Справа №2-1420/07
пр № 6/464/103/18
У Х В А Л А

30 травня 2018 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорної С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши матеріали подання старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів ОСОБА_1 про визначення частки майна боржника,-

в с т а н о в и в :

старший державний виконавець Сихівського ВДВС м.Львів ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням в якому просить визначити частку майна в квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_2, 28.03.1980р.н. В обґрунтування подання покликається на те, що в провадженні Сихівського ВДВС м.Львів на виконанні знаходиться виконавче провадження № 17259406 із примусового виконання виконавчого листа № 2-1420/07 від 26.08.2008 року Сихівським районним судом м.Львова про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 14.03.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно матеріалів виконавчого провадження боржником рішення суду добровільно не виконується, у зв»язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів понад три місяці. На виклики до державного виконавця боржник також не з»являється, рухоме майно у останнього відсутнє. В результаті проведених державним виконавцем заходів встановлено, що боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2, що у м.Львові. Державний виконавець просить виділити частку боржника у вказаному нерухомому майні для подальшого звернення на неї стягнення.

Представник Сихівського ВДВС м.Львів подав до суду заяву за змістом якої підтримав вимоги подання про визначення частки боржника у спільній сумісній власності та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Інші сторони та учасники процесу в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду подання, відповідно до ч.2 ст.443 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Вивчивши матеріали подання та оглянувши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Згідно ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова позов ОСОБА_3 задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 14.03.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набрало законної сили, у звязку із чим 26.08.2008р. Сихівським районним судом м.Львова було видано виконавчий лист № 2-1420/2007, на підставі якого, постановою від 09.02.2010р. відкрито виконавче провадження № 17259406.

Як вбачається із матеріалів подання державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львів відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вживались заходи щодо виконання вказаного рішень суду, однак, таке боржником добровільно не виконано.

З часу відкриття вказаного виконавчого провадження, боржником ОСОБА_4 жодних дій спрямованих на погашення заборгованості не вчинялося. Перевіркою майнового стану боржника не встановлено майна та/або коштів за рахунок яких давалось би можливим здійснити стягнення на користь стягувача в рамках даного виконавчого провадження.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб»єкта за № 123086522 від 07.05.2018р., сформованої за параметрами «АДРЕСА_3» - дані про реєстрацію прав власності в реєстрі відсутні. Водночас, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право власності на квартиру, наданого ОКП «БТІ та ЕО» на вимогу державного виконавця, з якої вбачається, що боржник ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_5 Андрієвичем, ОСОБА_6, ОСОБА_7, являються співвласниками квартири АДРЕСА_2, що у м.Львові, яка належить їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності № Г-17096 виданого 1997р. виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів.

Враховуючи зазначене, а також те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, неможливість вжиття державним виконавцем інших заходів спрямованих на виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність виділу частки боржника в майні, що належить йому спільно з іншими особами квартирі АДРЕСА_2, що у м.Львові.

Стаття 370 ЦК України передбачає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на вказані обставини та відсутність обставин, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, суд вважає, що за боржником ОСОБА_4 слід визначити 1/4 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі ст.370 Цивільного кодексу України та керуючись ст.443 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

подання задовольнити.

Визначити за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, що у м.Львові.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в порядку визначеному ЦПК України протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Чорна С.З.