Справа № 649/783/17
Провадження № 2/649/6/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого Мамаєва В.А.
за участю секретаря судового засідання Шишки Н.М.
представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ОСОБА_1 не зявився, але заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно 15.03.2012 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав їй кредит у розмірі 1000 грн. Заборгованість по кредиту сплачувала до січня місяця 2014 року, але з лютого місяця 2014 року у звязку з народженням сина та через тяжке матеріальне становище не змогла сплатити банку черговий щомісячний платіж, потім у Криму у звязку з окупацією не працювало жодне відділення ПриватБанку, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Останній платіж за кредитним договором вона здійснила у січні місяці 2014 року, з того часу жодних платежів по погашенню кредитної заборгованості не здійснювала.
Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав та просить суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з закінченням строків позовної давності.
Вислухавши пояснення відповідача та її представника, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до умов кредитного договору від 15.03.2012 року позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав відповідачеві ОСОБА_2 кредит в розмірі 1000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Строк дії картки до липня місяця 2017 року.
Так, укладення договору між сторонами здійснено за принципом укладення договору приєднання, що передбачено ч. 1 ст.634 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Кредитний договір, укладений між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2, складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК " від 15.03.2012 року, Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, Памятки клієнта та Тарифів банку. Відповідач ОСОБА_2 своїм підписом на анкеті-заяві засвідчила свою згоду з тим, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, відповідач ОСОБА_2 засвідчила, що вона ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді, а також розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" www.privatbank.ua. Одночасно відповідач ОСОБА_2 прийняла на себе зобовязання виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їхніми змінами на сайті ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".
Таким чином суд робить висновок, що кредитний договір між сторонами був укладений належним чином.
Відповідно до п. 1.1.1.50 Умов та правил надання банківських послуг - мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань клієнта, які щомісячно підлягають сплаті клієнтом протягом строку дії картки. Даний платіж розраховується як сума овердрафта та суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати відсотків та частини заборгованості по кредиту. В залежності від виду платіжної картки, розмір та порядок розрахунків щомісячного платежу вказаний у заяві та в памятці клієнта, виражений у відсотковому співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карток.
Відповідно до Тарифів банку - розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) становить 7 % від суми заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 року 5 % заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості).
Відповідно до п. 1.1.2.5, п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг - у випадку невиконання зобовязань за договором клієнт зобовязаний за вимогою банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), сплаті винагороди банку.
Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не поінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Згідно ч. 1 ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", як кредитодавець, має право вимагати від відповідача ОСОБА_2, як позичальника, який прострочив виконання зобов'язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором від 15.03.2012 року.
Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Згідно ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Така позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, яка за приписами ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинна враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності відносно вимог банку по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки - пені, штрафів, витрат банку становить 50 років.
Проте, зазначені вище Умови не містять підпису відповідача ОСОБА_2, а у анкеті-заяві приєднання від 15.03.2012 року немає домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність письмової угоди сторін про збільшення позовної давності.
Така позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 01 липня 2015 року (справа № 6-757цс15) та від 04 листопада 2015 року (справа № 6-1926цс15) і за приписами ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинна враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.
В судовому засіданні встановлено, що умовами кредитного договору, укладеного 15.03.2012 року між сторонами, повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом повинні здійснюватись позичальником частинами.
З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що прострочена заборгованість за кредитним договором утворилась у відповідача ОСОБА_2 з 26.02.2014 року.
Згідно виписки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по картковому рахунку відповідача ОСОБА_2 вбачається, що останній добровільний платіж за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 здійснила 05.01.2014 року в сумі 51 грн.
З того часу погашення кредитної заборгованості відбулось чотири рази: 26.02.2014 року - в сумі 15,96 грн., 10.03.2014 року - в сумі 0,13 грн., 18.06.2014 року - в сумі 13,64 грн., 28.04.2015 року в сумі 74 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором.
Судом чотири рази направлялись позивачеві ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ухвала від 19.12.2017 року про витребування доказів, але позивач надав інформацію, що автоматичне списання коштів від 18.06.2014 року у розмірі 13 грн. 64 коп. був здійснений банком з бонусного рахунку відповідача 9992****7886, а інші переведення коштів здійснювались з інших рахунків, але які саме позивачем не зазначено.
За таких обставин суд вважає, що автоматичне списання банком кредитної заборгованості не являється дією, яка б відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України свідчила про визнання відповідачем свого боргу, а отже не являється підставою для переривання перебігу позовної давності за кредитним договором.
При цьому, представник відповідача ОСОБА_3 в ході розгляду справи заявив про застосування позовної давності, а позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не заявляв клопотання про поновлення строку давності.
Отже, суд приходить до висновку, що позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", звернувшись з позовом 08.09.2017 року, пропустив трирічний строк позовної давності стосовно вимог, пред'явлених щодо чергових платежів, несплачених позичальником станом на 07.09.2014 року, а також пропустив річний строк позовної давності стосовно вимог про стягнення неустойки, несплаченої позичальником станом на 07.09.2016 року.
Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" пропустив трирічний строк позовної давності стосовно вимог, пред'явлених щодо чергових платежів по відсоткам за користування кредитом, не сплачених позичальником за період з 26.02.2014 року по 07.09.2014 року.
Для правильного вирішення даної цивільної справи суд здійснює новий розрахунок по нарахуванню відсотків за користування кредитом, виходячи з наданої позивачем інформації, зазначеної у розрахунку заборгованості за договором:
-розрахунковий період 215 календарних днів з 08.09.2014 року по 31.03.2015 року;
-тіло кредиту 867,90 грн.,
-розмір відсоткової ставки згідно тарифів банку 34,8 % річних,
-сума нарахованих відсотків 177,91 грн.
-розрахунковий період 891 день у період з 01.04.2015 року по 07.09.2017 року;
-розмір відсоткової ставки згідно тарифів банку 43,2 % річних
-сума нарахованих відсотків 915,25 грн.
Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом підлягають задоволенню в сумі 1093,16 грн. (177,91 грн.+915,25 грн.).
Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" пропустив річний строк позовної давності стосовно вимог, пред'явлених щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання боргових зобовязань за період з 26.02.2014 року по 07.09.2016 року.
Для правильного вирішення даної цивільної справи суд здійснює новий розрахунок по нарахуванню пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань, виходячи з наданої позивачем інформації, зазначеної у розрахунку заборгованості за договором:
-розрахунковий період з 08.09.2016 року по 07.09.2017 року;
-тіло кредиту 867,90 грн.;
-розмір пені згідно тарифів банку: пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше.;
-враховуючи принцип диспозитивності (в межах позовних вимог) сума нарахованої пені становить 1110 грн.
Таким чином, вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання боргових зобовязань підлягають задоволенню в сумі 1110 грн.
Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи, що відповідно ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, передбачених ст. 61 Конституції України. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року.
Тому стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню лише пеня у розмірі 1110 грн. без стягнення штрафів, передбачених п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову.
На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором від 15.03.2012 року у розмірі 3071,06 грн., яка складається з: тіло кредиту в сумі 867, 90 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 1093,16 грн., пені за несвоєчасне виконання боргових зобовязань в сумі 1110 грн., а тому позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає задоволенню частково.
Крім того, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір, понесеного останнім пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (10,1359 %), як це передбачено ст. 141 ЦПК України у розмірі 162 грн. 17 коп.
Керуючись ст.ст. 11, 256 - 267, 509 - 511, 524 - 528, 530, 533, 536, 546 - 552, 599, 610 - 612, 614, 624 - 629, 631, 1046 - 1050, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст.4 - 13, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Комунарів), 23, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", ідентифікаційний код 14360570, місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, заборгованість у розмірі 3071,06 грн., яка складається з: тіло кредиту в сумі 867, 90 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 1093,16 грн., пені за несвоєчасне виконання боргових зобовязань в сумі 1110 грн., судовий збір у розмірі 162 грн. 17 коп., а всього кошти у розмірі 3233 (три тисячі двісті тридцять три) грн. 23 коп.
В задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя В.А. Мамаєв

ОСОБА_4 Шишка