пр. № 2/759/6034/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Фінанс», ПАТ «ОКСІ БАНК» про захист прав споживачів, шляхом визнання недійсним Договорів про відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 014/4038/82/59423 від 17.08.2007 та Договором Іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 разом із позовною заявою подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, з накладенням заборони будь-яким особам здійснювати перереєстрацію прав власності на вказану земельну ділянку, вказуючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову, виходячи із предмету позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому посилаючись на вищезазначене просить заяву задовольнити.

Вказана заява розглядається судом без повідомлення сторін.

Розглянувши вказану заяву, враховуючи надані докази до справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

03.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом.

Ухвалою судді від 08.08.2018 року відкрито провадження у даній справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати недійсними укладені між ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Фінанс» та ПАТ «ОКСІ БАНК» Договір відступлення права вимоги від 31.05.2018 та Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 01.06.2018, укладені за Кредитним договором № 014/4038/82/59423 від 17.08.2007 та Договором Іпотеки від 17.08.2007. Предметом Договору іпотеки від 17.08.2007 є земельна ділянка загальною площею 0,8749 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається копії державного акту на право приватної власності на землю від 15.07.2003, ОСОБА_1 передано у приватну власність земельна ділянка 0,8749 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову в цій частині підлягає задоволенню.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

До розгляду справи по суті, в порядку забезпечення позову, накласти арешт на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,8749 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, заборонивши будь-яким особам вчиняти дії щодо перереєстрації прав власності стосовно зазначеної земельної ділянки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В.П'ятничук