Справа № 523/9868/18
Провадження №2/523/4048/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в місті Одесі заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення боргу в розмірі 320000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 01.12.2015р. він позичив ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 320000 грн. 00 коп., але відповідач борг вчасно не повернула.

Ухвалою суду від 29.08.2018 року відкрито провадження по справі за вказаними вимогами в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

ОСОБА_2, 03 вересня 2018 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просить суд накласти арешт на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Капітана Кузнєцова, будинок № 78, реєстраційний номер майна 11822624, яке належить відповідачу ОСОБА_3

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач посилається на те, що з метою уникнення повернення грошових коштів за договором позики та унеможливлення виконання рішення суду відповідачка може здійснити переоформлення належного їй майна.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та дослідивши доводи, якими вона вмотивована, суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Отже, посилання в заяві лише на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, без наведення відповідного обґрунтування, не є підставою для задоволення заяви.

Суд не приймає посилання позивача на можливе здійснення переоформлення відповідачем ОСОБА_3 належного їй майна, як на обґрунтування необхідності забезпечення позову, оскільки жодного доказу на підтвердження того, що відповідач намагається продати, або іншим чином відчужити зазначене домоволодіння суду надано не було.

Навпаки, в справі наявні матеріали щодо заборони відчуження обєкту нерухомого майна на підставі: - договору іпотеки від 24.06.2008 р.; - ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2010 р.; - постанови про арешт майна боржника ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 20.02.2018 р., що унеможливлює відчуження належного відповідачу домоволодіння.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 81, 149, 150, 151, 153, 116, 258-261, 353-355, 441, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: