Єдиний унікальний номер 741/1304/17
Провадження № 2/741/83/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 24 квітня 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретарів Жирка О.В., Пасіки О.П., Матюхи В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача, її представника - адвоката ОСОБА_2

та представників третьої особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області (далі - Позивач) в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_9 є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Під час обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_6, яке проводилося 29 червня 2017 року представниками органу опіки та піклування Калинівської сільської ради було встановлено, що умови проживання у будинку не відповідають санітарним нормам: в будинку не прибрано, одяг брудний, посуд не митий, їсти не наварено. 13 липня 2017 року до Калинівської сільської ради надійшли листи від Носівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та Служби у справах дітей Носівської районної державної адміністрації щодо неналежного виконання ОСОБА_8 батьківських обов'язків відносно її малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Рішенням виконавчого комітету Калинівської сільської ради № 31 від 14 липня 2017 року ОСОБА_8 було зобов'язано забезпечити належні умови проживання дітей. 25 липня 2017 року на засіданні органу опіки та піклування Калинівської сільської ради, на якому була присутня ОСОБА_8, розглядалося питання неналежного виконання нею батьківських обов'язків. За результатами засідання ОСОБА_8 було надано пропозиції та вимоги щодо створення належних умов проживання та виховання дітей. Незважаючи на здійснені заходи ОСОБА_8 не забезпечила належні умови проживання своїх дітей. Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 9 червня 2017 року ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 народила дочку ОСОБА_7. 5 вересня 2017 року було повторно проведено обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_8, у ході якого встановлено, що умови проживання у будинку не відповідають санітарним нормам: у будинку не прибрано, одяг та постільна білизна брудні, посуд не митий, їжа в достатній кількості відсутня. У зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дітей, рішенням виконавчого комітету Калинівської сільської ради Носівського району № 36 від 8 вересня 2017 року малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було негайно відібрано у ОСОБА_8 Орган опіки та піклування Калинівської сільської надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_8, відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

До початку розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги та просив:

- позбавити ОСОБА_8 батьківських прав щодо її малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3;

- стягнути з ОСОБА_8 аліменти на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на їх утримання у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі з мотивів, які зазначені у позовній заяві, просив його задовольнити, пояснив, що у 2014 році сім'я ОСОБА_8 стала проживати в АДРЕСА_7 у будинку її матері. Умов для проживання сина ОСОБА_5 у вказаному будинку не було, а тому сім'ю було забезпечено житловим будинком в АДРЕСА_8, в якому були всі необхідні умови для проживання дітей. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 народила сина ОСОБА_6. У ході проведених обстежень умов проживання сім'ї було встановлено, що ОСОБА_8 не забезпечує належних умов для проживання своїх дітей, меблі та постільна білизна були у занедбаному стані, господарство не велося, у будинку було брудно, продукти харчування у необхідній кількості відсутні, у господарстві не викошено. ОСОБА_8 робилися зауваження щодо необхідності забезпечення належних умов для проживання її дітей, але остання на ці зауваження не реагувала та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дочку ОСОБА_7. У зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дітей, рішенням виконавчого комітету сільської ради малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було негайно відібрано у ОСОБА_8 та влаштовано у відповідні дитячі будинки. За неналежне виконання батьківських обов'язків ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. У сім'ї ОСОБА_8 є борг за послуги газопостачання у сумі 6 000 грн. Маючи можливість ОСОБА_8 не влаштувала старших дітей до дитячого садка. Підстав для повернення ОСОБА_8 дітей немає, остання не навела ладу в будинку.

У судовому засіданні відповідач та її представник позов не визнали повністю, просили відмовити у його задоволенні, пояснили, що у синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батько, але він повідомив, що йому не потрібні ці діти. На даний час вона (ОСОБА_8) проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_15, який є батьком дочки ОСОБА_7. Після відібрання дітей вона та ОСОБА_15 постійно їздять до дітей у дитячі будинки, відвідують їх, привозять солодощі та фрукти. Діти просяться додому, оскільки їх ображають у дитячих будинках, належним чином не доглядають за ними. На даний час ОСОБА_15 працює, заробляє від 100 до 1 200 грн. за день, у будинку створені належні умови для проживання дітей.

