Справа № 588/884/18
№ провадження 2/588/433/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретарів судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача у червні 2018 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що Гапон (у дівочості - ОСОБА_5) ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків. Її матір'ю була ОСОБА_5, батьком - ОСОБА_7. Позивач 13.08.1977 року одружилася та взяла прізвище чоловіка - Гапон. 25.09.2004 року в с. Кам'янка Тростянецького району Сумської області у віці 85 років померла рідна сестра матері позивача - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті тітки залишилося спадкове майно земельна частка (пай) загальною площею 3,49 га, які надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

На момент своєї смерті ОСОБА_8 проживала в будинку престарілих при Кам'янській сільській церкві. Зареєстрована вона була за адресою: Сумська область Тростянецький район, с. Печини, вул. Зарічна (попередня назва вулиці - Кірова), 13. Крім неї за указаною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав. ОСОБА_8 була одинокою, на випадок смерті заповіту не залишила.

Позивач ОСОБА_4 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, де мешкає і зараз із сім'єю.

У зв'язку з тим, що матір позивача, рідна сестра ОСОБА_8 - ОСОБА_5, померла ще раніше - 30.06.1988 року, позивач є спадкоємицею ОСОБА_9 другою черги за законом за правом представлення (частина 3 статті 1266 ЦК України). Єдиний син ОСОБА_9 помер раніше за свою матір, дітей у нього не було.

На цей час ніхто з потенційних спадкоємців до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті тітки позивача, не звертався, спадкова справа не відкривалася, спадщина відумерлою не визнавалася. Від спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8, позивач не відмовлялася, але подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті тітки в передбачений законом шестимісячний строк не змогла в силу ряду поважних причин.

ОСОБА_4 мешкає віддалено від Тростянецького району в іншій області, що ускладнює подання відповідної заяви до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Також позивач немолода людина, пенсіонер (65 років) давно і часто хворіє, у неї хворі суглоби. Складно пересуватися. Через це, а також в силу неправильного уявлення про порядок прийняття спадщини позивач пропустила строк на прийняття спадщини. Важливу роль відіграло і те, що позивач вважала, що сам факт вступу у володіння і управління спадщиною (забрала документи, які залишилися після смерті тітки, в тому числі правовстановлюючі), є достатнім для підтвердження її прав спадкоємця. Позивач коли звернулася до нотаріальної контори, то з'ясувалося, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і постановою від 24.05.2018 року приватний нотаріус ОСОБА_10 відмовив її у вчиненні нотаріальної дії та роз'яснив право на звернення до суду з відповідним позовом.

Представник позивача вважає, що ці обставини можуть бути визнані такими, що стали поважними причинами для пропуску шести місячного строку для прийняття спадщини.

Крім того, ще однією перешкодою у реалізації спадкових прав після смерті тітки позивача, що зазначено також у вищеназваній постанові нотаріуса є те, що позивач не має змоги підтвердити свої родинні відносини з померлою, оскільки деякі з документів не збереглися. Інших вона не може отримати в органах реєстрації актів цивільного стану через відсутність такого права.

Матір позивача ОСОБА_5 (у дівочості - ОСОБА_11) ОСОБА_12 народилася 26.01.1923 року в с. Козача Лисиця Грайворонського району Білгородської (на той час) області. Її батьками були ОСОБА_11 та ОСОБА_13, що підтверджується довідкою Козаче-Лисичанської сільської ради Грайворонського району. Матір позивача вийшла заміж за ОСОБА_7 18.04.1947 року та взяла його прізвище, що підтверджується посвідкою про шлюб, виданою 18.04.1947 року Харківським міським ЗАГСом. Тітка по матері - ОСОБА_8 (в дівочості - ОСОБА_13) ОСОБА_14, народилася 24.04.1919 року в с. Козача Лисиця Грайворонського району Білгородської (на той час) області. Її батьками були також ОСОБА_11 та ОСОБА_13. Вона вийшла заміж за свого чоловіка та взяла його прізвище - ОСОБА_8. Коли і де реєструвався цей шлюб позивачу не відомо.

Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд: 1) установити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною племінницею по матері ОСОБА_8, яка померла 25.09.2004 у с. Камянка Тростянецького району Сумської області; 2) визначити ОСОБА_4, додатковий строк - 2 місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8, яка померла 25.09.2004 у с. Камянка Тростянецького району Сумської області.

Ухвалою суду від 05.06.2018 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 06.07.2018 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник позивача ОСОБА_3 також у судовому засіданні пояснювала, що у ОСОБА_8 був чоловік ОСОБА_15, який загинув під час Другої світової війни, у тітки позивача був єдиний син ОСОБА_16, який своєї родини не мав, жив з матірю, погано до неї ставився, ображав її, помер за два тижні до смерті матері. Позивач живе в Харкові, опікувалась тіткою, забезпечувала її лікування. Перед смертю ОСОБА_8 незначний час прожила у будинку для людей похилого віку при Камянській церкві, де вона і померла, похованням займалась позивач. ОСОБА_4Т своєчасно не звернулась до нотаріуса через те, що має захворювання суглобів та чоловіка-інваліда.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, Печинська сільська рада подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі представника відповідача, щодо вирішення даного питання покладається на розсуд суду (а.с.36).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено що ОСОБА_8 померла 27.09.2004 року у віці 85 років у с.Камянка Тростянецького району Сумської області (а.с.13).

Відповідно до довідки Печинської сільської ради №140 від 18.05.2018 року ОСОБА_8 на день смерті була зареєстрована за адресою по вул. Кірова (після перейменування Зарічна), 13 у с.Печини Тростянецького району, крім неї в даному будинку зареєстрованих не було. Заповіт від імені ОСОБА_8 у виконкомі Печинської сільської ради не посвідчувався (а.с.8).

На підставі Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 52572092 від 11.07.2018 року, наданої Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою, судом установлено, що після смерті ОСОБА_8, яка померла 25.09.2004 року, спадкова справа не заведена (а.с.33,32).

Представник позивача ОСОБА_3, звертаючись з вимогою про встановлення родинних відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_8, посилалась на те, що установлення указаного факту має для позивача юридичне значення, зокрема, надасть можливість позивачу бути віднесеною до кола спадкоємців померлої ОСОБА_8 з метою одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), який належав ОСОБА_8

Відповідно до пункту 1 статті 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

ОСОБА_4 (дівоче прізвище - Гапон) ОСОБА_6 народилася 28.01.1953 року, її батьками є: ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (дівоче прізвище - ОСОБА_13) ОСОБА_12 (а.с.10,17).

Судом установлено, що згідно з довідкою, виданою Козачо-Лисичанською сільською радою Грайворонського району Білгородської області, ОСОБА_5 (дівоче прізвище - ОСОБА_13) ОСОБА_12 народилася у 1923 році в с.Козача Лисиця Грайворонського району Білгородської області, її батьками були: ОСОБА_11 та ОСОБА_13 (а.с.11).

Мати позивача ОСОБА_5 померла 30.06.1988 року у віці 75 років у м.Харків (а.с.12).

На підставі дослідженої під час судового розгляду архівної пенсійної справи ОСОБА_8 установлено, що ОСОБА_8 (дівоче прізвище ОСОБА_13) ОСОБА_14 народилась 24 квітня 1919 року, як і мати позивача - в с. Козача Лисиця Грайворонського району Білгородської області. Батьками ОСОБА_8, як і батьками ОСОБА_5 - були ОСОБА_11 та ОСОБА_13.

Згідно із свідоцтвом про одруження, що міститься в архівній пенсійній справі, яке було видано Тростянецьким райбюро ЗАГС 31.05.1972 року, ОСОБА_17 та ОСОБА_15 15 січня 1941 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище «Тітарева».

На підставі Повідомлення, виданого штабом Стрілецького полку № 575 від 01.11.1943 року установлено, що чоловік ОСОБА_8 ОСОБА_18 загинув 30.09.1943 року.

Відповідно трудової книжки колгоспника № 251 ОСОБА_8 була членом і працювала у колгоспі «Красноє знамя», проживала у с.Печини. Згідно з матеріалами архівної пенсійної справи 30.08.2004 року ОСОБА_8 подала заяву до управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі заяву, в якій у звязку з переїздом на постійне місце проживання з с.Печини до с.Камянка просила перевести за новим місцем проживання виплату пенсії.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_19 суду показала, що ОСОБА_8 жила по-сусідству з нею у с.Печини, сама вона була з Бєлгородської області, одружилась з ОСОБА_15, який загинув на війні. У ОСОБА_8М був син ОСОБА_20, який жив з матірю, родини власної не мав, зловживав алкоголем, ображав мати. Також у ОСОБА_8 була сестра ОСОБА_5, у якої була донька ОСОБА_6, яка приїздила з м.Харків до тітки ОСОБА_8 допомагати їй. ОСОБА_21 забирала ОСОБА_8 до м.Харків на час коли їй робили операцію на очах. Через те, що син ОСОБА_8 ображав і вона була немічна її відправили до с.Камянка, до будинку для людей похилого віку при місцевій церкві, де вона і померла.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_22 суду показала, що позивач є племінницею ОСОБА_8, яка народилась у Бєлгородській області, була одружена з ОСОБА_15. Після війни залишилась сама. У неї була сестра ОСОБА_5, яка раніше за неї померла. Крім племінниці ОСОБА_4 у неї з родичів нікого не залишилось, син ОСОБА_20 помер, ображав ОСОБА_8, яку перед смертю відправили до с.Камянка, де вона фактично і померла, хоча все життя прожила у с.Печини.

Отже, досліджені під час судового розгляду письмові докази та показання свідків у сукупності поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 були рідними сестрами, а тому ОСОБА_4, будучи донькою ОСОБА_5, є рідною племінницею ОСОБА_8.

Вирішуючи вимогу про визначення ОСОБА_4 додаткової строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, суд виходить з такого.

Постановою від 24.05.2018 року приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу ОСОБА_10 було відмовлено ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_4 у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутності документів, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем (а.с.7).

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини установлений частиною 1 статті 1270 ЦК України і складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судом установлено, що померла ОСОБА_8 на час відкриття спадщини 25.09.2004 року була зареєстрована сама і проживала окремо від позивача.

Позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8, спадкова справа після смерті останньої не заведена.

Відповідно до статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом указаної норми позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Ураховуючи указані позивач обставини, які повязані із її захворюваннями, проживанням за межами Сумської області, які суд визнає поважною причиною, що перешкоджала позивачу своєчасно звернутись до нотаріуса, з огляду на відсутність у відповідача заперечень проти позову, оскільки інших спадкоємців немає, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_8, позивач не подавала, спадкоємці, які б прийняли спадщину, судом не установлені.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Установити факт, що ОСОБА_8, яка померла 25.09.2004 року у селі Камянка Тростянецького району, є рідною тіткою (рідною сестрою матері) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8, яка померла 25.09.2004 року, тривалістю два місяці, що обчислюється з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 17.09.2018 року.

Суддя М.В. Щербаченко