АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 вересня 2018 року м. Чернівці

справа № 727/6172/16-ц

Апеляційний суд Чернівецької області у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Половінкіної Н.Ю., розглянувши клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа служба у справах дітей Чернівецької міської ради про усунення перешкод в користуванні жилим будинком шляхом виселення,

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 травня 2018 року зупинено провадження у даній цивільній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Посилається на те, що ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 07 серпня 2018 року його апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк п'ять днів для виправлення недоліків, дану ухвалу вручено представнику апелянта 18 серпня 2018 року, тобто, строк на усунення недоліків мав закінчитись 23 серпня 2018 року.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 16 серпня 2018 року повернено апеляційну скаргу ОСОБА_2, зазначає, що апеляційний суд недотримався строку на усунення недоліків передчасно поверну апеляційну скаргу.

Вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім

Справа №727/6172/16-ц

Провадження №22-ц/794/1002/18 Головуючий у 1 інстанції Семенко О.В.

Категорія 43 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 16 серпня 2018 року повернено апеляційну скаргу ОСОБА_2К, у зв'язку з невиконанням вимог в частині належного підтвердження пільг щодо звільнення від сплати судового збору. Дана ухвала отримана ОСОБА_2 20 серпня 2018 року, що підтверджується сайтом відстеження поштових відправлень Укрпошти. 03 вересня 2018 року ОСОБА_2 повторно звернувся до апеляційного суду Чернівецької області з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 травня 2018 року та надав належну чином завірену копію доказу звільнення від сплати судового збору.

Згідно з вимогами частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, яке може бути забезпечено шляхом розгляду по суті та наданні належної оцінки доводам заінтересованої сторони.

Також у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Так, у справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Враховуючи те, що перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги та з метою забезпечення доступу до суду, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 має право на поновлення процесуального строку оскарження.

Керуючись ст.ст. 127, 354, ЦПК України, суддя

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 травня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Половінкіна Н.Ю.