Справа №336/1086/18
пр.№2/336/1289/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Голубкової М.А.

секретаря судового засідання Когут С.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з зазначеною позовною заявою в якій вказує, що

вона ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 02.03.1996 р. по 13.03.2006 р. Від цього шлюбу Позивачка має неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюб було розірвано 13.03.2006 році та донька залишилась мешкати разом нею і до теперішнього часу проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу Відповідач перестав брати участь у вихованні доньки ОСОБА_3, Відповідач не провідує доньку, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Всі питання щодо виховання вирішуються Позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні Позивачки. Останній раз Відповідач бачив доньку навесні 2006 року.

Неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом дитинства з 28.12.2004 р. з діагнозом: вроджена вада серця, стан після операції у червні 2006 р. легенева гіпертензія І ст. СН І ст. За своїм станом здоров'я донька ОСОБА_3 потребує постійного піклування.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, безвідповідально ставиться до долі дитини. Відповідач не має бажання належним чином брати участь у вихованні дитини, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка - ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

В судове засідання відповідач не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи - позовну заяву підтримав з викладених у позові підстав, а також надали на ухвалу суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши надані позивачем докази, заслухавши думку представника органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.07.2006 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу що видане Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 352.

Від даного шлюбу у подружжя народилась донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 20.07.2004 року).

Згідно посвідчення Серії НОМЕР_3 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною інвалідом до 18 років.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Стаття 59 Закону України „Про освіту" та ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", детально визначають, які дії належить вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Як встановлено з позовної заяви та визнано відповідачем, ОСОБА_2 не виявляє батьківської турботи та не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього стану, не забезпечує її матеріально не підтримує психологічно та взагалі не відвідує.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України в п.16 Постанови Пленуму N 3 від 30.03.2007р.»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За інформацією від 02.03.2018 р. КЗ «Центральний ПМЗД №8» неповнолітня ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному обліку v лікаря-кардіолога Дитячої лікарні №1 з грудня 2004 р. з діагнозом: вроджена вада серця, стан після операції у червні 2006 р. легенева гіпертензія 1 ст. СН 1 ст. Інвалід дитинства з 28,12.2004 р. За медичною допомогою батько дитини ніколи не звертався.

Згідно довідки виданої загальноосвітньою школою № 12 ЗМР ОСОБА_1 самостійно виховує доньку ОСОБА_3. Батько ОСОБА_2, батьківських борів не відвідував і шкільним життям дитини не цікавиться.

Згідно повідомлення комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дитина ОСОБА_3, 2004 р.н., знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога Дитячої лікарні №1 з грудня 2004 року з діагнозом: Вроджена вада серця, стан після операції у червні 2006 року, легенева гіпертензія І ст.. СНІ ст. Інвалід дитинства з 28.12.2004. За медичною допомогою батько дитини ніколи не звертався.

На ухвалу суду Органом опіки та піклування надано висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2. 1973р.н., відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1» Органом опіки та піклування встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з матір'ю ОСОБА_1, яка самостійно займається утриманням, вихованням та навчанням своєї доньки. Спеціалістами відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 20.06.2018 року було обстежено умови проживання ОСОБА_3 та складено відповідний акт. Для неповнолітньої є окрема, ізольована кімната, яка обладнана відповідно до вікових потреб дитини. В наявності необхідні меблі, особисті речі та канцелярське приладдя.

У малолітньої ОСОБА_3, 2004 р.н. склалися конфліктні психологічні відносини з батьком ОСОБА_2, в результаті яких дівчина ображена на батька, за його байдужість до неї. Встановлено, що батько дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, не приділяє їй належної уваги, не підтримує з ОСОБА_3 родинних стосунків, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, життям та подальшою долею. ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків.

З наданих суду пояснень сторін, встановлено, що відповідач залишив свою дитину на піклування матері та не вживає будь-яких заходів для її утримання, виховання чи піклування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Крім того, у ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що підстави для позбавлення батьківських прав відповідача знайшли своє підтвердження доказами і до нього необхідно застосувати саме такий захід, як позбавлення батьківських прав, який є крайньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, однак є повністю співмірним із характером поведінки батька відносно дитини.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, ст..9 Конвенції «Про права дитини», ст.ст. 7,10,13,19, 89,206, 223, 247, 258-259,263-265, 274 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН - невідомий, зареєстрований в АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Голубкова М.А.