Справа №635/1136/18
Провадження по справі 2/635/1500/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 червня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Крилєвській І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 276/85 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МТ 103888, виданий 30 березня 2010 року Кегічівським РВ ГУМВС України в Харківській області, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Кулиничі, вул.Волошкова, 6 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 19 березня 2017 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким останній отримав в борг 6734 долари США, що за курсом, який діяв на час укладення договору, становило 177710 грн. Відповідач зобовязався повернути позику до 19 червня 2017 року. Але до теперішнього час відповідач свої зобов»язання не виконує. 28 липня 2017 року він звернувся з письмовою вимогою про повернення боргу до відповідача і 01 серпня 2017 року відповідач частково виконав взяті на себе зобов»язання. Але залишок боргу до теперішнього часу не повернув. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 126010 грн., 3% річних за весь час прострочки 2633 грн.50 коп., відсотки за користування чужими грошима, на рівні облікової ставки НБУ 11640 грн., інфляційне збільшення заборгованості 6768 грн.50 коп. та сплачений судовий збір.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2018 року позов було залишено без руху і позивачеві було надано строк на усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали.

21 березня 2018 року судом були отримані відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця мешкання відповідача.

22 березня 2018 року позивачем були усунуті недоліки, вказані в ухвалі суду від 02 березня 2018 року.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 15 травня 2018 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 травня 2018 року, винесеною за наслідками підготовчого судового засідання, справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06 червня 2018 року.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити у повному обсязі. Проти постановлення по справі заочного рішення не заперечували.

17 травня 2018 року та 05 червня 2018 року пакет документів, який надсилався відповідачеві повернувся до суду у звязку з закінченням строку зберігання.

Статтею 128 ЦПК України встановлено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з вимогами ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Оскільки відповідач не повідомляв судові про зміну місця мешкання, в суда немає відомостей щодо його офіційної електронної адреси, в суда відсутня можливість сповістити відповідача за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, а тому, суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про наявність позову в суді та про необхідність надати письмовий відзив щодо нього і вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення, у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні 19 березня 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким останній отримав в борг 6734 долари США, які відповідач зобов"язався повернути до 19 червня 2017 року (а.с.6).

28 липня 2017 року позивачем було направлено на ім"я відповідача листа з повідомленням про необхідність повернення заборгованості за договором позики від 19 березня 2017 року (а.с.7).

Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями главою 71 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст.640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК України).

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року №959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 19 березня 2017 року у розмірі 126010 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях.

Розраховуючи інфляційні витрати, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного: нарахування сум індексації здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Розмір індексації, яка буде підлягати стягненню з відповідача на користь позивача буде становити:

- за період з 20 червня 2017 року по 31 липня 2017: 1,016 х 1,002 х 177710 грн. = 180914 грн.47 коп. Розмір інфляційного збільшення буде становити 3204 грн.47 коп. (180914 грн. 47 коп. - 177710 грн.)

- за період з 01 серпня 2017 року по 12 лютого 2018 року: 0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009 х 1,01 х 126010 грн. = 132423 грн.09 коп. Розмір інфляційного збільшення буде становити 6413 грн. 09 коп. (132423 грн.09 коп. - 126010 грн.)

Загальна сума інфляційних витрат, яка б підлягала стягненню з відповідача на користь позивача становить 9617 грн.56 коп. Але, оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача інфляційні збитки у розмірі 6768 грн.50 коп., згідно з наданим позивачем розрахунком.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки у розмірі 3% річних за весь час прострочення виконання зобов"язання.

З 20 червня 2017 року по 31 липня 2017 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних, що становить 613 грн.46 коп. (177710 грн. х 3% х 42 дні прострочки : 365).

З 01 серпня 2017 року по 13 лютого 2018 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних, що становить 2040 грн. 33 коп. (126010 грн. х 3% х 197 дні прострочки : 365). Але, оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за цей період 3% річних, що становить 2020 грн.50 коп. (126010 грн. х 3% х 195 дні прострочки : 365).

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пеня за несвоєчасне виконання зобов"язання у розмірі облікової ставки НБУ.

За період з 20 червня 2017 року по 31 липня 2017 року розмір пені становить 2556 грн. 10 коп. (177710 грн. х 12,5% х 42 дні прострочення :365). Але оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, суд вважає за можливе за цей період прострчоки стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов"язання у розмірі 2556 грн.

За період з 01 серпня 2017 року по 13 лютого 2018 року розмір пені становить:

- з 01 серпня 2017 року по 26 жовтня 2017 року діяла облікова ставка НБУ у розмірі 12,5%, період прострочення виконання зобов"язання становить 87 дні. Таким чином, розмір пені буде становити 3754 грн.41 коп. (126010 грн. х 12,5% х 87 : 365);

- з 27 жовтня 2017 року по 14 грудня 2017 року діяла обілкова ставка НБУ у розмірі 13,5%, період прострочення виконання зобов"язання становить 49 днів. Таким чином, розмір пені буде становити 2 283 грн.72 коп. (126010 грн. Х 13,5% х 49 х 365);

- з 15 грудня 2017 року по 25 січня 2018 року діяла облікова ставка НБУ у розмірі 14,5%, період прострочення виконання зобов"язання становить 42 дні. Таким чином, розмір пені буде становити 2102 грн. 47 коп. (126010 грн. х 14,5% х 42 : 365);

- за період з 26 січня 2018 року по 13 лютого 2018 року діяла облікова ставка НБУ у розмірі 16%, період прострочення виконання зобов"язання становить 19 днів. Таким чином, розмір пені буде становити 1049 грн.51 коп. (126010 грн. х 16% х 19 :365).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у загальному розмірі 11640 грн.

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1470 грн. 52 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 9-11, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 276/85 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МТ 103888, виданий 30 березня 2010 року Кегічівським РВ ГУМВС України в Харківській області, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Кулиничі, вул.Волошкова, 6 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МТ 103888, виданий 30 березня 2010 року Кегічівським РВ ГУМВС України в Харківській області, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Кулиничі, вул.Волошкова, 6 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 276/85 суму боргу за договором позики у розмірі 126010 (сто двадцять шість тисяч десять) грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 2633 (дві тисячі шістсот тридцять три) грн. 50 коп., відсотки від суми позики у розмірі 11640 (одинадцять тисяч шістсот сорок) грн., інфляційні нарахування за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 6768 (шість тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 50 коп., судовий збір у розмірі 1472 (одну тисячу чотириста сімдесят дві) грн.52 коп., а всього 148524 (сто сорок вісім тисяч п"ятсот двадцять чотири) грн.52 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів зі дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11 червня 2018 року.

Суддя Н.Л.Панас