У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2018 року Справа № 2-1016/11
Номер провадження4-с/608/2/2018
Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
представника заявника адвоката ОСОБА_1,
державного виконавця
Чортківського міськрайонного
Тернопільській області ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця, -
Вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки, відсутність ідентифікаційного номера не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Крім того, державний виконавець повернув документи ОСОБА_3 більш ніж через місяць після їх отримання, що є порушенням ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження». Тому просить зобовязати Чортківський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області прийняти до виконання дублікат виконавчого листа №2-1016/11 від 22 січня 2018 року та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 скаргу підтримує та просить задоволити, з підстав наведених в ній.
Державний виконавець Чортківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнав. Суду пояснив, що до відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не має права вчиняти певні дії щодо розшуку боржника. А відкрити виконавче провадження без ідентифікаційного номера або паспортних даних боржника не можливо. Просить в задоволенні скарги відмовити.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Так, статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вимоги до виконавчих документів. Згідно зазначеної норми, у виконавчому документі зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.
Відповідно до ч.4 ст.4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.
При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.
Разом з тим, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі, конфіденційну.
Тому відсутність у дублікаті виконавчого листа ідентифікаційного номера боржника(стягувача) або відомостей щодо їх місцезнаходження не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 25 червня 2014 року при розгляді справи № 6-62цс14.
Крім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що обов'язковість судових рішень до виконання встановлена як Законом, так і Конституцією України, статтею 124 якої визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447, 451 ЦПК України, суд, -
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Визнати дії державного виконавця Чортківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області ОСОБА_2 неправомірними.
Зобовязати Чортківський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області прийняти до виконання дублікат виконавчого листа № 2-1016/11 від 22 січня 2018 року та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області протягом пятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:/підпис/

Копія вірна:

Ухвала набрала законної сили « » 2018 року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи №2-1016/11, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. З. Коломієць