Справа № 473/2779/17
РІШЕННЯ

іменем України

"12" вересня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М. при секретарі Фінько О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на покращення житлових та побутових умов в квартирі

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення коштів на покращення житлових та побутових умов в квартирі.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що 17.11.2016 року померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої спадщину у вигляді квартири, яка розташована в м.Вознесенську Миколаївської області по вул.Соборності, №73/10 в рівних частках прийняла вона та онук її матері ОСОБА_3, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Після чого, сторони домовились про продаж отриманої у спадщину квартири та розподіл виручених коштів. Проте, позивачем в період з 2008 року по 2016 року було витрачено кошти на покращення житлових та побутових умов в квартирі, а саме: було придбано та встановлено газовий котел, обладнання для проведення індивідуального опалення, металопластикові вікна, жалюзі, вхідні двері, унітаз. Також в квартирі було здійснено утеплення стін, поклейка шпалер, проводилася каналізація та водопровід. Про зазначене позивачем було повідомлено ОСОБА_3 шляхом направлення претензії від 23.06.2017 року про повернення грошових коштів, витрачених на покращення житлових та побутових умов в квартирі.

У звязку із тим, що відповідачем було проігноровано претензію про стягнення коштів як безпідставну, та посилаючись на висновок експертного дослідження №17 від 19.08.2017 року, наданого Миколаївським НДЕКЦ, згідно якого вартість матеріалів та робіт, спрямованих на проведення комплексу ремонтних та капітальних робіт щодо покращення житлових та побутових умов в квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, складає 83087,00 грн., позивач просила стягнути з відповідача вказану суму.

Ухвалою суду від 30 серпня 2017 року було відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 01 грудня 2017 року провадження у справі було зупинено в звязку з призначенням комплексної будівельно-технічної та товарознавчої експертизи, проведення якої було доручено експерту Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасникам справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести обставини своїх вимог або заперечень і надати докази згідно ст. 76-84 ЦПК України.

В судовому засіданні було встановлено, що 19 листопада 2016 року померла мати позивача ОСОБА_5. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.05.2017 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області (а.с.7), спадкоємцями майна ОСОБА_5, яка померла 19.11.2016 року є її донька ОСОБА_1 на 1/2 частку та її онук ОСОБА_3 на 1/2 частку, в тому числі з урахуванням 1/4 частки, від якої відмовився онук спадкодавця ОСОБА_6 Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з цілої квартири №10, що знаходиться в буд. №73 по вул. Соборності в м. Вознесенську Миколаївської області.

Також в судовому засіданні було встановлено, не заперечувалося сторонами та підтвердилося матеріалами справи, що позивачем ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_7 за життя матері ОСОБА_5 були здійсненні ремонті роботи, в наслідок яких відбулося покращення житлових та побутових умов в квартирі № 10 в будинку №73 в м. Вознесенську.

При розгляді справи позивач пояснила, що поліпшення квартири вона з чоловіком здійснювала за згоди її власника матері ОСОБА_5

При витраті коштів на ремонт квартири, вони з чоловіком вважали, що майно після смерті матері залишиться їм, оскільки ніхто інший, і в тому числі відповідач ОСОБА_3, ніяких коштів не витрачав.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №17-1280/1281/1282 від 26.04.2018 року вартість матеріалів та виконаних робіт, спрямованих на проведення комплексу ремонтних та капітальних робіт щодо покращення житлових та побутових умов квартири, що розташована за адресою: м. Вознесенськ вул. Соборності №73/10 з урахуванням часу проведення вказаних робіт складає 71 741 грн. 93 коп.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Однак, ані позивач у позові, ані його представник у судовому засіданні, не зазначили правову норму, яка зобов'язує відповідача відшкодувати кошти, що були витрачені позивачем на покращення житлових та побутових умов в квартирі, власниками якої вони є в рівних частках кожний.

Цивільним Кодексом України взагалі не передбачено стягнення коштів на покращення житлових та побутових умов в квартирі, що були здійсненні спадкоємцями за життя спадкодавця, та яка в подальшому стала спадковим майном.

Посилання позивача в позові, як на правову підставу позовних вимог на ст.1166 ЦК України є помилковим, оскільки в судовому засіданні не підтвердилася та обставина, що відповідач ОСОБА_3 своїми неправомірними діями спричинив шкоду ОСОБА_1

Також не є вказані витрати, що були здійсненні позивачем ОСОБА_1 на покращення житлових і побутових умов в квартирі збитками, що передбачені ст.22 ЦК України право на відшкодування яких має особа, якій вони завдані.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення коштів на покращення житлових та побутових умов в квартирі з ОСОБА_3, суперечать вимогам діючого цивільного законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати в разі відмови в задоволенні позову позивачу ОСОБА_1 відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на покращення житлових та побутових умов в квартирі - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2018 року

Суддя: М.М. Ротар