Провадження № 2/638/1578/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

11.06.2018 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: судді Штих Т.В.

при секретарі: Т Тарасовій О.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення суми.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він звернувся до відповідача з метою публікації у видавництві відповідача книжок, автором яких є позивач. Відповідач погодився надати вказані послуги та визначив суму, яку необхідно сплатити позивачеві для друку вказаних книжок. 10 липня 2014 року позивач передав відповідачеві 6800 гривен, 05 жовтня 2014 року позивач передав відповідачеві 5000 гривен, 16 жовтня 2017 року було передано 500 гривен,06 листопада 2014 року передано 3000 гривен, всього суму 15300 гривен. Проте відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, та досі не видав книжки позивача.

Позивач неодноразово звертався до відповідача. Намагався владнати справу в досудовому порядку. проте відповідач постійно уникає зустрічей з позивачем на телефонні дзвінки не відповідає.

Позивач просить стягнути з відповідача суму 15300 гривен, яку він передав відповідачеві для друку книжок, 640 гривен судового збору та 1000 гривен суму юридичної допомоги.

В судове засідання позивач з'явився, наголошував на задоволенні позовних вимог, пояснив, що позивач звертався до відповідача неодноразово з вимогами про повернення суми боргу, проте відповідач не вчинив жодної дії щодо повернення суми боргу.

Відповідач належним чином повідомлений про час та дату судового засідання в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

11 червня 2018 року позивач через канцелярію суду подав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на ухвалені заочного рішення.

Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у серпні 2017 року, на справу " Писатюк проти України ", в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника.

За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України.

Заслухавши доводи позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та необхідності їх задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 10 липня 2014 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 шість тисяч гривен в рахунок виготовлення книжок, відповідно до розписки від 05 жовтня 2014 року ОСОБА_3 отримав від позивача п'ять тисяч гривен для видавництва книги « Бабье лето», відповідно до розписки від 16 жовтня 2014 року ОСОБА_3 отримав від позивача п'ятсот гривен, 06 листопада 2014 року відповідач отримав від позивача три тисячі гривен. Всі ці обставини підтверджують письмові розписки, надані відповідачем позивачу на підтвердження отримання від нього коштів. Проте взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав.

Згідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чиної відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інши вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до положень ч. 3, 6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судові витрати у цій справі складаються із судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи квитанцією, та заявлених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн., що підтверджується квитанціями по сплаті послуг адвоката № 2 від 07 серпня 2017 року та № 1 від 04 серпня 2017 року.

Враховуючи, що виникнення спору пов'язано з неправильними діями зі сторони Відповідача та безпосереднім порушенням трудових прав Позивача, суд, керуючись ч. 9 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову (правничу) допомогу покласти повністю на Відповідача.

Суд доходить висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 1000,00 гривен є фактично понесені Позивачем у зв'язку з розглядом цієї справи та підтверджений належними та допустимим доказами, а Відповідачем не доведено неспівмірності цих витрат.

На підставі ст.ст. 525,610,611, 625 ЦК України, положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», рішення Конституційного Суду № 4-рп/2012 від 22.02.2012 року, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77, 141, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму 15300 ( п'ятнадцять тисяч триста) гривен, 640,00 гривен ( шістсот сорок) гривен - судового збору, 1000 ( одна тисяча) гривен - суму за юридичні послуги, всього суму 16940 гривен.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили. Якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом. Не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Штих Т.В.