Справа № 461/3199/18
У Х В А Л А

іменем України

"13" вересня 2018 р. Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Збожної О.Р.,

представників відповідачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_5, Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, усунення перешкод в користуванні приміщеннями загального користування,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_5, Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, усунення перешкод в користуванні приміщеннями загального користування.

Позивач та її представник повторно не зявились на виклик суду в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце слухання справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази розписки про вручення судової повістки. Також, не подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Представники відповідачів ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради в судовому засіданні, кожна окремо, просили залишити позов без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача та її представника в судове засідання.

Інші учасники справи в судове засідання не зявились.

Положення ст. 43 ЦПК України визначають, що учасники справи зобовязані, зокрема, зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Тобто, з наведених норм Закону випливає, що суд не повинен зясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання. Крім того, такі положення Закону повязані із дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Також, Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Посилаючись на судову практику, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини висловлені у рішенні в справі «Каракуця проти України» від 16.05.2017 року, де суд відхилив скаргу заявника на порушення права доступу до правосуддя, оскільки він не виявив належної зацікавленості у розгляді своєї справи про що, зокрема, свідчило те, що він протягом тривалого проміжку часу не звертався до суду за інформацією щодо стану її розгляду.

Відповідно до наявних матеріалів справи, представник позивача неодноразово не зявлявся в судові засідання, тобто вищенаведені обставини справи та положення Закону дають обґрунтовані підстави суду посилатися на неналежне додержання умов реалізації стороною позивача свого права на звернення до суду за захистом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Слід відзначити, що положення щодо дотримання розумних строків визначені як ЦПК України, так і вищенаведеною Конвенцією покладають на суд обов'язок розглянути і вирішити справу без невиправданих зволікань, що дасть можливість надати особі своєчасний захист її прав, свобод та інтересів.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що позивач та її представник повторно не зявились в судове засідання, не подали суду жодних доказів поважності причин неявки, суд вважає, що даний позов слід залишити без розгляду, що не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Керуючись п.3 ч.1. ст.257 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_5, Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, усунення перешкод в користуванні приміщеннями загального користування залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя: Стрельбицький В.В.