Справа № 379/1416/17 Головуючий у І інстанції Василенко О. М.
Провадження № 22-ц/780/3220/18 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 58 13.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

(у порядку письмового провадження)

13 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Березовенко Р.В. та Матвієнко Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 02 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Тараща ЖЕП», третя особа: Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області про скасування заборгованості за житлово-експлуатаційні послуги та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, яка виникла на його особовому рахунку №148 у розмірі 7681,23 грн. безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню, зобов'язати відповідача списати цю заборгованість та стягнути на його користь з відповідача судові витрати.

Мотивує позов тим, що зареєстрований та проживає АДРЕСА_1.

Вказує, що впродовж осені 2016 року і по квітень 2017 року управління соціального захисту населення Таращанської РДА справно і своєчасно перераховувало грошову допомогу на особисті рахунки надавачів послуг і жодної заборгованості за спожитий газ, електроенергію, воду та водовідведення в нього не було. Проте, з травня 2017 року було припинено перераховування коштів на особові рахунки надавачів послуг, без надання відповідного мотивованого повідомлення.

У червні 2017 року він звернувся до управління соціального захисту населення Таращанської РДА, де повідомили його про те, що з 01 травня 2017 року йому не призначена житлова субсидія у зв'язку з наявністю простроченою понад два місяці заборгованістю з оплати житлово-комунальних послуг КП «Тараща ЖЕП» за надані послуги, яких, як він вказує, фактично не отримував.

Відповідно до останнього рахунку-повідомленню за вересень місяць №148 станом на 25 жовтня 2017 року за квартирою в якій він проживає сформувалася заборгованість по утриманню будинку та прибудинкової території у розмірі 7681,23 грн., яку він вважає необґрунтованою.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 02 травня 2018 року позов задоволено частково, зобов'язано КП «Тараща ЖЕП» здійснити перерахунок заборгованості по сплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у відповідності до їх якості і обсягу на особовому рахунку №148 ОСОБА_2 станом на 31 жовтня 2017 року та стягнуто 640 грн. судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, посилається на те, що судом не взято до уваги тих обставин, що відповідачем не надавалися належним чином комунальні послуги по утриманню будинку, через що, на його думку, нарахування коштів за ці комунальні послуги є безпідставним.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи , недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими , невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи , порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що нормами права не передбачено обов'язку виконавця житлово-комунальних послуг щодо списання поточної заборгованості на вимогу споживача, проте порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у частині зобов'язання КП «Тараща ЖЕП» здійснити перерахунок заборгованості позивача по сплаті послуг за комунальні послуги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проживає АДРЕСА_1.

Відповідно до повідомлення про надання субсидії №018383 ОСОБА_2, встановлено відсоток обов'язкової частки сплати 16,62%. Не призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 1 травня 2017 з підстав наявності боргів по платежах (а.с.12).

З довідки - розрахунку заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території квартиро-власника ОСОБА_2 від 27.04.2018, виданої комунальним підприємством «Тараща ЖЕП», вбачається, що станом на 01 квітня 2018 заборгованість складає 8259, 77 грн.

Статтею 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою та зобов'язані приймати участь в загальних витратах, пов'язаних з утримання будинку і прибудинкової території.

При розгляді справи встановлено, що зазначений будинок перебуває на балансі КП «Тараща ЖЕП», виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території визначено саме це підприємство, нарахування плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території має здійснюватись за тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету міської ради саме для цього підприємства.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Ч. 4 ст. 18 Закону передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які акти-претензії, складені сторонами.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема не надав передбачених законом актів-претензій, складених між сторонами, які б могли підтвердити факт неналежного надання комунальних послуг з боку КП «Тараща ЖЕП», тому не звільняє позивача від обов'язку сплачувати за нараховані комунальні послуги, правильність нарахування яких не спростована.

Рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог про зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості не оскаржено, тому апеляційний суд переглядає справу лише у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до ст. 367 ЦПК України.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 369, 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 02 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: