Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
05 вересня 2018 року
справа № 461/9826/15-ц
провадження № 61-5075св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (головуючого), Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В.П. (суддя-доповідач), касаційну скаргу Львівського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» задовольнив. Рішення апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2016 року скасував, рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2015 року залишив в силі.
Не можу погодитися із таким рішенням колегії суддів з наступних причин.
1. Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин.
Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення: природа правочину; права та обов'язки сторін; властивості і якості речі, які значно знижують її цінність; властивості і якості речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням (абзац 2 частини першої статті 229 ЦК України).
2. Обман має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину.
3. У рішенні апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2016 року зроблено висновок, що: «обман має місце в тому випадку, якщо він стосується обставин, які мають істотне значення, тобто, обставини щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків встановлених законом. За таких обставин, підроблення ОСОБА_6 довідки про доходи, не може бути підставою недійсності оспорюваного договору, оскільки така обставина стосується його фінансового стану та мотиву правочину. Окрім того, за умовами договору можливість проведення компенсації ставиться в залежності від сукупного середньомісячного доходу сім'ї (п. 2.4.1 Договору). Також судом встановлено, що середномісячний дохід всіх членів сім'ї ОСОБА_6 із всіх видів доходу, з врахуванням шестимісячного періоду (квітень-вересень 2012 року) до моменту укладення Договору склав 8716 грн, що є достатнім для укладення Примірного договору на часткову компенсацію процентів за Кредитом, що надається Позичальнику на будівництво (реконструкцію) або придбання Житла».
Тобто, апеляційний суд зробив правильний висновок, що підроблення довідки про доходи, в розумінні статті 230 ЦК України не відноситься до обстави, що мають істотне значення.
4. Тому колегії суддів слід було касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2016 року без змін.
Суддя В. І. Крат