Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивувала тим, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку №49 по вул. Нова в селі Балки Василівського району Запорізької області, що підтверджено договором купівлі-продажу, посвідченого 07.12.2000 року приватним нотаріусом ОСОБА_3, зареєстрований в Василівському БТІ 18.12.2000 року за №1377. Відповідач ОСОБА_2, який є сином позивача, зареєстрований у вказаному житловому будинку, проте фактично у даному будинку не проживає з жовтня 2013 року, та проживає за іншою адресою. Реєстрації місця проживання відповідача за вказаною адресою порушує права позивача, оскільки вона змушена сплачувати за житлово-комунальні послуги з врахуванням кількості осіб, зареєстрованих за вказаною адресою, що ставить її у скрутне матеріальне становище, крім того, позивач не може реалізувати своє право на оформлення субсидії. У звязку з вищевикладеним, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №49 по вул. Нова в с. Балки Василівського району Запорізької області.

Ухвалою Василівського районного суду від 20 липня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання призначені на 07.08.2018 року, 28.08.2018 року та 07.09.2018 року не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, належним чином за місцем реєстрації повідомлений про розгляд справи, поштові конверти з судовими викликами повернуті за закінченням строку зберігання.Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд зі згоди позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку №49 по вул. Нова в селі Балки Василівського району Запорізької області, що підтверджено договором купівлі-продажу, посвідченого 07.12.2000 року приватним

нотаріусом ОСОБА_3, зареєстрований в Василівському БТІ 18.12.2000 року за №1377. (а.с.8).

Як вбачається із довідки Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області №1634 від 25.06.2018 року, а також відповіді виконавчого комітету Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області №721 від 17 липня 2018 року на запит суду, довідки про фактичне місце проживання (не проживання) Балківської сільської ради №1227 від 29.08.2018 року, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але за зазначеною адресою не проживає, а фактично проживає в Автономній Республіці Крим м. Сімферополь з 2015 року.

З актів перевірки проживання від 21 січня 2018 року, від 25 червня 2018 року, від 28 серпня 2018 року комісії у складі депутата Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, засвідчених секретарем виконавчого комітету Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_4, вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2015 року.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України №475/97ВР від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ч.ч.1,2ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1); член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2).

Разом з тим, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для

захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 є сином позивача, який зареєстрований в будинку за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Балки, вул. Нова, буд.49, що належить позивачу, проте більше року (з 2015 року)без поважних причин не проживає за вказаною адресою, підстав для збереження за ним права користування жилим приміщення не встановлено, створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком 49 по вулиці Нова в селі Балки Василівського району Запорізької області.

Керуючись ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком 49 по вул. Нова в с. Балки Василівського району Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7