Справа № 477/2374/17
Провадження № 2/477/169/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, третя особа на боці відповідача - Вітовська районна державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами та на земельну ділянку, площею 0,15 га, виділену для його будівництва та обслуговування, розташовані по АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті чоловіка залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність неналежним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість, оскільки в державному акті про право власності на земельну ділянку та в свідоцтві про право власності на будинок є виправлення, а свідоцтво на будинок, до того ж, було видано після його смерті.

Посилаючись на те, що будинок та ділянка належали померлому чоловіку, що підтверджується сукупність даних в документах, які стосуються цього майна, а вона є спадкоємицею першої черги після його смерті і прийняла спадщину, оскільки проживала з ним на час смерті і вступила в управління спадковим майном, але через зазначені обставини не може оформити її в нотаріальному порядку, тому просила це зробити суд і позов задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Представник позивачки також в своїй заяві просив позов задовольнити, а представник відповідача в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення та оформлення спадщини за позивачкою.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт. Первомайське Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області помер ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді будинку та земельної ділянки, площею 0,15 га, виділеної для його будівництва та обслуговування, розташовані в цьому ж селі АДРЕСА_1

Житловий будинок він побудував особисто і на підставі рішення місцевої селищної ради на його ім'я було оформлено свідоцтво про право власності на нього від 09 листопада 1999 року, видане Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, на підставі якого того ж дня за ним було зареєстровано право власності на будинок в комунальному підприємстві "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації".

Земельна ділянка, площею 0,15 га, належала йому на підставі державного акту серії НОМЕР_1 виданого на його ім'я 25 вересня 1996 року Первомайською селищною радою Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області.

На час його смерті діяли положення Цивільного кодексу України 1963 року.

Відповідно до ст. 524 цього Кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно за ст. 525 та ст. 526 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місце знаходження майна або його основної частини.

Статтями 529 та 530 того ж Кодексу передбачено хто із осіб відноситься до першої та другої черги спадкоємців за законом, в тому числі до спадкоємців першої черги відносяться дружина та діти померлого. Відповідно до ст. 549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 6 січня 2008 року, яка міститься в спадковій справі, заведеній Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті ОСОБА_2, на час смерті з померлим проживала його дружина ОСОБА_1, яка вступила в управління спадковим майном. В тому числі 13 липня 1999 року та 02 червня 2008 року вона отримала свідоцтва про право власності за законом на спадковий автомобіль марки "ВАЗ-2101" та на грошові внески, які належали ОСОБА_2

В той же час в 2017 році, звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини після смерті чоловіка на будинок та земельну ділянку вона отримала письмове роз'яснення нотаріуса про неможливість нотаріального оформленням цієї спадщини, оскільки не представила належним чином оформленні правовстановлюючі документи на вказану нерухомість.

Так, було з'ясовано, що в державному акті про право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 є виправлення у прізвищі власника: буква "і" після букви "н" виправлена на букву "и", але виправлення не завірено.

А свідоцтво про право власності на будинок було оформлено та зареєстроване вже після смерті ОСОБА_2

За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Також, в статті 1218 нині діючого ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Будинок по АДРЕСА_1 був побудований ОСОБА_2 за його життя.

Так, рішенням виконавчого комітету Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області № 35 від 28 квітня 1988 року ОСОБА_2 було виділено у постійне користування земельну ділянку, площею 0,15 га по АДРЕСА_1 для здійснення будівництва житлового будинку. Цим де рішенням йому був наданий дозвіл на здійснення будування жила.

В період із 1988 року по 1998 рік будівництво було закінчено та складено акт про прийняття його в експлуатацію (а.с. 63).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, він був побудований до 1999 року, має житлову площу 6,6 кв.м., загальну - 28,80 кв.м.

Таким чином письмовими доказами підтверджується, що будинок був побудований за життя ОСОБА_2, і хоча свідоцтво про право власності на нього було оформлено і видано вже після його смерті, однак це не скасовує належність йому будинку, оскільки зазначеними письмовими доказами підтверджується законність його будування

ОСОБА_2 особисто.

Виправлення в державному акті також не спростовують належність ділянки померлому, оскільки в іншій частині державний акт оформлений вірно і він підтверджує його право власності на землю.

Таким чином, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка за життя належали

ОСОБА_2 і після його смерті входять до складу спадщини, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачці в справі як спадкоємиці першої черги за законом.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 262-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на спадкове майно:

-житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1

-земельну ділянку, площею 0,15 га, розташовану за цією ж адресою, яка належала йому відповідно до державного акту серії НОМЕР_1 виданого 25 вересня 1996 року Первомайською селищною радою Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом з0 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко