Справа № 467/437/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

при секретарі: Сіваченко Ю.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 05 травня 2018 року провадження по справі відкрито та проведення підготовчого засідання призначено на 29 травня 2018 року.

Представник позивача разом з позовною заявою надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує.

В судове засідання відповідач не зявився, в звязку з чим судове засідання було відкладено до 12 червня 2018 року.

В судове засідання, призначене на 12 червня 2018 року відповідач знову не зявився. Згідно поштового повідомлення, повістка відправлена на адресу відповідача повернута на адресу суду із зазначенням причини повернення «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення».

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до повідомлення Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області № 2/5-900 від 04.05.2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знятий з реєстрації місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2. При цьому зазначається, що ОСОБА_1 помер 19.05.2014 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 4 від 23.05.2014 року.

Згідно повідомлення Арбузинського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області № 826-15.6-4.9 від 29.05.2018 року зазначається, що державна реєстрація смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була проведена виконавчим комітетом Любоіванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області 23 травня 2014 року, актовий запис № 04, дата смерті ОСОБА_1 19 травня 2014 року.

Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У відповідності до вимог ч. 2, 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає з моменту її народження та припиняється в момент її смерті.

Відповідно до вимог ст. ст. 46, 47 ЦПК України позов може бути пред'явлено лише до особи, яка володіє цивільною правоздатністю та дієздатністю.

Враховуючи, що ОСОБА_1 помер до предявлення вказаного позову до суду, то він, у даному цивільному процесі ніколи не мав цивільної процесуальної правоздатності (не набув здатності мати процесуальні права та обовязки відповідача за цим позовом), тобто не був стороною у даній справі.

В звязку зі смертю боржника, в кредитних правовідносинах має місце перехід обовязків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок предявлення вимоги кредитора до спадкоємців та обовязки останніх.

Питання щодо задоволення вимог кредитора у разі смерті боржника врегульовані ст. 1281 ЦК України, якою встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Крім того, виходячи з аналізу ст. 55 ЦПК України передумовою процесуального правонаступництва є перехід субєктивного права від однієї особи до іншої в матеріальному праві, а одним із субєктів такої заміни у матеріальному праві має бути особа, яка за життя була стороною або третьою особою в цивільному процесі, оскільки до правонаступника переходять всі процесуальні права та обовязки правопопередника.

Тобто, застосування правил про процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи за правилами ст. 55 ЦПК України можливо лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження по справі.

Виходячи з того, що позов предявлено до боржника після його смерті, то за життя боржник не набув процесуальних прав і обовязків учасника цього судового процесу, в звязку з чим такі не набуті за життя процесуальні права і обовязки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень статей 1218, 1219 ЦК України, оскільки нормами цивільного права передбачено в таких випадках право кредитора на предявлення вимоги саме в порядку цивільного судочинства про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобовязанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Окрім того, цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, проте, процесуальним законом не передбачено право особи предявляти позов до померлої людини.

При цьому банк не позбавлений можливості предявити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Враховуючи, що обставини смерті ОСОБА_1 зясувалися після відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини.

Виходячи з характеру спірних правовідносин та відсутності прямої норми щодо підстав закриття провадження у справі у разі предявлення позову після смерті фізичної особи, яка за життя не набула процесуальних прав і обовязків, в звязку з чим такі не набуті права не можуть переходити до правонаступників, то з врахуванням положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України таке посилання суду в обґрунтування підстав для закриття провадження у справі не призводить до ухвалення незаконного рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд вважає за можливе закрити провадження у справі, оскільки таке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 200, 255, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області в порядку, передбаченому ст. 353 ЦПК України.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_2