Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2018 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Хода Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Барської міської ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач свої вимоги мотивувала тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.1963 року вона набула у власність ? частку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Державну реєстрацію нерухомого майна позивач не проводила за браком часу. Згідно акту Барської міської ради від 03.07.2018 року комісія встановила, що інша ? частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, знесена. Тому, комісія вирішила вважати належну ОСОБА_1 ? частку житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами будинком вцілому. Однак, державний реєстратор відмовляє позивачу у реєстрації права на житловий будинок вцілому, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свої прав.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача по справі Барської міської ради Вінницької області позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Зі змісту ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, протоколами 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежна від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власника, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.379, 382 ЦК України).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.1963 року ОСОБА_1 набула у власність ? частку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно акту Барської міської ради від 03.07.2018 року комісія встановила, що інша ? частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, знесена. Тому, комісія вирішила вважати належну ОСОБА_1 ? частку житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами будинком вцілому.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться цілий житловий будинок (літера «А»), загальною площею 57,56 кв.м, житловою площею 42,1 кв.м. з належними до нього надвірними будівлями та спорудами: прибудова «а», літня кухня «Б», сіни «б», хлів «В», хлів прибудова «в», погріб «Д», гараж «Г», паркан «4», хвіртка «5», ворота «6», вимощення «І».

Відділ державної реєстрації Барської районної державної адміністрації відмовляє позивачу у реєстрації права на нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок як одне ціле.

За таких обставин права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України,

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок (літера «А»), загальною площею 57,56 кв.м, житловою площею 42,1 кв.м. з належними до нього надвірними будівлями та спорудами: прибудова «а», літня кухня «Б», сіни «б», хлів «В», хлів прибудова «в», погріб «Д», гараж «Г», паркан «4», хвіртка «5», ворота «6», вимощення «І», що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: