Справа № 139/399/18
Провадження № 2/139/180/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

11 червня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю:

секретаря судового засідання Пилипчук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Сторони із 11 грудня 2002 року до 10 жовтня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі і мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки подружні стосунки з відповідачем припинені і він добровільно не приймає участі в утриманні їх спільної дочки, позивач 18 квітня 2018 року заявила до суду вимогу про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на дочку в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Сторони до суду не з'явилися. Позивач у заяві від 17 травня 2018 року (а.с. 20) просила розглядати справу за її відсутності, не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач у справі ОСОБА_2, з урахуванням положень п. 2 ч. 7 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 18-19, 23-24), до суду не з'явився, не повідомив про причини неявки, не просив розглядати справу за його відсутності, не подав заперечення чи відзив на позов.

З врахуванням положень ч. 3 ст. 211, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін з винесенням заочного рішення.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступних підстав:

Із 11 грудня 2002 року до 10 жовтня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Свідоцтвом про народження (а.с. 4) доводиться, що сторони мають спільну малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідками виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 740 та № 742 від 13 квітня 2018 (а.с. 5, 6) стверджується заява позивача про те, що дочка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні.

Нормами Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати своїх дітей з моменту їх народження до досягнення ними повноліття. Такий обов'язок є рівною мірою, обов'язком як матері так і батька. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи припинено їх шлюб.

Форма і спосіб утримання дітей визначається за домовленістю між батьками дитини (частини 1 і 2 ст. 181 СК України). Як вбачається із позовної заяви, такої домовленості між сторонами не досягнуто, а тому позивач правомірно звернулася до суду за захистом своїх та дитини права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач заявила вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку, а тому ця її вимога підлягає до беззаперечного задоволення.

Сімейне законодавство (ст. 182 СК України) зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, рухомого і нерухомого майна, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наступне:

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач матеріально забезпечений, не має інших, крім спільної з позивачем дитини, утриманців, не має протипоказань до роботи. Сам відповідач таких тверджень не спростував.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, де зафіксовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та їх малолітньої дочки, буде визначення розміру аліментів як 1/4 частина від заробітку відповідача щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду з цим позовом 18 квітня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 12, 13, 76-81,200, 259, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом мінімуму, щомісячно, починаючи із 18 квітня 2018 року до її повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: ______________