Справа №: 343/929/15-ц
Провадження №: 6/0343/21/18
У Х В А Л А

про визнання виконавчого листа таким,

що не підлягає виконанню

13 вересня 2018 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Долина Івано-Франківської області справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає стягненню,суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Долинський районний суд з заявою, в якій просить визнати виконавчі листи, видані Долинським районним судом Івано-Франківської області по справі №343/929/15-ц від 25.06.2018 року такими, що не підлягають виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що в 2015 році ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» звернулось до Долинського районного суду з позовом до ОСОБА_2, Жаб»яка ОСОБА_3 та ОСОБА_4»яна Йосифовича про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору № 04/14-10-514 від 20.07.2007 року.

31 серпня 2015 року заочним рішенням Долинського районного суду були задоволені позовні вимоги позивача та стягнуто з боржників заборгованість у сумі 84 880 грн. 33 коп.

Йому стало відомо, що 25 червня 2018 року на виконання рішення Долинського районного суду від 31.08.2015 року, було видано виконавчі листи у справі № 343/929/15-ц про стягнення з ОСОБА_2, Жаб»яка ОСОБА_3 та ОСОБА_4»яна Йосифовича на користь ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» заборгованості у розмірі 84 880 грн. 33 коп. та судових зборів.

Проте, на момент видачі виконавчих листів, Долинським районним судом Івано-Франківської області, не враховано той факт, що станом на час набрання законної сили вищевказаним рішенням (18.09.2015р.) відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче проваження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, тобто до 18.09.2016р.

Законом України "Про виконавче провадження" в редакції станом на момент набрання законної сили вищевказаним рішенням (18.09.2015р.), було встановлено строк на пред'явлення виконавчого листа до виконання - один рік. Цей строк сплив на час набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404 - VIII, за яким виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років. Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. № 1404 - VIII набрав чинності 05.10.2016р., одночасно з набранням чинності Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», тобто після закінчення строку пред»явлення до виконання виконачих листів у справі 343/929/15-ц.

Отже, відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа) виконавчий документ може бути пред'явлено до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п. 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції від 02.06.2016) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені Законом від 02.06.2016.

Вважає, що виконавчі листи № 343/929/15-ц від 25.06.2018р. відносно суми боргу 84 880 грн. 33 коп. та судових зборів у даній справі, повинні бути визнані такими, що не підлягать виконанню, оскільки видані без достатніх правових підстав.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з"явився, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом. В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги підтримує та просить їх задоволити (а.с.114).

ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з"явились, причини своєї неявки суд не повідомили, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому Законом порядку (а.с.108,110,111).

Представник ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" в судове засідання не з"явився, причини своєї неявки суд не повідомив, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.113).

У відповідності до вимог ст. 432 ЦПК України,суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заочним рішенням Долинського районного суду від 31.08.2015 року в справі №343/929/15-ц, було задоволено позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_5, фізичної-особи підприємця ОСОБА_6 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вирішено:

Стягнути з ОСОБА_2, 20.06.1975р.н., і.н. НОМЕР_1 та ОСОБА_5, , 14.08.1977р.н., і.н. в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_7 Аваль в особі Івано-Франківської обласної дирекції , р/р 29094965 , МФО 336462 заборгованість за кредитним договором №014/14-10-514 від 20.08.2007р., в розмірі 84880 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят гривень) 33коп., з яких: 70998,00 грн. - заборгованість за кредитом; 3629,47 грн. - заборгованість за відсотками; 10252,86 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_2, 20.06.1975р.н., і.н. НОМЕР_1 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , 20.09.1981р.н., і.н. в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_7 Аваль в особі Івано-Франківської обласної дирекції , р/р 29094965 , МФО 336462 заборгованість за кредитним договором №014/14-10-514 від 20.08.2007р., в розмірі 84880

(вісімдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят гривень) 33коп., з яких: 70998,00 грн. - заборгованість за кредитом; 3629,47 грн. - заборгованість за відсотками; 10252,86 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_7 Аваль 282,94 грн. судового збору згідно квитанції.

Стягнути зОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_7 Аваль 282,94 грн. судового збору згідно квитанції.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_7 Аваль 282,94 грн. судового збору згідно квитанції (а.с.82-84).

Копію заочного рішення було направлено учасникам процесу, ними отримано, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.86-89). Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 18.09.2015 року.

22.06.2018 року представник ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" звернувся в Долинський районний суд з заявою (а.с.90), в якій просив видати виконавчі листи в справі №343/929/15-ц, для примусового виконання рішення суду від 31.08.2015 року.

25.06.2018 року Долинським районним судом на виконання рішення суду від 31.08.2015 року та на виконання вимог викладених в заяві представника ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" від 22.06.2018 року було виписано виконавчі листи (копії а.с.114-120).

Ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до вимог ст. 22 Закону України ( в редакції від 4.11.2010 року №2677-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)»,далі - Закон № 2677-VІ, яка набрала законної сили 09.03.2011 року та діяла на момент винесення рішення) - виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст.14 ЦПК України (у редакції, чинній на час винесення рішення 31.08.2015р.) - судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином з аналізу чинного законодавства України, судові рішення виконуються у визначеному Законом порядку.

У відповідності до. п.5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України " Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ , який набрав чинності 05.10.2016 року одночасно з набранням чинності Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" - виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

В даному випадку виконавчі листи були видані судом після закінчення встановленого Законом України № 2677-VІ однорічного строку, перебіг якого починається з наступного дня після набрання рішенням законної сили, пред"явлення до виконання та після набрання чинності Законом України " Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (05.10.2016 р.).

За рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 05.04.2001 № 3-рп/2001 зазначено, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Згідно норм Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016р., не вбачається, що цим Законом відновлюється дія рішень судів , строк пред'явлення яких до виконання сплив до набрання чинності цим Законом.

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 902/843/14.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку , що оскільки строк для пред"явлення виконавчих листів по примусовому виконанню рішення Долинського районного суду від 31.08.2015 року по справі №343/929/15-ц за позовом ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_5, фізичної-особи підприємця ОСОБА_6 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили 18.09.2015 року , сплив на час набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404 - VIII, а положення п. 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції від 02.06.2016) про те, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а саме протягом трьох років, не розповсюджують свою дії щодо виконавчих документів, строк пред'явлення за якими сплив до набрання чинності вказаного Закону України "Про виконавче провадження", крім цього виконавчі листи видані судом не до набрання чинності Законом № 1404 - VIII (як вказано в п.5 Прикінцевих та перехідних положень", а після набрання ним чинності, видані виконавчі листи слід визнати такими, ще не підлягають виконанню.

Зазначення судом у виконавчих листах іншого строку пред'явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону та не може бути змінено судом.

Суд має право лише поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку. Як встановлено в судовому засіданні з заявою до суду про поновлення пропущеного строку для пред"явлення виконавчого документа до виконання - представник стягувача ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" - не звертався.

На підставі викладеного, ст.ст. 12,13,81,432 ЦПК України , ст. 22 Закону України ( в

редакції від 09.03.2011р,) ст. 1, п.5 Розділу ХІІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України"Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016р., рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі № 1-рп/99, рішення Конституційного Суду України від 05.04.2001 № 3-рп/2001, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати виконавчі листи , які видані Долинським районним судом по примусовому виконанню рішення Долинського районного суду від 31.08.2015 року по справі №343/929/15-ц за позовом ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_5, фізичної-особи підприємця ОСОБА_6 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором , яке набрало законної сили 18.09.2015 року ,такими, що не підлягають виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК Кодексу України.

Суддя: