Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Поляков А.З.

при секретарі: Ващенко З.С.

за участі:

позивача ОСОБА_3, його представника - адвоката ОСОБА_4

представника КП «Наше місто» - Євтушенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Наше Місто» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, до КП «Наше місто» Запорізької міської ради, Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом зобов'язання осіб вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що він є власником нежитлового приміщення І цокольного поверху літ. А-5 за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з декількох окремих кімнат (кабінетів), що використовуються для провадження підприємницької діяльності. В приміщенні, зокрема, здійснює діяльність ТОВ «ВЛАСНІ ЗЕМЛІ», а також частину приміщень передано в оренду іншим суб'єктам господарювання. З 2015р. у теплопункті будинку постійно йде витік з каналізації та труб гарячої води в опалювальний період. У серпні - вересні 2016р. приміщення було залито водою зверху по стояку. У приміщенні постійно вологість, сморід, незадовільні умови для праці.

21.09.2016р. комісією КП «Наше місто» проведено обстеження технічного стану приміщення та встановлено сліди залиття в коридорі, кабінетах № 4, 5, дверних відкосах входу до підвалу. 06.10.2016р. комісією КП «Наше місто» проведено обстеження та складено акт, яким встановлено причину залиття: «у зв'язку з тривалою експлуатацією інженерних комунікацій, хрестовина на спареному каналізаційному стояку квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_3 прийшла у непридатність, в елеваторному вузлі проходить трубопровід каналізації, в якому спостерігається чисельне корозіювання, а також спостерігається чисельна корозія запірної арматури елеваторного вузла». Комісія дійшла висновку про необхідність заміни вказаної хрестовини, каналізаційного трубопроводу, виконати профілактику запірної арматури (засувок) на елеваторному вузлі будинку АДРЕСА_1.

27.12.2016р. комісією філії Концерну «Міські теплові мережі» Орджонікідзевського району складено акт обстеження системи теплоспоживання, зі змісту якого випливає, що причиною замочування стін є псування каналізаційного трійника у квартирах НОМЕР_1, НОМЕР_3, в технологічній ниші на 5-му поверсі. Наймач квартири НОМЕР_1 ОСОБА_6 не надає доступу для усунення аварійної ситуації, незважаючи на неодноразові вимоги КП «Наше місто» і вручення припису. В тепловому вузлі жилого будинку в каналізаційному випуску накопичилися каналізаційні стоки в результаті засмічення дворових мереж. Запірна арматура на зворотному трубопроводі теплоносія потребує заміни, теплова ізоляція трубопроводів опалення частково зруйнувалася. Також обстеження проводилися комісією КП «Водоканал» 18.01.2017р. та 19.01.2017р., та він неодноразово звертався до різних інстанцій з приводу усунення залиття та його наслідків.

Згідно з висновком експерта-оцінювача Булейка О.А. станом на 13.09.2017р. сума матеріальної шкоди, спричиненої власнику майна внаслідок затоплення, складає 65 546,22 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів КП «Наше місто» та ОСОБА_6

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» № 520 від 01.09.2017, управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в м. Запоріжжі призначено КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради. Разом із тим, дане підприємство також не вживає заходів для усунення залиття належного йому приміщення.

Неправомірними діями відповідачів йому заподіяні збитки, зокрема, 85 604,40 грн. - сума упущеної вигоди через те, що пошкоджені приміщення не булі здані в оренду, зокрема, кімнати НОМЕР_4; 34 056,00 грн. - сума упущеної вигоди через неможливість здавання в оренду кімнат НОМЕР_5; 18 699,46 грн. - непередбачувані витрати на опалення приміщень, які лягли на нього у зв»язку з нездачею в оренду вказаних кімнат у належному йому нежитловому приміщенні.

З наведених підстав просив стягнути солідарно з КП «Наше місто» та ОСОБА_6 на його користь суму матеріальної шкоди в розмірі 203 906,08 грн., зобов'язати КП «Запоріжремсервіс» привести внутрішньобудинкові мережі (комунікації) за адресою: АДРЕСА_1, у придатний для повноцінної роботи та безпечної експлуатації стан згідно діючих Державних будівельних норм (ДБН), а також Державних стандартів, норм і правил, діючих в сфері заміни, ремонту, утримання та експлуатації внутрішньобудинкових мереж (комунікацій), зобов'язати ОСОБА_6 надати безперешкодний доступ до квартири НОМЕР_1 у вказаному будинку для заміни та/або ремонту внутрішньобудинкових мереж (комунікацій), стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 319,06 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Наше місто» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження майна, у розмірі 65 546 грн. 22 коп.

