РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 вересня 2018 року місто Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Селинного М.С.

при секретарі - Вараниці А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя у них народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 листопада 2009 року відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 250 грн. на дитину щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Зазначає, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01 липня 2018 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає - 1944 грн., а сума аліментів, які сплачує відповідач є значно меншою 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини.

У зв'язку з вищенаведеним, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав відзив на позовну заяву, клопотань про розгляд справи за його відсутності та про відкладення судового розгляду.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, за правилами ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає можливим, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача, по наявних у справі доказах та ухвалити заочне рішення.

Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З дослідженого свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

З дослідженого свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 20.05.2012 року, ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила своє прізвище на «ОСОБА_4».

Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 листопада 2009 року відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 250 грн. на дитину щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позов, суд бере до уваги, що відповідач сплачує аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно на дитину, котрий згідно вищенаведеної норми та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2018 р» не є мінімальним, оскільки є значно меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, а також не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не позбавляє платника чи одержувача аліментів права звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, відповідно до положень статті 192 СК України, оскільки дана норма дає право особі звернутись до суду і в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У даній справі таким випадком є сплата відповідачем аліментів у розмірі, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, що дає право позивачу звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров'я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків.

При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 25.11.2009 року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті позивачки, як одержувача аліментів та житті її дитини на користь якої стягнуто аліменти, дитина підросла, в зв'язку з чим закономірно, збільшилися витрати на її утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов'язок батьків щодо утримання дитини є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий розмір аліментів: на утримання сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) 80 коп. Кер

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265,280,281,282 ЦПК України, ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25.11.2009 р. та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народженння, уродженця: АР Крим, Красноперекопський район, с. Ісходне, жителя АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія НОМЕР_4, ІПН НОМЕР_1, уродженки Волинської області, м. Володимир-Волинського, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.С. Селинний