Справа № 626/1850/18
Провадження № 6/626/124/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2018 року

Красноградський районний суд Харківської області ускладі:головуючого -судді КонстантиновД.С., за участю секретаря Краєвої А.Г., розглянувши увідкритому судовому засіданні заяву заступника начальника Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду №2-505/01 від 06.03.2001 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Красноградського районного суду Харківської області надійшла заява заступника начальника Красноградського РВ ДВС Головного територіальног управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1Г про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення Красноградського районного суду №2-505 від 06.03.2001 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки Валерії, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімума дохода громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.02.2001 року.

Підставою для звернення є заява стягувача ОСОБА_3 про відмову від виконання вищевказаного судового рішення про стягнення аліментів.

Заступник начальника Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 не зявився, в заяві просить розглядати без його участі.

До суду боржник та стягувач не зявилися, причини неявки не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмові формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Суд має право відмовити у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення з підстав, визначених ст.206 цього Кодексу, а саме якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від№2-505 від 06.03.2001 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки Валерії, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімума дохода громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.02.2001 року.

Виконавчий лист за даним рішенням перебуває на виконанні у Красноградському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Також із матеріалів справи вбачається, що стягувач ОСОБА_3 відмовляється від примусового виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відмова стягувача від примусового виконання не суперечить закону і не порушує прав чи свобод інших осіб, в тому числі прав дитини, яка на даний час є повнолітньою.

На підставі ст. 39 Закону України Про виконавче провадження та керуючись ст. ст. 434 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву заступника начальника Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, про визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення- задовольнити.

Прийняти відмову стягувача ОСОБА_3 від примусового виконання рішення Красноградського районного суду Харківської області від 06.03.2001 року по цивільній справі №2-505 від 06.03.2001 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки Валерії, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімума дохода громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.02.2001 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя