Номер провадження: 22-ц/785/126/18
Номер справи місцевого суду: 509/4377/16-ц
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

за участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину незакінченого будівництвом садового будинку з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебідь» по АДРЕСА_1, у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину у спільному сумісному майні подружжя на незакінчений будівництвом садовий будинок з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебідь» по АДРЕСА_1, придбаному у шлюбі з ОСОБА_5.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог ОСОБА_4 відмовивши у позові в повному обсязі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.12.2012 року по справі №2-553/11, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.12.2013 року (провадження №22-ц/785/2592/13), було встановлено, що 24.02.1995р. ОСОБА_5 видав заповіт, відповідно до якого все належне йому на час смерті майно заповідав позивачці - ОСОБА_4 Цей заповіт був посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Гнатюк Т.А. та зареєстрований у реєстрі за №2-2148. Згідно з договором купівлі-продажу від 31.01.2000р., який посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Панченко О.О. та зареєстрований у реєстрі за №136, ОСОБА_5 придбав у власність незакінчений будівництвом садовий будинок з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебідь» по АДРЕСА_1.

30.12.2003 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини свого батька ОСОБА_5 Ця заява була подана до нотаріальної контори з пропуском шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_5 Також 30.12.2003 р. державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори ПетрушенкоТ.А. прийняла від ОСОБА_4 заяву про відмову від спадщини її чоловіка ОСОБА_5

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.12.2012р. по справі №2-553/11, що набрало законної сили 11.12.2013р.: було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Шостою Одеською державною нотаріальною конторою 05.03.2004 р., що зареєстроване у реєстрі за №2-737; було визнано незаконним включення державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори до спадщини померлого 01.03.2003 року ОСОБА_5 частки його дружини ОСОБА_4 у спільній власності подружжя на зазначене нерухоме майно.

25 листопада 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину незакінченого будівництвом садового будинку з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебідь» по АДРЕСА_1, у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за нею право власності на 1/2 частину у спільному сумісному майні подружжя на незакінчений будівництвом садовий будинок з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебідь» по АДРЕСА_1, придбаному у шлюбі з ОСОБА_5.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, районний суд виходив з того, що прийняття спадщини ОСОБА_5 його донькою ОСОБА_8 та відмова від спадщини ОСОБА_4 є недійсними правочинами, які не створюють юридичних наслідків.

Однак, на думку колегії суддів, до такого висновку суд дійшов передчасно, без належного дослідження зібраних доказів та з порушенням вимог матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даного спору, виходячи з наступного.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи 30.12.2003 року відповідачка ОСОБА_8 звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини свого батька ОСОБА_5

Однак на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.12.2012р. по справі №2-553/11, що набрало законної сили 11.12.2013р.: було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Шостою Одеською державною нотаріальною конторою 05.03.2004р., що зареєстроване у реєстрі за №2-737; було визнано незаконним включення державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори до спадщини померлого 01.03.2003 року ОСОБА_5 частки його дружини ОСОБА_4 у спільній власності подружжя на зазначене нерухоме майно.

Під час розгляду справи представником ОСОБА_2 - ОСОБА_10 у судовому засіданні були надані документи для долучення до матеріалів справи, з яких вбачається, що в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходилась цивільна справа № 2-234/2006 року за позовом ОСОБА_8 до Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самовільно збудований об'єкт нерухомості.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2006 року позовну заяву ОСОБА_8 до Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності -задоволено.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на самовільно збудований дачний будинок площею 226,8 м2, зазначений на плані під літ «А2, а, а3» з господарчими спорудами: крильце під літ. «а2», спорудження № 1-7, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати у сумі 1345 грн.20 коп.

Тобто на спірний житловий об'єкт визнано за ОСОБА_8 право власності.

На вказане рішення суду ОСОБА_4 подавала апеляційну скаргу, однак апеляційна скарга не прийнята апеляційним судом Одеської області до розгляду та відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2007 року апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.02.2006 року повернута апелянту.

Справу за позовомОСОБА_8 до Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самовільно збудований об'єкт нерухомості повернуто до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Зазначена ухвала апеляційного суду Одеської області ОСОБА_4 не оскаржувалась.

Однак, ОСОБА_4 зверталась до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про перегляд рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2006 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 червня 2007 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самовільно збудований об'єкт нерухомості- відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду від 07 червня 2007 року ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2008 року апеляційна скарга ОСОБА_4 - задоволено частково.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 червня 2007 року - скасовано, матеріали справи разом із заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2006 року за нововиявленими обставинами передані до суду першої інстанції для вирішення питання про їх прийняття.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 липня 2008 року відмовлено в прийнятті заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2006 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Новодолинської сільської ради Овідіопольського району про визнання права власності на самочинно побудований садовий будинок.

Тобто виходячи з вищевстановленого, вбачається, що рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2006 року, яким визнано за ОСОБА_8 право власності на самовільно збудований дачний будинок площею 226,8 м2, зазначений на планів під літ «А2,а,а3» з господарчими спорудами: крильце під літ. «а2», спорудження № 1-7, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 є чинним та не скасованим в передбаченому законодавством порядку.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді даної справи місцевим судом не було належним чином встановлено фактичні обставини, суд першої інстанції при вирішенні справи взяв за основу свого рішення посилання на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.12.2012 р. по справі №2-553/11, що набрало законної сили 11.12.2013 р.,однак при цьому не взяв до уваги рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2006 року, яким на спірний об'єкт уже було визнано право власності за відповідачкою і яке на час розгляду даної справи є чинним.

Зважаючи на вищевказані порушення норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.3 ст.376 ЦПК, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2017 року - скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволенні позовних вимогОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.09.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко