Справа № 494/341/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2018 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Ставніченко А.П.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Веселинівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2018 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області від Березівського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа №494/341/18 за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Веселинівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам.

03 серпня 2018 року ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області було прийнято справу до свого провадження.

На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що з 2010 по 2011 рік він перебував в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_2. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так як спільне сумісне життя у них не склалося, то вони почали жити окремо. Дитина залишилася проживати разом з матірю.Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 08.05.2012 року з позивача стягнуто на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 грн. щомісячно. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який направлено на виконання до Веселинівського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області.Але, у звязку з неналежним утриманням сина його матірю - ОСОБА_2 дитину було вилучено з сімї та спочатку тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Вознесенської міської ради, де перебував з 09 вересня 2016 року по 12 червня 2017 рік. З 12 червня 2017 року ОСОБА_4 проживає разом з позивачем.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив, просив звільнити його від сплати аліментів з 12.06.2017 року по 30 липня 2018 року (включно).

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Веселинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_5 не зявилася до зали судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не зявився до зали судового засідання про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 2010 року по 2011 рік проживав з ОСОБА_2 25.11.2010 року в них народився син ОСОБА_6.

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії І-ФП №263808, в графі батьки зазначені: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_2

Згідно виконавчого листа Веселинівського районного суду Миколаївської області виданого 18.10.2012 року ОСОБА_1 сплачував на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 грн. щомісячно.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 166 та ст.180 СК., батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно розпорядження Веселинівської РДА від 08.06.2017 року, було визначено місця проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки Центру соціально- психологічної реабілітації дітей №68 від 19.02.2018 року ОСОБА_6 дійсно перебував в Центрі соціально - психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Вознесенської міської ради на повному державному забезпеченні з 09.09.2016 р. по 12.06.2017 рік.

Відповідно до довідки №88/02-23 від 23.02.2018 року видану Раухівською селищною радою Березівського району Одеської області ОСОБА_1, про те, що він дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. До складу сім'ї входять: дружина ОСОБА_7І, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_8І, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 12.06.2017 року проживає разом з батьком., донька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно акту обстеження проживання сімї ОСОБА_7 від 23.02.2018 року, в ході перевірки встановлено, що квартира знаходиться в належному стані. Обладнана водопостачанням, електро - та газопостачанням. Умови для проживання дитини ОСОБА_6 задовільні, всі умови для навчання, виховання та відпочинку дитини відповідають нормам. Всім необхідним дитина забезпечена.

Рішенням Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 30.07.2018 року за №05-03/1544, як органу опіки і піклування, було вирішено визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання його матері - громадянки ОСОБА_2 за адресою: смт. Токарівка, вул. Шевченка, 49.

З 31.07.2018 року малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає зі своєю матір'ю.

Оскільки судом встановлено, що малолітній ОСОБА_6 проживав разом з позивачем та знаходився на його повному утриманні, а відповідач проживала окремо від дитини за іншою адресою та не бере участі у вихованні та утриманні сина, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про звільнення позивача від сплати аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла в період з 12.06.2017 року по 30.07.2018 рік, то суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

При цьому, як вказано вище, визначальною для наявності обов'язку по сплаті аліментів є факт проживання чи не проживання разом з дитиною та надання у зв'язку з цим допомоги на її утримання тому з батьків, хто проживає з дитиною.

Відповідно до рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 08 травня 2012 року по справі № 2/1406/212/12 на час ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів, дитина проживала разом з відповідачем, проте з 12 червня 2017 року та по 30.07.2018 року проживала з позивачем та перебуває на його утриманні, що і є тією обставиною, яка має істотне значення в контексті ч.2 ст. 197 та ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, а, отже, є достатньою підставою для прийняття рішення про звільнення позивача від сплати аліментів у період, протягом якого дитина постійно проживала з ним та перебувала на його утриманні.

Крім того, відсутні підстави стверджувати, що з часу виникнення вказаних вище обставин (12 червня 2017 року) до часу звернення позивача з позовом до суду (березень 2018 року) минув розумний строк, протягом якого платник аліментів у передбаченому законом порядку мав звернутись до суду з позовом про звільнення його від сплати аліментів.

Отже, вимога позивача про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1, від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, що присуджені відповідно до виконавчого листа Веселинівського районного суду Миколаївської області виданого 18 жовтня 2012 року справа №2/1406/212, за період з 12 червня 2017 року по 30 липня 2018 року (включно).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_9

Дата складання повного судового рішення 14.09.2018 року.