У Х В А Л А

10 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 333/2242/16-ц

Провадження № 14-401 цс 18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом ОСОБА_3 (далі також - позивач) до Публічного акціонерного товариства (далі також - ПАТ) «Завод залізобетонних конструкцій № 1» (далі також - відповідач), третя особа без самостійних вимог - Профспілкова організація ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10 травня 2017 року та

в с т а н о в и л а:

4 травня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом і з урахуванням заяви від 26 вересня 2016 року просив:

- визнати незаконним і скасувати наказ № 39-к від 4 квітня 2016 року про звільнення позивача з посади виконавчого директора;

- поновити позивача на посаді виконавчого директора;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення - і по день ухвалення рішення у справі.

Мотивував тим, що з травня 2012 року по 4 квітня 2016 року працював у відповідача на різних посадах, а з 28 серпня 2012 року - на посаді виконавчого директора. 27 жовтня 2014 року Господарський суд Запорізької області ухвалою призначив керуючим санацією у справі № 5009/2987/12 про банкрутство відповідача ОСОБА_4, з яким у позивача виникли неприязні стосунки. Зазначав, що відповідач наказом № 12 від 3 лютого 2016 року нібито з метою оптимізації структури управління вирішив скоротити низку посад, зокрема і посаду позивача. Того ж дня позивача проінформували про його подальше звільнення та запропонували вакантну посаду бухгалтера, від якої той відмовився. Вважав звільнення 4 квітня 2016 року незаконним і таким, що проведене з грубим порушенням норм трудового законодавства, оскільки: відповідач техніко-економічне обґрунтування скорочення посад не погодив з профспілковим комітетом; скорочення штату мало фіктивний характер; остаточний розрахунок з позивачем проведений з порушенням вимог статті 116 Кодексу законів про працю України.

20 березня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя ухвалою закрив провадження у справі.

Мотивував тим, що у провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 5009/2987/12 про банкрутство відповідача. З огляду на це суд вважав, що вимоги про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу слід вирішувати у межах справи про банкрутство.

10 травня 2017 року Апеляційний суд Запорізької області постановив ухвалу, якою залишив без змін ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача мають розглядатися у межах справи про банкрутство відповідача, а не за правилами цивільного судочинства.

29 травня 2017 року позивач звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою. Просить скасувати постановлені у справі ухвали та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Вказує на порушення судами норм процесуального права.

Мотивує тим, що справа про банкрутство відповідача порушена 8 серпня 2012 року, а до 19 січня 2013 року Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачав обов'язкового розгляду спорів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі посадових або службових осіб боржника у господарському провадженні. Стверджує, що справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати, і їх слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Звертає увагу на те, що таку позицію висловлював Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 709/0/4-13 від 7 травня 2013 року. Вказує, що провадження у справі було відкрите Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 8 липня 2016 року, і до 20 березня 2017 року цей суд вивчав доводи сторін, докази, встановлював обставини справи. А тому оскаржені ухвали є такими, що перешкоджають подальшому розгляду справи й обмежують право позивача на її розгляд у розумний строк.

14 червня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрив касаційне провадження.

12 липня 2017 року відповідач подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просить залишити її без задоволення. Мотивує тим, що суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про необхідність вирішення вимог позивача у межах справи про банкрутство за правилами господарського судочинства.

8 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ призначив справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс (далі - ЦПК) України викладений у новій редакції.

30 липня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до судового розгляду.

15 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З огляду на те, що позивач оскаржує ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10 травня 2017 року з підстав порушення правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, справа розглядатиметься Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1», третя особа без самостійних вимог - Профспілкова організація Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10 травня 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 3 жовтня 2018 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкЛ. М. Лобойко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. В. БританчукЛ. І. Рогач
В. І. ДанішевськаО. М. Ситнік
О. С. ЗолотніковО. С. Ткачук
О. Р. КібенкоВ. Ю. Уркевич
В. С. КнязєвО. Г. Яновська