Ухвала

11 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 640/14923/17

провадження № 61-43926ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 13 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 31 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського державного автотранспортного коледжу, третя особа ? директор Харківського державного автотранспортного коледжу Сударь Віктор Павлович, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Подана 04 вересня 2018 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Із касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржувана постанова апеляційного суду Харківської області прийнята

31 липня 2018 року. Повний текст постанови виготовлено 02 серпня

2018 року.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина третя статті 124 ЦПК України).

Таким чином, останнім днем оскарження є 03 вересня 2018 року.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою

04 вересня 2018 року, що підтверджується відтиском штемпеля на конверті.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що отримав копію оскаржуваної постанови лише 07 серпня 2018 року. На підтвердження вказаного заявником не надано будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення, не надано доказів отримання заявником копії судового рішення саме

07 серпня 2018 року. Питання про поновлення строку на касаційне оскарження заявник у касаційній скарзі не порушує.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. (PONOMARYOV

v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналіз статті 390 ЦПК України дає підстави дійти висновку проте, що законодавець не надав суду касаційної інстанції самостійно (за власної ініціативи) поновлювати пропущений строк, встановлений на оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, заявнику слід звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, касаційна скарга подана з порушенням вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України.

Пунктами 4 та 6 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 31 липня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою апеляційного суду Харківської області від 31 липня 2018 року залишено без змін рішення Київського районного суду міста Харкова від 13 квітня

2018 року.

Таким чином, заявнику потрібно уточнити прохальну частину касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 13 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 31 липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило