Справа № 466/5672/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/942/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника третьої особи - Снєди П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 06 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс», Львівської міської ради, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс», про скасування ухвали Львівської міської ради та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2018 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.08.2017 року, у виді заборони Львівській міській раді до закінчення розгляду справи вчиняти дії на виконання оскаржуваної ухвали №2128 від 29.06.2017 року «Про затвердження ТзОВ «Резерв Плюс» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1» в частині укладення договору оренди земельної ділянки площею 1,4804 га (у тому числі площею 0,1945 га у межах червоних ліній з обмеженнями без права будівництва та посадки багаторічних насаджень) на АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) із ТзОВ «Резерв плюс».

Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_3, просить її скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача або його представника про два останні судові засідання, а тому підстав для залишення позову без розгляду не було. Зазначає, що проставлення на поштовому повідомленні про вручення судової повістки, адресованому позивачеві за вказаною ним адресою: АДРЕСА_3, відмітки у графі «вручено» та підписання прізвищем «Кошовська» не можна вважати належним повідомленням позивача, оскільки відомостей про те, що вказана особа є членом сім'ї позивача або його представником немає.

Крім цього, зазначає, що його представник - ОСОБА_4 подавала клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 16.01.2018 року, у зв'язку хворобою, і відомостей про належне її повідомлення про наступне судове засідання, призначене на 06.02.2018 року, в матеріалах справи теж немає. Звертає увагу на те, що і 06.02.2018 року його представник ОСОБА_4 не змогла б з'явитись у судове засідання, оскільки перебувала у Нововолинській центральній міській лікарні і їй встановлено діагноз: гостре респіраторне захворювання, та видано листок непрацездатності про звільнення від роботи до 08.02.2018 року.

Апелянт також зазначає, що в тексті виявленої ним судової повістки, яка була адресована учасникам справи, вказана дата судового засідання - 02.03.2018 року, а не 06.02.2018 року.

В судове засідання апеляційного суду апелянт (позивач) ОСОБА_3 повторно не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку, шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням про вручення на відому суду та вказану позивачем адресу місця його проживання: АДРЕСА_3, а також на адресу зареєстрованого місця його проживання: АДРЕСА_2, які повернулись до суду з відмітками «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення» та «через не запит» (а.с.16, 20, 30, 31 т.2), однак, апелянт відповідно до вимог ст.131 ЦПК України заяв про зміну місця свого проживання (перебування) та про наявність засобів телефонного зв'язку до апеляційного суду не подавав і в матеріалах справи такі відомості відсутні, представник позивача - ОСОБА_4 після відкладення розгляду справи за її клопотанням (а.с.4 т.2), про час, дату та місце розгляду справи на 04.09.2018 року була належним чином повідомлена, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення їй 15.08.2018 року судової повістки (а.с.29 т.2), а тому, з урахуванням наведеного й вимог частини п'ятої статті 130 ЦПК України про те, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі, апелянт (позивач) ОСОБА_3 вважається належним чином повідомленим і, відповідно до вимог ст.372 цього Кодексу, справу розглянуто апеляційним судом у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з вимогами процесуального закону, повторною визнається неявка позивача в судове засідання два рази поспіль.

Статтею 128 ЦПК визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов'язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Відповідно до вимог ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше, ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Частиною сьомою статті 128 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема: день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 130 (ч.ч.1,2) ЦПК України передбачено, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч.4 ст.130 ЦПК).

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч.5 ст.130 ЦПК).

За вимогами частини першої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_3 вказав адресу для кореспонденції: АДРЕСА_3, і заяви з повідомленням про іншу (нову) адресу до суду першої інстанції не подавав та про наявність у нього засобів зв'язку суд не повідомляв.

Про час, дату та місце судового засідання, призначеного на 16.01.2018 року, позивача було повідомлено шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за вказаною ним адресою: АДРЕСА_3, розписка з відміткою про «вручення» якої 30.12.2017 року «уповноваженому» «ОСОБА_6» повернулась до суду (а.с.101 т.1), однак, позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився і про причини неявки суд не повідомив, а його представник - ОСОБА_4 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з її хворобою (а.с.105 т.1).

В наступне (останнє) судове засідання, призначене на 06.02.2018 року, про яке позивача було повідомлено шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за тією ж адресою: АДРЕСА_3, розписка з відміткою про «вручення» якої 23.01.2018 року «уповноваженому» «ОСОБА_6» повернулась до суду (а.с.207 т.1), однак, позивач ОСОБА_3 повторно не з'явився в судове засідання і про причини неявки суд не повідомив та жодних клопотань ні він, ні його представник до суду не подавали.

Отже, з урахуванням наведених вище норм процесуального закону та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду у зв'язку з його повторною неявкою в судове засідання, призначене на 06.02.2018 року, оскільки про час, дату і місце двох останніх судових засідань позивач був належним чином повідомлений, в судові засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав.

Доводи апелянта про те, що вручення судової повістки «уповноваженому ОСОБА_6» не можна вважати належним повідомленням, є безпідставними, оскільки ця особа отримала судову повістку за адресою, вказаною самим позивачем, а відтак, зобов'язувалась позивачеві передавати отриману нею поштову кореспонденцію, крім того, звертаючись до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, представник позивача - ОСОБА_4 була обізнана про судове засідання, призначене на 16.01.2018 року, хоча їй судова повістка не надсилалась (а.с.99 т.1).

Безпідставними є й доводи апелянта про те, що в тексті судової повістки, яку він долучив до апеляційної скарги (а.с.228 т.1), вказано дату останнього судового засідання - 02.03.2018 року, оскільки первинно судова повістка в судове засідання на 06.02.2018 року була надіслана апелянту 23.01.2018 року (а.с.205-206 т.1) і повернулась до суду з відміткою про «вручення» 24.01.2018 року, що підтверджується відбитком штампу поштового відділення на поштовому повідомленні (а.с.207 т.1). Крім того, в матеріалах справи є розписка інших учасників справи про повідомлення про судове засідання, призначене на 06.02.2018 року (а.с.150 т.1).

Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дотримався наведених вище норм процесуального закону, які регулюють вирішення даного питання, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті його вирішення, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 06 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14.09.2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.