Зобов'язано КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради привести внутрішньобудинкові мережі (комунікації) за адресою: АДРЕСА_1, у придатний для повноцінної та безпечної експлуатації стан згідно з Державними будівельними нормами (ДБН), а також Державними стандартами, нормами і правилами в сфері заміни, ремонту, утримання та експлуатації внутрішньобудинкових мереж (комунікацій).

Зобов'язано ОСОБА_6 надати безперешкодний доступ до квартири НОМЕР_1 за ад-

ресою: АДРЕСА_1, для заміни та/або ремонту внутрішньобу-

динкових мереж (комунікацій).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, КП «Наше місто» у особі генерального директора ОСОБА_8 подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з КП «Наше місто» на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 65 546,22 грн. та відмовити в цій частині вимог позивача до нього.

Відповідач в особу КП «Запоріжремсервіс», будучи повідомлене належним чином про судове засідання 13 вересня 2018р, про що мається зворотне поштове повідомленні про отримання судової повістки 10.08.2018р., до апеляційного суду не з»явилось, не надавши клопотань та не сповістивши причини неявки.

Відповідач ОСОБА_6 не отримала судові повістки в судове засідання апеляційного суду на 13 вересня 2018р., які спрямовувались їй за адресою місця реєстрації, але повернулись без вручення за закінчення терміну зберігання. Така ж ситуація відслідковувалась і в ході розгляду справи в суді першої інстанції, у якому ОСОБА_6 не отримала жодної судової повістки, які регулярно направлялись їй за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1, але не отримувались відповідачем.

За поясненнями позивача ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_6 мешкає в цій квартирі, він регулярно її бачить.

За таких обставин вважати, що відповідач не проживає у адресі місця реєстрації підстав не мається.

Зважаючи на зазначені обставини, колегія вважала за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених відповідачів.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з»явились до судового засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 96824589 від 10.09.2017, витягу про державну реєстрацію прав № 32246592 від 29.11.2011р. позивачеві ОСОБА_3 належить на праві власності нежиле приміщення І цокольного поверху літ. А-5 в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 12-13, 56).

Як випливає з технічного паспорту на нежитлове приміщення І в будинку АДРЕСА_1 в м. Запоріжжі, приміщення складається з декількох кабінетів (а.с. 57-61). Над кабінетами №№ 4, 5 на п»ятому поверсі розташована квартира НОМЕР_1, в якій проживає ОСОБА_6

Відповідно до договорів оренди нежитлових приміщень та додаткових угод до цих договорів, позивачем частина з вищевказаних кабінетів надається в оренду, зокрема, ТОВ «Техресурс», ПВКП «ПІРС», ОСОБА_9 (а.с. 105-115). В судовому засіданні позивач зазначив, що три кабінети займає підприємство, яким керує він, ТОВ «Власні землі».

06.10.2016р. комісією КП «Наше місто» складено акт про візуальне обстеження нежит- лового приміщення, що займає ТОВ «Власні землі» на предмет залиття, з якого випливає, що в коридорі на стінах (пофарбовані водоемульсійним складом) спостерігаються сліди затоплення площею приблизно 3 кв. м з частковим здуттям та відшаруванням приблизно 1,5 кв. м; у кабінеті № 5 на стінах (пофарбовані водоемульсійним складом) спостерігаються сліди залиття приблизно 5 кв. м з частковим здуттям та відшаруванням приблизно 1,5 кв. м; у кабінеті № 4 на стінах (пофарбовані водоемульсійним складом) спостерігаються сліди залиття приблизно 2,5 кв. м з частковим здуттям та відшаруванням приблизно 1 кв. м; на дверних відкосах входу до підвалу (пофарбовані водоемульсійним складом) спостеріга- ються сліди залиття приблизно 1,5 кв.м, з частковим здуттям та відшаруванням приблиз-но 0,5 кв. м.

Причиною затоплення у акті вказано те, що в зв'язку з тривалою експлуатацією інженерних комунікацій хрестовина на спареному каналізаційному стояку квартир №НОМЕР_1 і НОМЕР_3 прийшла у непридатність. При обстеженні інженерних комунікацій, що проходять у підвальному приміщенні, встановлено, що в елеваторному вузлі проходить трубопровід каналізації, на якому спостерігається чисельне корозіювання, а також спостерігається чисельна корозія запірної арматури елеваторного вузла. Комісія дійшла висновку про необхідність заміни вказаної хрестовини, каналізаційного трубопроводу, виконати профілактику запірної арматури (засувок) на елеваторному вузлі будинку АДРЕСА_1 (а.с. 30).

Аналогічні причини затоплення належного позивачеві приміщення встановлені й актами філії Концерну «Міські теплові мережі» Орджонікідзевського району від 27.12.2016 (а.с. 33-34), КП «Водоканал» від 18.01.2017 (а.с. 35), КП «Водоканал» від 29.01.2017 (а.с. 36).

Наслідки періодичного затоплення приміщення відображені на фотографіях, долучених до матеріалів справи, з яких вбачається факт відшарування фарбового покриття на стінах, дверних відкосах, відшарування шпалер, заплямованість, незадовільний стан комунікацій (зіржавілі труби), розрушіння стін та перекриття підлоги (а.с. 62-78).

З метою вирішення питання щодо ліквідації причин залиття та його наслідків, позивач протягом 2016-2017рр. звертався до Запорізького міського голови, Концерну «Міські теплові мережі» (а.с. 17-29).

Згідно з відповіддю Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 13.10.2016 № К-3812 на звернення ОСОБА_3, КП «Наше місто» спільно з працівниками Концерну «Міські теплові мережі» було обстежено мережі квартир НОМЕР_2 по стояку приміщення. Згідно з висновками комісії залиття нежитлового приміщення ТОВ «Власні землі» виникло через протікання внутрішньоквартирної розводки каналізації квартири НОМЕР_1 (а.с. 31-32).

Проаналізувавши вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що періодичне затоплення належного позивачеві приміщення сталося внаслідок непридатності хрестовини на спареному каналізаційному стояку квартир №НОМЕР_1 і НОМЕР_3, корозії трубопроводу каналізації та запірної арматури елеваторного вузла в підвальному приміщенні.

Згідно зі звітом судового експерта-оцінювача по визначенню ринкової вартості матеріальної шкоди внаслідок затоплення каналізаційними стояками цокольного поверху, спричиненого володільцю досліджуваного об'єкта нерухомості, з метою відшкодування за адресою: АДРЕСА_1, складеного на замовлення ОСОБА_3, станом на 13.09.2017р. вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю майна внаслідок затоплення каналізаційними стоками, складає 65 546,22 грн. (а.с. 42-102).

Рішенням Запорізької міської ради від 25.05.2016 № 25 створено комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради (а.с. 158).

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2016 № 311 визначено комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.09.2016 (а.с. 159).

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 494 від 26.08.2016 «Про вилучення об'єктів житлового та нежитлового фонду, об'єктів благоустрою та обладнання з господарського відання МКП «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі» затверджено акти приймання-передачі об'єктів житлового та нежитлового фонду з господарського відання МКП «Основаніє» до господарського відання КП «Наше місто», за якими будинок АДРЕСА_1 в місті Запоріжжі переданий в господарське відання КП «Наше місто».

Таким чином, з 1 вересня 2016 р. КП «Наше місто» надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1.

Встановивши всі зазначені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача слід розмежувати між визначеними ним відповідачами, поклавши відповідальність за спричинену залиттям шкоду на КП «Наше місто» як виконавця житлово-комунальних послуг з утримання будинку, приналежним до якого є нежитлове приміщення, належне позивачу; на КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради як управителя будинку покладено обов»язок щодо приведення внутрішньобудинкових мереж (комунікацій) за адресою: АДРЕСА_1, у придатний для повноцінної та безпечної експлуатації стан згідно з Державними будівельними нормами (ДБН), а також Державними стандартами, нормами і правилами в сфері заміни, ремонту, утримання та експлуатації внутрішньобудинкових мереж (комунікацій); а на відповідача ОСОБА_6 зобов»язано надати безперешкодний доступ до її квартири НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, для заміни та/або ремонту внутрішньобудинкових мереж (комунікацій), оскільки остання такого доступу у добровільному порядку не надає.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення упущеної вигоди та витрат з опалення, суд виходив із того, що позивач не надав доказів про відмову будь-яких осіб від укладення договорів оренди через обставини залиття цих приміщень, а сплата за опалення є його обов»язком як власника цих приміщень.

