Справа № 265/5547/17
Провадження № 4-с/265/18/18
У Х В А Л А

17 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря судового засідання Мамаєвої С.В.,

представника зацікавленої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу ДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (надалі ПАТ «ВіЕйБі Банк»), в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 звернулося до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу ДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2. В обґрунтування скарги зазначала, що 12 грудня 2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області ухвалено рішення по справі №265/5547/17 за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №5А/07-05 від 01.06.2007 року у розмірі 187448 грн. 22 коп. та витрат, повязаних з публікацією оголошення в сумі 420 грн. 00 коп. з кожного.Виконавчий лист від 16.01.2018 року по справі №265/5547/17 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 187448,22 грн. та витрат, повязаних з публікацією оголошення в сумі 210,00 грн. було направлено на виконання до Лівобережного відділу ДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області.04 липня 2018 року старшим державним виконавцем Лівобережного ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутність квитанції про сплату авансового внеску, яке Банком отримано 09 липня 2018 року.Зазначали, що у своїй діяльності Фонд керується Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та іншими законами України. Відповідно до законодавства та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Фонд є державною організацією.Постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.02.2018 №474 продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами ОСОБА_3 строком на два роки до 19.03.2020 р. включно. Вважали, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виступає не лише як представник ПАТ «ВіЕйБі Банк», але й виконує іншу функцію при ліквідації банку, а саме функцію держави по гарантування вкладів фізичних осіб, що за своєю суттю не є функцією простого представництва юридичної особи. Оскільки Фонд гарантування фізичних осіб - державна установа, вказували, що останній звільняється від сплати авансового внеску за виконання рішення суду, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження».Посилаючись, зокрема ст.ст.447 453 ЦПК України, просили суд: визнати дії старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 04.07.2018 року неправомірними; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 04.07.2018 року; зобовязати старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 16.01.2018 року по справі №265/5547/17 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 187448 грн. 22 коп. та витрати повязані з публікацією оголошення в сумі 210 грн. 00 коп.

У судове засідання представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності, не зявилась, у поданій скарги просила розглянути її без участі представника ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Старший державний виконавець Лівобережного ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 вважала, що вказана скарга не підлягає задоволенню та в судовому засіданні пояснила, що04.07.2018 року розглянувши заяву про відкриття виконавчого провадження ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» нею було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.Згідно п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються державні органи.Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань організаційно-правова форма юридичної особи «Всеукраїнський акціонерний банк».Звернула увагу суду, що стяґувачем по вказаному виконавчому листу є публічне акціонерне товариство, яке не є державним органом, а тому не може бути звільненим від сплати авансового внеску, адже Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено, що від сплати авансового внеску звільняється стягувач - державний орган, а не його представник.Вважала, що її дії, як державного виконавця ґрунтуються на нормах Закону України «Про виконавче провадження», а дана скарга про визнання дій державного виконавця неправомірними щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 04.07.2018 р. та скасування вказаного повідомлення, а також про зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа від 16.01.2018 р. №265/5547/17 задоволенню не підлягає, а тому просила суд відмовити у задоволенні скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, 04.07.2018 року старшим державним виконавцем Лівобережного ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу ПАТ «ВіЕйБі Банк», без прийняття до виконання на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим. Відповідно до відмітки, сказане повідомлення було отримано заявником 09.07.2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

На думку суду, для вирішення питання про наявність підстав для звільнення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від сплати авансового внеску необхідно насамперед визначити його правовий статус.

Так, відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

При цьому ч.2 цієї статті встановлено, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Учасниками Фонду відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є банки.

Таким чином, зміст норм щодо правового статусу Фонду не дає підстав для віднесення його до державних органів у розумінні ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» незважаючи на те, що повноваження Фонду мають публічно-правовий характер.

Крім того, стягувачем у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості є ПАТ «ВіЕйБі Банк», а не Фонд, що підтверджується нормою п.5 ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй повноважень має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Вказана позицію узгоджується з висновком Верховного Суду України у постанові від 07.10.2015 року у справі №6-1521цс15 за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що спірні правовідносини виникли на підставі цивільно-правової угоди й уповноважена особа Фонду виступає в указаному спорі від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень.

Таким чином, суд робить висновок, що підстав для звільнення Фонду від сплати авансового внеску за виконання рішення суду згідно зі ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу ДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 відмовити.

Ця ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст цієї ухвали складено 17.09.2018 року.

Суддя С.С. Гноєвой