Справа № 351/505/18
Номер провадження НОМЕР_3/351/415/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.

з участю секретаря Маланчук С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся у суд із позовом до Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер батько позивачки ОСОБА_2. Померлому на підставі державного акту на право власності на землю НОМЕР_1, виданого 22.02.2001 р. належала земельна ділянка, площею 0, 59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ганьківської сільської ради. Спадкоємцем за заповітом стала позивачка, оскільки вступила в управління спадковим майном після смерті батька. Інших спадкоємців немає. При зверненні до нотаріуса по питанню оформлення спадщини виявлено невідповідність в імені померлого батька в свідоцтві про смерть та в вищезазначеному державному акті на право приватної власності на землю, а саме: в державному акті на право приватної власності на землю зазначено помилково ім'я батька «ОСОБА_9» замість правильного «ОСОБА_10».

Окрім того в зв'язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий позивачу після смерті батька, постановою державного нотаріуса І Снятинської ДНК було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, а тому позивач не може належним чином оформити спадщину, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача - Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної об'єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, проти позову не заперечує.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть ОСОБА_3 НОМЕР_2 виданого на ОСОБА_2, слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_9

З довідки від 02.03.2018 р., №219, виданої Ганьківським старостинським округом Заболотівської селищної ради, слідує, що згідно з записом в погосподарській книзі за НОМЕР_3 за гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Ганьківці числиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданий 22.02.2001 р. В господарстві по вул. АДРЕСА_1 в с. Ганьківці проживали і були зареєстровані на день смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_9), дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, онук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 З дня смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступила дочка ОСОБА_1 Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчено у виконкомі Ганьківської сільської ради 28.12.1998 р. по реєстру за №74.

З довідки від 07.03.2018 р., №384, виданої Ганьківським старостинським округом Заболотівської селищної ради, слідує, що згідно з записом в погосподарській книзі за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 в с. Ганьківці числиться житловий будинок, який знаходиться на праві особистої власності. В господарстві по вул. АДРЕСА_2 в с. Ганьківці проживали і були зареєстровані на день смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_10), дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, онук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, онук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 З дня смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступила дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проводила похорон матері, проживала і продовжує проживати в будинку. Заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчено у виконкомі Ганьківської сільської ради 05.04.2000 р. по реєстру за №40.

З свідоцтва про смерть ОСОБА_3 НОМЕР_4, виданого на ОСОБА_4, слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_10

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5, виданого на ОСОБА_7, слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

З довідки від 21.02.2018 р. №494/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятиснької районної державної нотаріальної контори, вбачається, що після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 і проживала в с.Ганьківці, Снятинського району, Івано-Франківської області, заведена спадкова справа за №56/2018 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №158 від 21.02.2018 р. дочки померлої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки АДРЕСА_4 Інших спадкоємців немає.

З довідки від 21.02.2018 р. №495/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятиснької районної державної нотаріальної контори, вбачається, що після смері ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 і проживав в АДРЕСА_3 заведена спадкова справа за №341/2008 на підставі заяви про прийняття спадщини за запоітом №393 від 19.03.2008 р. дочки померлого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки АДРЕСА_4 Інших спадкоємців немає.

Постановю державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жительці АДРЕСА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_11 померлого ІНФОРМАЦІЯ_9, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,59 га., що розташована на території Ганьківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий на ім'я померлого після його смерті.

З Державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1, слідує, що ОСОБА_8 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,59 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім"ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому.

Судом встановлено, що при записі в Державному акті на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 22.02.2001 р., помилково записано ім'я «ОСОБА_9» замість правильного «ОСОБА_10».

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_11. в АДРЕСА_4

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності документів, а тому слід встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_6 зарестрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №801 від 22.02.2001 р. для ведення товарного сільськогосподарськоговиробництва, площею 0,59 га. виданий на «ОСОБА_12 належить «ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встанволеного статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельні ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,59 га., розташовану на території Ганьківської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №801 від 22.02.2001 р. належала ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9

На підставі викладеного, п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_6 зарестрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №801 від 22.02.2001 р. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,59 га. виданий на «ОСОБА_12 належить «ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,59 га., розташовану на території Ганьківської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №801 від 22.02.2001 р. належала ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.