В апеляційній скарзі відповідач в особі КП «Наше місто» наголошує, насамперед, на допущених судом порушеннях норм процесуального права, зокрема, на призначення справи до розгляду у спрощеному позовну провадженні без врахуванням його думку як відповідача попри те, що ціна позову становить 203 906,08 грн., у справі провадився допит свідків, у справі приймала участь значне коло учасників, і тому за ціною позову, складністю справи, кількістю учасників справа не належала до категорії малозначних.

З боку позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він вказує про її необґрунтованість, та на те, що всі обставини щодо неможливості покладення на КП «Наше місто» відповідальності за порушення, допущені МКП «Основаніє», правонаступником якого не являється цей відповідач, ретельно досліджувались судом, та правильно визнано їх неспроможність. Вважає, що судом не було порушено ані норми матеріального, ані норми процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі.

Дослідивши вказані ствердження аеляційної скарги, колегія визнає їх необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні; 2) що виникають з трудових відносин.

Згідно з ч. 2 вказаної норми, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначе-них у частині четвертій цієї статті.

Статтею 274 ч. 3 ЦПКУ встановлені критерії для вирішення питання про розгляд спра- ви в порядку спрощеного або загального позовного провадження: 1) ціна позову; 2) значен-ня справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність спра- ви; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити екс-пертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи стано-вить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгля-ду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 374 ЦПКУ визначені обмеження у віднесенні справи до категорії, яка може розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження справи у спорах:

1)що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

За змістом ч. 4 ст. 277 ЦПКУ, якщо відповідач подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Статєю 277 ч. 5 ЦПКУ унормовано, якщо відповідач не подасть заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Встановлено, що позовну заяву позивачем ОСОБА_10 подано до суду 27.10.2017р., тобто під час дії цивільно-процесуального кодексу у ред.. від 18.03.2004р.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2017р. було відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 03 січня 2018р.

Відповідачу було направлено копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропоновано до 03 січня 2018р. надати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються.

Вказану ухвалу суду було отримано відповідачем в особі КП «Наше місто» 24 листопада 2017р. ( а.с. 136), але не виконано вимоги в частині надання письмових заперечень та посилання на докази, та не направлено свого представника у судове засідання 03 січня 2018р.

З 15.12.2017р. набрала чинності нова редакція цивільно-процесуального кодексу, яка запроваджена ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017р.

У відповідності до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПКУ в судовому засіданні 03 січня 2018р. суд вирішував питання про розгляд справи відповідно до ст.ст. 19, 274 ЦПКУ у загальному чи спрощеному позовному провадженні.

Це питання вирішувалось у відсутності відповідача в особі КП «Наше місто», оскільки останній, будучи належним чином повідомлений про це судове засідання, свого представника не направив, заяв про відкладення справи суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

В цьому судовому засіданні суд з урахуванням критеріїв, встановлених у статті 274 ЦПК України, визначив її розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи, з чим погодився позивач, який приймав участь у судовому засіданні.

В ухвалі від 03 січня 2018р. суд зазначив про надання відповідачам 15-денного строку з дня отримання ухвали на надіслання до суду відзиву на позовну заяву та всіх письмових або електронних доказів, висновків експертів, заяв свідків на підтвердження заперечень проти позову. Відповідачів судом попереджено, що у випадку ненадання відзиву у встановлений строк суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа була призначена до розгляду в судове засідання на 05 лютого 2018р.

Ухвала суду від 03 січня 2018р. була направлена усім відповідачам 05.01.2018р. ( а.с. 144) і отримана КП «Наше місто» 09.01.2018р. ( а.с. 150).

Отже, у апелянта була можливість надати суду за вимогами старої редакції ЦПК свої письмові заперечення на позовну заяву та зазначення про наявні у нього докази, за вимогами нової редакції ЦПК судом дотримано строки і порядок надання відповідачам можливості спрямувати відзив та електронні і письмові докази. Тому, починаючи з 09 січня 2018р. у відповідача малось право надіслати і заперечення проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, але останній не скористався таким своїм правом, наданим йому новою редакцією цивільно-процесуального закону.

За вказаних обставин, судом не було обмежено прав відповідача, який на свій розсуд користується наданими йому правами, а сам відповідач в особі КП «Наше місто» не виявив такого бажання. Не намагався наголошувати на неправильному, на його думку, обранні судом порядку розгляду справи апелянт і в подальшому.

Що стосується безпосередньо неналежності справи до малозначних, що виключає її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, то колегія вважає такі доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими, але це не впливає на правильність визначення судом можливості розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження з викликом учасників справи.

Дійсно ціна позову ОСОБА_3 становила 203 906,08 грн., тому справа не належить до категорії малозначних.

Між тим, це не єдиний критерій, який дозоляє розглядати справу у спрощеному позовну провадженні.

За положеннями ч. 2 ст. 274 ЦПКУ у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, крім малозначної та трудового спору, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Вказана норма надає право суду визначати порядок розгляду справи, виходячи зі встановлених у ч. 3 ст. 274 ЦПКУ критеріїв з урахуванням встановлених ч. 4 цієї норми обмежень.

Ця справа не належить до категорії справ, які не можуть розглядатись у порядку спрощеного провадження, визначених у ч. 4 статті 274 ЦПКУ, а за усіма критеріями згідно з ч. 3 цієї статті її розгляд в спрощеному провадженні є доцільним, оскільки за характером спору вона не є складною, позивачем долучені у справу майже всі документи, які необхідні для розгляду справи, та сторонами не долучено жодного клопотання про забезпечення доказів, а жодним з відповідачів не надано заперечень щодо визначеного судом спрощеного порядку розгляду справи.

За вказаних обставин, колегія не вбачає в цій частині порушень з боку суду норм процесуального права та прав апелянта, на яких наголошується ним в апеляційній скарзі.

Крім того, судом навіть було прийнято відзив, наданий КП «Наше місто» лише 22.03.2018р, тобто з порушенням встановленого судом на підставі норм ЦПКУ 15-денного строку ( а.с. 155).

Апелянт в апеляційній скарзі вказує також, що залиття приміщення позивача відбулось протягом періоду з жовтня 2015 по вересень 2016р., в той час як це комунальне підприємство почало надавати послуги з утримання будинку № 16-а по вул. Рельєфній в м. Запоріжжі тільки з 01 вересня 2016р. Тобто не може нести відповідальність за МКП «Основаніє», яке виконувало ці функції саме в період затоплення приміщень позивача, та правонаступником якого не являється КП «Наше місто».

Дослідивши ці ствердження відповідача в особі КП «Наше місто», колегія також визнає їх неспроможними за такими обставинами.

Дійсно, за матеріалами справи вбачається, що затоплення кімнат у належному позивачу

нежитловому приміщенні відбулись с жовтня 2015р. по вересень 2016р., у зв»язку з чим останній звертався до міського голови та Концерну «МТМ» протягом 2016-2017рр.

У цей час надавачем послуг з утримання будинку АДРЕСА_1 було МКП «Основаніє».

Комунальне підприємство «Наше місто» було створено на підставі рішення Запорізької міської ради № 25 від 25.05.2016р., а рішенням ЗМР № 311 від 24.06.2016р. це підприємство визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.09.2016р.

На підставі рішення ЗМР № 494 від 26.08.2016р. будинок АДРЕСА_1 було вилучено з господарського відання МКП «Основаніє» та з 01.09.2016р. передано у господарське відання КП «Наше місто», яке з 01.09.2016р. надає відповідні послуги у зазначеному будинку.

З цього часу у відповідності до вимог ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на КП «Наше місто» покладається обов»язок забезпечувати належне управління ввіреним майном та нести відповідальність за його належний стан, зокрема, утримувати у належному стані внутрішньобудинкові системи тепло-, водо- постачання, водовідведення і зливної каналізації.

Між тим, позивач посилався не лише на факти залиття, які сталися у періоді з 2015 до вересень 2016р. як підставу для відшкодування майнової шкоди, які припинились та більше не виникали, а вказував на тривалу бездіяльність балансоутримувачів будинку, зокрема, з 01 вересня 2016р. такої бездіяльності у вирішення питання полагодження внутрішньо- будинкових систем каналізації та запірної арматури припустився відповідач в особі КП «Наше місто».

