Справа № 579/274/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2018 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Моргуна О.В.

за участі секретаря Сірої С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області про встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку з господарськими будівлями та визнання права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 звернулась до Кролевецького районного суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року в с.Тулиголове Кролевецького району Сумської області помер ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке серед іншого складається з житлового будинку та господарських будівель за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_4 залишив заповітне розпорядження, згідно з яким все належне йому майно він заповів своєму сину ОСОБА_5

На день смерті спадкодавця ОСОБА_4 разом з ним були зареєстровані та проживали за однією адресою його дружина ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, та його син ОСОБА_5 Спадщину після смерті батька ОСОБА_5 прийняв відповідно до ст.549 ЦК УРСР, вступивши в управління і володіння спадковим майном. З моменту відкриття спадщини він проживав в даному будинку, вчиняв дії для підтримки господарства, проводив дрібні ремонти, користувався земельною ділянкою, але не оформив своїх спадкових прав на будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, до якого серед іншого входить і успадкований ним після смерті батька житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_5 залишив заповітне розпорядження, згідно з яким все належне йому майно він заповів дочкам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Спадкоємицею за законом на вказане майно є вона (позивачка), після смерті чоловіка спадщину прийняла, оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємиці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок з господарськими будівлями відсутній, крім того, право власності на будинок не зареєстровано.

Просить суд встановити факт належності на праві власності ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1, та визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали повністю з підстав, визначених у позовній заяві (а.с.28,29).

Відповідач Тулиголівська сільська рада Кролевецького району, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає (а.с. 46).

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради Кролевецького району від 05.12.2017 року № 648 згідно записів погосподарської книги за 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010 роки житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, був побудований у 1967 році. ОСОБА_4, 1924 року народження, записаний головою вказаного господарства, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. На день смерті ОСОБА_4 разом з ним в будинку проживали дружина ОСОБА_6, 1924 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, син ОСОБА_5, 1950 року народження, невістка ОСОБА_1, 1951 року народження. Земельна ділянка біля будинку по АДРЕСА_1 перебувала в користуванні ОСОБА_4 На підставі рішення виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради від 10.08.1993 року №9 ОСОБА_4 у приватну власність було передано земельну ділянку площею 0,41 га, в тому числі 0,03 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та 0,38 га для ведення особистого підсобного господарства. Державний акт на землю не видавався (а.с. 16).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду (характеристика будівель і споруд) по АДРЕСА_1, домоволодіння складається з житлового будинку літ.А-1, загальною площею - 101,6 м2, житловою площею - 46,2 м2, веранди - а, ганку - гн та господарських будівель гараж літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», літня кухня літ. «Е», сарай літ. «Ж», лазня літ. «З», водогін літ. «І», погріб літ. «пг», огорожа літ. «N» (а.с.22 - 24).

Згідно довідки КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» № 794 від 01.11.2017 року право власності на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 21).

Через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на спірне нерухоме майно і витягу з Реєстру прав власності, позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на будинок з господарськими будівлями, які входять до складу спадщини.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік фактів, які встановлюються судом, наведений у ЦПК України, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на законних підставах володів житловим будинком з господарськими будівлями, розташованими за адресою АДРЕСА_1, і зазначене нерухоме майно фактично йому належало, вказаний факт можливо встановити за рішенням суду.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року в с. Тулиголове Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 6 (а.с. 12).

ОСОБА_5 є сином померлого ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).

ОСОБА_4 залишив заповітне розпорядження, за яким усе належне йому майно заповів сину ОСОБА_5 Заповіт був посвідчений виконавчим комітетом Тулиголівської сільської ради 29 грудня 1999 року та зареєстровано в реєстрі за №288, що вбачається з копії вказаного заповіту (а.с. 18).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 04.12.2017 року №645 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року був зареєстрований і проживав в с. Тулиголове Кролевецького району Сумської області. На час відкриття спадщини разом з ним за однією адресою був зареєстрований та проживав син ОСОБА_5 Заповіт від його імені посвідчений 29.12.1999 року виконкомом Тулиголівської сільської ради, не змінювався і не відмінявся (а.с.15).

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець ОСОБА_5 прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР після смерті спадкодавця ОСОБА_4, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_4 було заведено спадкову справу №491/01. Спадкоємець ОСОБА_5 спадщину прийняв та 13.12.2001 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше майно (а.с. 39, 45).

Відповідно до ст.ст. 529, 535 ЦК УРСР (1963 року) інші спадкоємці спадщину не прийняли.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року в с. Тулиголове Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 14 (а.с. 13).

ОСОБА_5 залишив заповітне розпорядження, за яким усе належне йому майно заповів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частинах. Заповіт був посвідчений виконавчим комітетом Тулиголівської сільської ради 23 жовтня 2014 року та зареєстровано в реєстрі за №264, що підтверджується копією заповіту (а.с. 17).

Із довідки виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року був зареєстрований та проживав в с. Тулиголове Кролевецького району Сумської області. На час відкриття спадщини разом з ним за однією адресою була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_1 Заповіт від його імені посвідчений 23.10.2014 року виконкомом Тулиголівської сільської ради, не змінювався і не відмінявся (а.с. 14, 43).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкоємець ОСОБА_1 протягом строку, зазначеному в ст. 1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, від спадщини не відмовилася, тому вважається такою, що прийняла спадщину. На підставі заяви позивача після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу № 45/2017. Спадкоємці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, у зв'язку з чим звернулись до нотаріуса 01.02.2017 року з відповідними заявами за №102, 103 (а.с. 38, 41-42).

Позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно (а.с. 10, 38, 41-42). Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями вона не може у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та право власності на дану нерухомість не зареєстровано (а.с. 20).

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України інші спадкоємці спадщину не прийняли.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ.А-1 загальною площею - 101,6 м2, житловою площею - 46,2 м2, з господарськими будівлями: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», літня кухня літ. «Е», сарай літ. «Ж», лазня літ. «З», водогін літ. «І», погріб літ. «пг», огорожа літ. «N»

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року), ст. ст. 15, 16, 328, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 315 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, до Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, місцезнаходження: 41320, Сумська область, Кролевецький район, с.Тулиголове, , про встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку з господарськими будівлями та визнання права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, житлового будинку літ. А-1 загальною площею - 101,6 м2, житловою площею - 46,2 м2, з господарськими будівлями: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», літня кухня літ. «Е», сарай літ. «Ж», лазня літ. «З», водогін літ. «І», погріб літ. «пг», огорожа літ. «N», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ.А-1 загальною площею - 101,6 м2, житловою площею - 46,2 м2, з господарськими будівлями: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», літня кухня літ. «Е», сарай літ. «Ж», лазня літ. «З», водогін літ. «І», погріб літ. «пг», огорожа літ. «N», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 17 вересня 2018 року.

Суддя О. В. Моргун