У судовому засіданні представники органу опіки та піклування Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області просили задовольнити позов, пояснили, що відсутні підстави для повернення ОСОБА_8 її малолітніх дітей, так як ніяких змін не відбулося, у будинку брудно та не створено належні умови для проживання дітей.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 дала показання про те, що вона, у складі комісії, неодноразово їздила у сім'ю ОСОБА_8, де проводили обстеження умов проживання сім'ї, у ході яких було встановлено, що умови проживання незадовільні, їжа відсутня, одяг брудний, діти перебували лише з бабою. ОСОБА_8 викликали на засідання комісії, наголошували на необхідності забезпечення належних умов для проживання дітей, але остання на зауваження не реагувала.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 дали показання про те, що сім'я ОСОБА_8 перебуває на обліку у службі у справах дітей Носівської РДА. У будинку за місцем проживання сім'ї умови проживання незадовільні, продуктами харчування та одягом сім'я забезпечена у недостатній кількості, земельна ділянка не обробляється. Старших дітей не було влаштовано до дитячого садка. У 2017 році ОСОБА_8 народила дочку ОСОБА_7, але належних умов для проживання дітей не забезпечила, у новонародженої був відсутній одяг та ліжко. У зв'язку з цим дітей було відібрано у ОСОБА_8

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 дала показання про те, що вона є матір'ю ОСОБА_8 Після відібрання дітей вона особисто, а також із дочкою, неодноразово їздили у дитячі будинки провідувати дітей.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, його представника, представників третьої особи, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5; 6; 7).

З матеріалів справи (а.с. 12-20; 22) вбачається, що 29 червня 2017 року представниками органу опіки та піклування Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області було проведено обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_8, в ході якого встановлено, що умови проживання у будинку не відповідають санітарним нормам: в будинку не прибрано, одяг брудний, посуд не митий, їсти не наварено. 13 липня 2017 року до Калинівської сільської ради надійшли листи від Носівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та Служби у справах дітей Носівської районної державної адміністрації щодо неналежного виконання ОСОБА_8 батьківських обов'язків відносно її малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Рішенням виконавчого комітету Калинівської сільської ради № 31 від 14 липня 2017 року ОСОБА_8 було зобов'язано забезпечити належні умови проживання дітей. 25 липня 2017 року на засіданні органу опіки та піклування Калинівської сільської ради, на якому була присутня ОСОБА_8, розглядалося питання неналежного виконання нею батьківських обов'язків. За результатами засідання ОСОБА_8 було надано пропозиції та вимоги щодо створення належних умов проживання та виховання дітей. Незважаючи на здійснені заходи ОСОБА_8 не забезпечила належні умови проживання своїх дітей. Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 9 червня 2017 року ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 народила дочку ОСОБА_7. 5 вересня 2017 року було повторно проведено обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_8, у ході якого встановлено, що умови проживання у будинку не відповідають санітарним нормам: у будинку не прибрано, одяг та постільна білизна брудні, посуд не митий, їжа в достатній кількості відсутня.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Калинівської сільської ради № 36 від 8 вересня 2017 року (а.с. 21) було негайно відібрано у ОСОБА_8 трьох її малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується копією відповідного рішення (а.с. 21).

З висновку органу опіки та піклування виконкому Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету сільської ради № 37 від 13 вересня 2017 року (а.с. 10-11) вбачається, що в інтересах малолітніх дітей орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_8 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, тлумачення пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У судовому засіданні встановлено, що після відібрання дітей ОСОБА_8 усвідомила необхідність зміни способу власного життя та поведінки, забезпечила належні умови проживання дітей, бажає їх виховувати та належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, за період перебування дітей у дитячих будинках 8 разів відвідувала сина ОСОБА_5, який влаштований до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, та 4 рази відвідувала сина ОСОБА_6 і дочку ОСОБА_7, які влаштовані до комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія», приносила їм солодощі та фрукти, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 74-75).

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку у якнайкращих інтересах дітей буде збереження їх зв'язків із сім'єю, оскільки сім'я ОСОБА_8 не є особливо непридатною та явно неблагополучною, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 164 СК України, ст.ст. 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову органу опіки та піклування Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, код ЄДРПОУ 4415502, місцезнаходження: с. Калинівка Носівського району Чернігівської області, вул. Шевченка, 2а, в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_6, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв