Справа № 201/1332/18
Провадження № 2/201/1206/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді - Федоріщева С.С,

при секретарі - Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищенаведеним позовом до ОСОБА_2 У поданому позові ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 06 березня 2015 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 31. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач працює та має дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на її утримання.

Позивач надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач надав до суду заяву, у якій просив справу розглянути без фіксації технічними засобами за наявними у справі доказами, проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки він не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивача, а позивач працює та дитина при цьому більшість часу проводить з бабусею та дідусем.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 06 березня 2015 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 31 (а.с.4).

Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з позивачем, яка до ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Згідно із ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Частиною 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тобто основною обов'язковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку є існування об'єктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу.

Ураховуючи, що відповідач у справі є особою працездатного віку та не надав належних та допустимих доказів, що не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка виховує малолітню дитину та знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 12 лютого 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 трьох років.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Ураховуючи вимоги ст. 79 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 12 лютого 2018 року.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 267 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання останньої в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи стягнення з 12 лютого 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев