Рішення

Іменем України

11 червня 2018 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Надія Федорівна про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф., в якій просять визнати за ними право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1, із визначенням таких часток: за позивачкою ОСОБА_1 визнати право власності на 4/6 частки вказаного будинку: 1/6 частку як за головою колишнього колгоспного двору та 3/6 - в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_6, за позивачем ОСОБА_2 - на 1/6 частку будинку частку як за членом колишнього колгоспного двору та за ОСОБА_3 - на 1/6 частку будинку частку як за членом колишнього колгоспного двору, мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, однак в позовній заяві просять слухати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф. в судове засідання не з'явився, та не повідомила суд про причини своєї неявки.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР 30 жовтня 1990 року, та довідки, виданої виконавчим комітетом Острівецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області 30 січня 2014 року за № 127, цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 р. дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_7, членами двору були: син ОСОБА_2, син ОСОБА_3, баба ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, батько ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та матір ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що в АДРЕСА_1, були ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року).

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в АДРЕСА_1, які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких ОСОБА_7, як голові колишнього колгоспного двору належало 1/6 частка вищевказаного будинковолодіння, та 3/6 частки в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 - належало по 1/6 частки вищевказаного будинковолодіння.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року і на її частку у майні вказаного колгоспного двору - 1/6 частку домоволодіння, що в АДРЕСА_1, відкрилась спадщина.

Після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року прийняв спадщину в порядку спадкування за законом син ОСОБА_9 та ступив в оперативне управління майном.

ОСОБА_9 спадкував 1/6 частку домоволодіння, що в АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Таким чином ОСОБА_9 належало 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких: на 1/6 частку він має право як член колишнього колгоспного двору, а 1/6 частку -спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року і на його частки у майні вказаного колгоспного двору - 2/6 частки домоволодіння, що в АДРЕСА_1, відкрилась спадщина.

Після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року прийняла спадщину в порядку спадкування за законом дружина ОСОБА_6 та ступила в оперативне управління майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_6 спадкувала 2/6 частки домоволодіння, що в АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Таким чином ОСОБА_6 належить 3/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких: на 1/6 частку вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 2/6 частку -спадкове майно за законом після смерті чоловіка ОСОБА_9 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_6 15 березня 2007 року склала заповіт, посвідчений секретарем Острівецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яким заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, в користь ОСОБА_1.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_6 не змінювався і не скасовувався.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 20.01.2017 року ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що є часом відкриття спадщини на 3/6 частки вказаного житлового будинку із надвірними будівлями.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 залишилася спадщина, яку прийняла її дочка ОСОБА_1.

Інших спадкоємців першої черги за Законом на вказане спадкове майно, що залишилась після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року немає.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_3, НОМЕР_2, батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є ОСОБА_10 та ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила прізвище на ОСОБА_1, про що 05 липня 2000 року складено відповідний актовий запис № 74 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Відповідно до постанови виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшковою Н.Ф. № 384/02-31 від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відмовлено, у зв'язку з тим, на домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вартість вказаного спадкового майна згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданого Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації 17 березня 2017 року, становить - 182678 грн. (сто вісімдесят дві тисячі шістсот сімдесят вісім грн.).

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 фактично вступили у оперативне управління спадковим майном.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, виділивши ОСОБА_1 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких: на 1/6 частку вона має право як голова колишнього колгоспного двору, а 3/6 частини - в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1) та визнати право власності за ОСОБА_1 на вказане майно, виділивши ОСОБА_2 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, як за членом колишнього колгоспного двору, та визнати право власності за ОСОБА_2 на вказане майно, виділивши ОСОБА_3 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, як за членом колишнього колгоспного двору, та визнати право власності за ОСОБА_3 на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76, 80, 258, 259, 263-265, 268, 273, 355 ЦПК України, ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР, ст. 392, 1223, 1268 ЦК України від 16 січня 2003 року, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких: на 1/6 частку вона має право як голова колишнього колгоспного двору, а 3/6 частини - в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1).

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких: на 1/6 частку вона має право як голова колишнього колгоспного двору, а 3/6 частини - в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1).

Виділити ОСОБА_2 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, як за членом колишнього колгоспного двору.

Виділити ОСОБА_3 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук