Постанова

Іменем України

10 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 726/2069/17

провадження № 61-37452 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Буковинська будівельна компанія»,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 березня 2018 року в складі судді Байцар Л. В. та на постанову апеляційного суду Чернівецької області від 10 травня 2018 року в складі колегії суддів Перепелюк І. Б., Литвинюк І. М., Яремка В. В.,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Буковинська будівельна компанія» про стягнення боргу та просив стягнути з відповідача на його користь 316 250 грн сплачених коштів.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 березня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Чернівецької області від 10 травня 2018 року, клопотання представника ТОВ «Буковинська будівельна компанія» задоволено та закрито провадження в даній справі.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що набрали законної сили рішення суду, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому наявні передбачені пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України правові підстави для закриття провадження в даній справі.

31 березня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення та просив скасувати їх як такі, що ухвалені з порушенням норм процесуального права, оскільки що позов у справі № 726/330/16-ц він подав на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», а даний позов - на підставі статей 526, 530 ЦК України.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року відкрито провадження в даній справі.

30 липня 2018 року ТОВ «Буковинська будівельна компанія» подало до Верховного Суду відзив на дану касаційну скаргу, в якому просило в задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, оскільки вони прийняті з дотриманням норм процесуального права.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Cуди першої та апеляційної інстанцій установили, що в листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Буковинська будівельна компанія» про стягнення боргу та просив стягнути з відповідача 316 250 грн грошових коштів, сплачених відповідно до рахунку-фактури № БО-0000788.

Як на підставу позову ОСОБА_4 посилався на статті 526 та 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зазначаючи, що відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконав, на пред'явлену 08 грудня 2014 року вимогу щодо виконання зобов'язання відповідь не надав, а тому ОСОБА_4 має право на повернення 316 250 грн, сплачених відповідно до рахунку-фактури № БО-0000788.

Представник ТОВ «Буковинська будівельна компанія» подав до суду клопотання про закриття провадження в справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки вказані позовні вимоги вже були предметом судового розгляду в справі № 726/330/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Буковинська будівельна компанія».

Суди встановили, що в 2016 році ОСОБА_4 вже звертався до суду з позовом до TOB «Буковинська будівельна компанія» про захист прав споживача та просив стягнути з TOB «Буковинська будівельна компанія» на свою користь 316 250 грн грошових коштів, сплачених відповідно до рахунку-фактури № БО-0000788, та 3 656 287,50 грн пені за прострочення виконання зобов'язання (справа № 726/330/16-ц).

У справі № 726/330/16-ц суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4 як на підставу позову посилався на те, що 08 грудня 2014 року він надіслав відповідачу вимогу про виконання зобов'язання в 7-денний термін, яка була отримана відповідачем того ж дня, однак відповідач на вимогу не відреагував, зобов'язання не виконав.

У зв'язку з цим, посилаючись на статті 526, 530 ЦК України та частину першу статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_4 просив стягнути 316 250 грн, сплачених відповідно до рахунку-фактури № БО-0000788 та відшкодувати збитки (3 656 287,50 грн пені за прострочення виконання зобов'язання).

Рішенням Садгірського районного суду від 25 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляціного суду Чернівецької області від 23 серпня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 до TOB «Буковинська будівельна компанія» про захист прав споживача відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволення позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій у справі № 726/330/16-ц виходили з недоведеності факту сплати ОСОБА_4 316 250 грн відповідно до рахунку-фактури № БО-0000788 від 27 лютого 2014 року, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Буковинська будівельна компанія».

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ураховуючи викладене, обґрунтованим є висновок судів про наявність правових підстав для закриття провадження в даній справі, оскільки, набрали законної сили рішення суду в справі № 726/330/16-ц, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що позов у справі № 726/330/16-ц був поданий з інших підстав, а саме на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», а не на підставі статей 526 та 530 ЦК України, в зв'язку з чим до вказаного спору не підлягають застосуванню положення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Указані доводи не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що свої позовні вимоги в справі № 726/330/16-ц як і в даній справі ОСОБА_4 обґрунтовував невиконанням відповідачем зобов'язань відповідно до статей 526 та 530 ЦК України. При цьому саме по собі посилання ОСОБА_4 в справі № 726/330/16-ц на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не достатнє для висновку, що позов у даній справі поданий з інших підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 10 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат