Справа № 159/3438/16-ц
Провадження № 2/159/9/18
У Х В А Л А

щодо відводу судді

17 вересня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Восковської О.А.

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

представників позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідачів - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_4 про відвід судді головуючій у цивільній справі за позовом Дем»янчука ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, Ковельської міської ради Волинської області про визнання недійсним та скасування рішення Ковельської міської ради, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації такого права, усунення перешкод в користуванні проїздом, -

в с т а н о в и в :

До початку з»ясування обставин справи та дослідження доказів відповідачем ОСОБА_4 було вдруге заявлено відвід головуючого у справі судді Восковської О.А. Повторний відвід мотивований тим, що відповідач має сумніви у неупередженості та обєктивності головуючої у справі судді Восковської О.А. Підставою для заявлення такого відводу відповідач вказує ухвалу іншого судді Ковельського міськрайонного суду Миронюка М.Г. у іншій цивільній справі, постановлену ним 21.08.2018 року, згідно якої суддею Миронюком М.Г. було задоволено заявлений йому відвід з тих підстав, що такий відвід сторона заявила йому в справі двічі, що, на думку судді Миронюка М.Г., вказує на прояв недовіри сторони до судді та вказує на наявність сумнівів сторони в обєктивності та неупередженості судді. З покликанням на практику Європейського суду з прав людини з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості його як судді, суддею Миронюком М.Г. було задоволено заявлений йому вдруге відвід. Відповідач ОСОБА_4 вважає таку ухвалу підставою для задоволення відводу судді Восковської О.А., якій вона вдруге заявляє відвід з покликанням на ст.36 ЦПК України та на існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді у даній справі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 підтримала заявлений нею відвід головуючій у справі судді Восковській О.А. та пояснила, що вважає постановлені раніше у даній справі цим же суддею ухвали незаконними, що на думку відповідача, вказує на необєктивність судді.

Представник відповідачів ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала заявлений відповідачем ОСОБА_4 повторно відвід головуючої у справі з наведених вище підстав. Крім того, представник відповідачів пояснила, що на даний час відвід заявлений відповідачем з інших підстав, а саме у звязку з постановленням вище згаданої ухвали суддею Миронюком М.Г., який також двічі вирішував питання відводів у даній справі судді Восковській О.А., однак, не задовольнив такі відводи, при цьому, задовольнив заявлений йому в іншій справі повторний відвід з покликанням на практику ЄСПЛ. Про вказану ухвалу судді Миронюка М.Г. постановлену ним у іншій справі сторона відповідача дізналася з загального реєстру судових рішень лише 15.09.2018 року та до початку розгляду справи по суті заявила повторно відвід уже з інших вище наведених підстав.

Представники позивачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, кожен, зокрема, вважають заявлений відвід безпідставним і таким, що вказує на зловживання стороною відповідача своїми процесуальними правами та спрямований на затягування судового розгляду справи. Представник позивачів ОСОБА_2 прохає вирішити дану заяву про відвід відповідно до положень ч.3 ст.44 ЦПК України, а саме залишити таку заяву відповідача ОСОБА_4 без розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід, виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.ст.36,37 ЦПК України. Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст.35 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об»єтивності судді.

У поданій відповідачем ОСОБА_4 заяві про відвід судді таких обставин не зазначено взагалі. Покликання відповідача на постановленням іншим суддею в іншій цивільній справі ухвали про задоволення заявленого йому вдруге відводу не є обставиною, яка б могла викликати сумнів у неупередженості або об»єтивності судді Восковської О.А. у даній цивільній справі. Аналогічно не може розглядатись як обставина, що може викликати розумні та обгурнтовані сумніви в неупередженості або об»єтивності головуючого у справі заявлення стороною відводу повторно.

Як убачається із змісту ухвал від 23.04.2018 року та від 02.08.2018 року судом було визнано необгрутованими заяви відповідачів про відвід судді Восковської О.А. з наведенням підстав постановлення таких ухвал. Повторно вирішення питання щодо відводу судді з тих самих підстав не допускається, тоді як у поданій відповідачем ОСОБА_4 заяві від 17.09.2018 року про відвід головуючої судді Восковської О.А. інших підстав для відводу, аніж постановлення суддею Миронюком М.Г. ухвали від 21.08.2018 року про задоволення заявленого йому повторного відводу не наведено.

Покликання сторони відповідача на ту обставину, що попередні відводу судді Восковської О.А. вирішувались тим же суддею Миронюком М.Г., який постановив і ухвалу від 21.08.2018 року не є підставою для судді Восковської О.А., оскільки розподіл справ(заяв) у Ковельському міськрайонному суді здійснюється через автоматизовану систему розподілу, що виключає можливість стороннього втручання.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому суд звертає увагу представників учасників справи та вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому, щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Також суд звертає увагу на те, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

У свою чергу, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У поданій відповідачам ОСОБА_4 заяві фактично відсутні покликання на обставини, які б могли викликати сумніви в обєктивності чи неупередженості судді Восковської О.А., а, відтак, заявлений відвід є надуманим та необгрутованим.

Порядок вирішення відводу визначений ст.40 ЦПК України. За змістом ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Відповідно до частини третьої вказаної норми Закону, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу і такому судді не може заявлено відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати заяву відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Восковської О.А. головуючого у цивільній справі за позовом Дем»янчука ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, Ковельської міської ради Волинської області про визнання недійсним та скасування рішення Ковельської міської ради, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації такого права, усунення перешкод в користуванні проїздом, - необгрунтованою.

Вирішення питання по заяві ОСОБА_4 про відвід судді Восковської О.А. передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Провадження у справіза позовом Дем»янчука ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, Ковельської міської ради Волинської області про визнання недійсним та скасування рішення Ковельської міської ради, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації такого права, усунення перешкод в користуванні проїздом, зупинити до вирішення заяви відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Восковської О.А.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючаОСОБА_9