АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2/1026-2014
Провадження № 22ск/790/2/18 Суддя доповідач Яцина В. Б.
Категорія: В порядку ЦПК України
У Х В А Л А

про повернення заяви

14 вересня 2018 року м.Харків.

Апеляційний суд Харківської області в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Яцини В.Б., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» від 02 лютого 2015 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та кредитним договором,

встановив:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» від 02 лютого 2015 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та кредитним договором -задоволено у повному обсязі.

23 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Харківської області із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» від 02 лютого 2015 року та клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 було залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 27 червня 2018 року, ОСОБА_2 25 липня та 30 липня 2018 року подав до суду заяви про витребування з Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» матеріалів справи за позовом публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та кредитним договором. Посилався на те, що він має об'єктивні труднощі із отриманням копії оскаржуваного рішення третейського суду.

Дослідивши матеріали заяви та клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, вважаю, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви слід відмовити, а заяву про скасування рішення третейського суду з доданими матеріалами - повернути заявнику з наступних підстав.

Частиною третьою статті 454 ЦПК України передбачено, що заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом.

Згідно ч. 5 ст. 454 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев'яноста днів:

1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, з дня прийняття рішення третейським судом;

2) особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Заява, подана після закінчення строку, встановленого частинами п'ятою або шостою цієї статті, повертається.

Отже, строк, передбачений пунктом 1 частиною п'ятою статті 454 ЦПК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є безумовною підставою для повернення поданої заяви.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14 травня 2018 року по справі № 10/024/08.

Доводи ОСОБА_2, викладені в клопотанні про поновлення строку на оскарження рішення третейського суду про те, що він є особою, яка не брала участі у справі, а тому строк оскарження обраховується саме з моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про прийняття рішення третейським судом, тобто з 18 травня 2018 року, не заслуговують на увагу, оскільки заявник є стороною в справі, має статус відповідача, а тому щодо нього не можуть бути застосовані положення п.2 ч.5 ст. 454 ЦПК України

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 оскаржуване рішення ухвалено 02 лютого 2015 2014 року.

У своїй заяві про скасування рішення третейського суду ОСОБА_2 зазначає, що копію оскаржуваного рішення він не отримував, про його наявність дізнався лише 01 червня 2018 року. У клопотанні про поновлення строку вказує, що про наявність оскаржуваного рішення стало відомо 18 травня 2018 року від виконавчої служби та 01 червня 2018 року він ознайомився з матеріалами справи .ОСОБА_2 не вказав у своїй заяві поважні причини не отримання копії рішення третейського суду.

На виконання ухвали Апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2018 року, яку ОСОБА_2 отримав 12 липня 2018 року (а.с.24) до суду апеляційної інстанції не надано копію самого рішення третейського суду від 02 лютого 2015 року та не додано додатків доданих до заяви про скасування рішення третейського суду для банку, про що було зазначено в ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2018 року про залишення його заяви без руху.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення основного Закону в ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-Х) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту п. 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

Отже, констатувавши порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, Європейський суд з прав людини зазначив, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Згідно з поданою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» від 02 лютого 2015 року оспорюється через три роки років після його постановлення і, як вбачається із змісту самої заяви ОСОБА_2 на стадії його виконання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про третейській суди» обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом чи третейськими суддями здійснюється у порядку, погодженому сторонами, і за вказаними ними адресами.

У постійно діючому третейському суді порядок обміну документами та письмовими матеріалами визначається Регламентом третейського суду.

Згідно з ч. 2 ст. 73 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» повідомлення про день, час та місце проведення засідання Третейського суду направляються за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки повідомлення адресатові, у тому числі шляхом вручення, та вважаються такими, що отримані в день такої доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Як вбачається з матеріалів третейської справи №2/1026-2014, яка надійшла до Апеляційного суду Харківської області 12 вересня 2018 року, усі процесуальні документи надсилались ОСОБА_2 за його адресою реєстрації, згідно паспортних даних, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.30)

Тому, ОСОБА_2 у належний спосіб була направлена копія рішення третейського суду. ОСОБА_2 не надав доказів про поважні причини з яких він не отримав надіслану йому вчасно копію рішення третейського суду.

Таким чином, рішення третейського суду оспорюється заявником через три роки після його ухвалення на стадії виконання з метою повторного слухання справи, що порушує принцип правової визначеності.

Чинним процесуальним законодавством передбачена можливість повернення заяви про скасування рішення третейського суду, яка подана після закінчення строків, встановлених частинами 5 і 6 ст.454 ЦПК України, лише до відкриття провадження у справі за такою заявою.

Заява про скасування рішення третейського суду подана 25 червня 2018 року, тобто подана після спливу дев'яноста днів.

Відповідно до ч. 7 ст. 454 ЦПК України заява, подана після закінчення строку, встановленого частинами п'ятою або шостою цієї статті, повертається.

Таким чином, ухвала Апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2018 року не виконана та доводи заяви про те, що ОСОБА_2 з поважних причин пропустив строк для скасування рішення третейського суду не доведені, то з цих підстав слід відмовити у поновленні цього процесуального строку.

З урахуванням вищевикладеного, заява ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду підлягає поверненню.

За таких обставин, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., сплачений ОСОБА_2 подання заяви слід повернути ОСОБА_2

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, тому необхідно ОСОБА_4, повернути судовий збір вилучивши з матеріалів справи оригінал квитанції ПАТ КБ«Приватбанк» № 0.0..1 від 19.06.2018 року слід направити на адресу ОСОБА_2, залишивши в матеріалах справи ксерокопію вищевказаної квитанції.

Керуючись ст. ст. 126, 260-261, 354, 454,460 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» від 02 лютого 2015 року- відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» від 02 лютого 2015 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та кредитним договором - повернути заявнику.

Оригінал заяви з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала. Копію заяви залишити в Апеляційному суду Харківської області.

Зобов`язати Управління Державної Казначейської служби України в Основ'янському районі м. Харкова повернути ОСОБА_2 кошти сплачені 19.06.2018 року за квитанцією ПАТ КБ«Приватбанк» № 0.0..1 (код отримувача - 37999628, МФО 851011) - 352 грн.40 коп. (триста пятдесят дві гривні) 40 коп. які були сплачені на розрахунковий рахунок 0011, Банк одержувача - Головне Управління Державної Казначейської служби України у Харківській області, призначення платежу:*;101;;;22030101; Судовий збір, за позовом ОСОБА_2, Апеляційний суд Харківської області.

Вилучити з матеріалів справи і повернути ОСОБА_2 оригінал вказаної квитанції (а.с.1), долучити до матеріалів справи її копію.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя В.Б.Яцина.