Суд з цього приводу вказував, що, оскільки наслідки затоплення приміщення позивача носять тривалий характер, і первинно були виявлені внаслідок комісійного обстеження приміщення, проведеного КП «Наше місто», що підтверджується вищенаведеним актом від 06.10.2016р., та враховуючи, що жодних заходів для усунення причини залиття даний відповідач не вчинив, внутрішньобудинкові мережі не відремонтував, отже, не виконав покладених на нього законом та рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради обов'язків.

Тобто суд взяв заперечення КП «Наше місто» проти позову в цій частині до уваги та, ретельно дослідивши їх, визнав необгрунтованими, оскільки, перебравши на себе функції балансоутримувача з 01 вересня 2016р. та встановивши в жовтні 2016р. причини залиття, замокання і пошкодження приміщень позивача, відповідач в особі КП «Наше місто» до дати звернення з позовом ОСОБА_3 27.10.2017р. цих порушень не усунув.

Як слідує з матеріалів справи, позивач саме з вересня 2016р. став активно звертатись до різних органів, зокрема, до КП «Наше місто» з приводу стану його приміщень та усунення причин затоплення, замокання та сморіду, але балансоутримувачем, який встановив дійсні причини, до 01.11.2017р. - дня передачі будинку у відання КП «Запоріжремсервіс» на підставі рішення ЗМР № 520 від 01.09.2017р. нічого зроблено не було.

В скарзі також зазначається про те, що відповідальність за неусунення проблеми з приводу відлагодження хрестовини на спареному каналізаційному стояку у квартирах НОМЕР_1 та НОМЕР_3 має покладатись на мешканку квартири НОМЕР_1 - відповідача ОСОБА_6, яка не допускає працівників виконавця послуг з утримання будинку у свою квартиру, через яку можливо добратись до цієї несправності.

Між тим, доказів тому, що більше року відповідачем в особі КП «Наше місто» це питання будь-яким чином вирішувалось, суду не надано.

До апеляційної скарги надано єдиний акт від 12.10.2016р. про те, що володілець квар-

тири АДРЕСА_2 о 09.00 год. ранку 12.10.2016р. відмовилась

відчинити двері для виконання ремонтних робіт системи каналізації, яка знаходиться у технологічній ніші у вказаній квартирі, тому виконати вказані роботи не уявляється можливим.

Проте колегія критично ставиться до вказаного акту, який не було надано суду першої інстанції без поважних причин. Крім того, ця єдина спроба відповідача в особі КП «Наше місто» відремонтувати поламку через квартиру 18 не звільняє підприємство від виконання своїх обов»язків із знаходження способу ремонту несправностей, а також не може перекладати відповідальність на мешканця квартири, оскільки законодавством встановлюються відповідні заходи реагування для таких протиправних дій, які не використовувались баласоутримувачем.

Також колегія зважує на те, що це є тільки однією із причин замокання приміщень позивача, але наявні і інші порушення, встановлені в актах.

В наданих актах вказується також на корозіювання каналізаційного трубопроводу та запірної арматури в підвальному приміщенні, до якого доступ балансоутримувачу не обмежено, але і ці порушення до дня звернення позивача з позовом до суду усунуті не були.

Таким чином, саме КП «Наше місто» було виконавцем послуг з утримання будинку та всіх його систем у періоді звернень позивача з приводу затоплень, замокань та сморіду у його приміщеннях, а тому суд обґрунтовано поклав відповідальність за зволікання та бездіяльність цього відповідача у вигляді відшкодування матеріальної шкоди на відновлення пошкоджених приміщень, а на нового виконавця послуг з утримання будинку в особі КП «Запоріжремсервіс» поклав обов»язок привести внутрішньо будинкові мережі у придатний до експлуатації стан, та на відповідача ОСОБА_6 обов»язок надати доступ до квартири для здійснення ремонту цих мереж.

Беручи до уваги всі вищенаведені обставини, апеляційний суд визнає апеляційну скаргу необґрунтованою, а тому у відповідності до ст. 375 ЦПК України вона підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Наше Місто» у особі генерального директора ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: