АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/9162/17 Номер провадження 22-ц/786/983/18Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Гальонкіна С.А.

З участю секретаря судового засідання: Колодюк О.П.,

апелянта ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

заявника ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання судового наказу, виданого 05 січня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука у цивільній справі №524/9162/17 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 коштів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2018 року, постановлену у період часу з 08:53:26 год. по 08:59:39 год. під головуванням судді Нестеренка С.Г.,-

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В лютому 2018 року ОСОБА_2. звернувся до суду з заявою, у якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий 05 січня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 коштів на утримання малолітньої дитини.

Підставами звернення з заявою вказував на те, що при видачі судового наказу судом не було встановлено обставини, які мають істотне значення для її вирішення, а саме6 не було встановлено те, що малолітня дитина, на утримання якої стягнуті кошти із заявника на користь ОСОБА_4 проживає за однією адресою разом зі стягувачем і боржником, і перебуває на утриманні обох батьків в рівних частинах.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання судового наказу, виданого 05 січня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука у цивільній справі №524/9162/17 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 коштів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

короткий зміст вимог апеляційної скарги:

З даною ухвалою не погодився ОСОБА_2 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що суд допустив порушення застосування норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального прав, а також неповно встановив обставини справи.

Зокрема, наголошує на тому, що розгляд справи здійснений суддею, якому з обєктивних підстав заявлено відвід. Справу розглянуто за відсутності апелянта та за відсутності належним чином його повідомлення.

Підставами для відводу вказує на те, що для отримання правової допомоги з питань, повязаних з розглядом цієї справи, апелянт звертався до адвоката ОСОБА_6, яка являється дружиною головуючого судді.

Факт наявності відносин вважає, що може бути підтвердженим неодноразовими телефонним розмовами, які мали місце 19 грудня 2017 року, 20 грудня 2017 року, 08 лютого 2018 року та 18 січня 2018 року

Відсутність договору з адвокатом ОСОБА_6 пояснює тим, що він був складений в одному примірнику, який залишився у адвоката. Кошти із розрахунку за майбутню роботу також не сплачувалися.

Вказує на те, що суд не взяв до уваги наявність між сторонами спору щодо участі кожного з них в утриманні спільної доньки, внаслідок чого питання про стягнення аліментів має вирішуватися виключно в порядку позовного провадження.

Заперечує проти висновку суду в частині невірно обраного ним способу захисту своїх прав.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що 05 січня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука видано судовий наказ, згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2017 року і до стягнення дитиною повноліття.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Відмовляючи у задоволенні заяви, місцевий суд виходив з того, що підстави для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду, є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково , або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з роз'ясненнями, наданими ВССУ у п. 5 Узагальнень «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, виконавчий лист ще не виконаний.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов'язку) та процесуально-правові (обставини, що свідчать про помилкову видачу виконавчого листа).

Судом встановлено, що відповідне виконавче провадження в Автозаводському ВДВС ГТУЮ у Полтавській області щодо виконання судового наказу не відкрито.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема містить глава 50 розділу І Книги пятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Судом встановлено, що сторони не укладали у нотаріальному порядку договір про порядок та способи утримання і виховання дочки. Зобовязання батька та матері щодо утримання малолітньої ОСОБА_7 не були припинені.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Судовий наказ, який було видано 05 січня 2018 року, за змістом та порядком оформлено у відповідності до вимог ст. 168 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Доводи апелянта з приводу обґрунтованості його заяви про відвід головуючого не підтверджуються наявними у справі доказами, оскільки не містять даних щодо існування договірних правовідносин між заявником ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_6 щодо отримання правової допомоги, консультацій саме з приводу правовідносин у цій справі.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України, яка розглянута судом та ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 квітня 2018 року оспорюваний судовий наказ скасовано.

Щодо доводів апелянта про невірність висновків місцевого суду в частині невірного обрання ним способу судового захисту суд апеляційної інстанції зазначає, що з судового рішення вбачається, що основною підставою для відмови в задоволені заяви є недоведеність вимог заявника щодо підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Дійсно в судовому рішенні місцевий суд зазначив про належні способи судового захисту та зазначив, що в даному випадку ОСОБА_2 обрано невірний його спосіб.

Суд апеляційної інстанції вважає, що за своїм змістом вказаний висновок місцевого суду носить розяснювальний, а не категоричний характер.

Зокрема суд розяснив, що в разі незгоди особи із судовим наказом про стягнення аліментів особа має право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру (чи звільнення від спати) аліментів.

Разом з тим у відповідності з вимогами ст.16 ЦПК України та ст. 4, 5 ЦПК України особа вправі самостійно обирати спосіб захисту порушеного права.

В даній ситуації ОСОБА_2 має право вибору способу свого захисту, шляхом звернення до суду і з цією заявою, де заявлені вимоги про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Однак наявність невірного висновку місцевого суду в цій частині, не вплинула на висновки апеляційного суду щодо правомірності судової ухвали про відмову в задоволенні заяви загалом.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2018 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені апелянтами судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.1, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_8 /підпис/ ОСОБА_9

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області : ОСОБА_1