

При варіантах №1 та 2 поділу частка відповідача ОСОБА_3 є більшою на 2,53 кв.м. і становить 38% при необхідних 33%, а згідно варіанту №3 є меншою на 1,27 кв.м. і становить 31% при необхідних 33%, однак відповідачу переходить приміщення кухні.

Виходячи з наведеного поділ відображають варіанти №2 і 3 при яких відсутні приміщення спільного користування і співвласникам є можливість влаштувати відокремлену одноквартирну квартиру у двохквартирному будинку, виходячи з умови їх заселення однією сім»єю.

Експертом запропоновано також три варіанти поділу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,0800 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та перебуває у спільній частковій власності сторін у справі. Варіант №1(додаток №2) передбачає виділення ОСОБА_1 у власність частину земельної ділянки площею 0,0460 га, ОСОБА_3 частину земельної ділянки площею 0,0230 га, залишивши у спільному користуванні земельну ділянку площею 0,0110 га. У відповідності до варіанту №2(додаток №3) позивачу слід виділити земельну ділянку площею 0,0533 га, відповідачу-земельну ділянку площею 0,0267 га. Варіант №3(додаток №4) передбачає виділення сторонам частин земельної ділянки аналогічної площі, однак іншої конфігурації.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що між сторонами існує спір, щодо порядку користування майном, що належить їм на праві спільної часткової власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення, а тому слід виділити ОСОБА_1 в натурі в рахунок належних йому 2/3 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 та 2/3 ідеальних частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,0800 га кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за вказаною адресою та визнати за ним право власності на 59/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 а саме: житлову кімнату під номером 1-2 площею 15,3 кв.м., житлову кімнату під номером 1-3 площею 15,3 кв.м, літню кухню під літерою «Б», сарай під літерою «В», вбиральню під літерою «Г», підвал під літерою «пд.», 2/3 частини огорожі та частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0533 га у відповідності до варіанту №2 поділу житлового будинку та варіанту №2 поділу земельної ділянки комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1201/1248/17-22 від 19.03.2018 року (додатки №3 та №6). Право спільної часткової власності ОСОБА_1 на вказаний житловий будинок та земельну ділянку-припинити. При цьому суд приймає до уваги те, що при проведенні поділу будинковолодіння та земельної ділянки у відповідності до вказаного варіанту частка відповідача ОСОБА_3 у будинковолодінні збільшується на 36438 гривень і становить 41/100, а позивач відмовляється від стягнення на його користь грошової компенсації у зв»язку зі зменшенням належної йому частки.

Судові витрати у справі покласти на сторін у понесених ними розмірах.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 321, 355, 356, 358, 364,377 ЦК України, ст.ст. 79-1,86, 88, 120 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -задовольнити.

У порядку поділу спільного майна виділити у власність ОСОБА_1 (проживає АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) в натурі 59/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 а саме: житлову кімнату під номером 1-2 площею 15,3 кв.м., житлову кімнату під номером 1-3 площею 15,3 кв.м, літню кухню під літерою «Б», сарай під літерою «В», вбиральню під літерою «Г», підвал під літерою «пд.», 2/3 частини огорожі та визнати право приватної власності на вказане майно за ОСОБА_9.

У порядку поділу спільного майна виділити у власність ОСОБА_1 (проживає АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) в натурі частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0533 га у відповідності до варіанту №2 поділу земельної ділянки комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1201/1248/17-22 від 19.03.2018 року (додаток №3) та визнати право приватної власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1(проживає АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею, 0,0800 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич