Справа № 139/69/18
Провадження № 22-ц/772/1594/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тучинська Н. В.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 рокуСправа № 139/69/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Денишенко Т.О. , Берегового О.Ю.,

секретар : Торбасюк О.І.,

за участі: представника відповідача-2 - адвоката Ткача Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 139/69/18 за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 та малолітньої ОСОБА_8, служба у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Тучинської Н.В. в залі суду 1 о16 год. 15 хв., повний текст рішення виготовлено 29.05.2018 року,

В с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся у Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області з даним позовом. Позовні вимоги, мотивовані тим, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 27.08.2008 року укладено кредитний договір № VIUWGA, предметом якого є кредитні кошти в іноземній валюті на споживчі цілі з терміном повернення до 27 серпня 2018 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 27 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, що зареєстрований в реєстрі за №836, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Дана квартира належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Доля Т.І. 22.08.2008 року. Право власності ОСОБА_4 зареєстроване 22.08.2008 року за реєстровим №1506.

22.09.2017 року ухвалою судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі №139/802/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про виселення.

В даному позові вказано, що в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав у власність, зареєстровану приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Бєлою Оксаною Миколаївною, як державним реєстратором, квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за вищевказаним договором іпотеки.

До суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» не звертався, отже звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось в позасудовому порядку.

Акту оцінки предмета іпотеки нотаріусу надано не було.

Жодних письмових вимог про усунення перешкод виконання умов кредитного договору, в якому було б зазначено зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний термін та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, від ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 не отримувалось.

Як вказувала позивач, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67850578 від 12.09.2016 року, нотаріус Бєлая О.М. здійснила звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі 4-х документів:

-договору іпотеки;

-заставної;

-повідомлення;

-рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Письмової вимоги про усунення порушень та опису вкладення цінного листа серед даних документів немає, позичальник або ж члени його сім'ї жодних вимог від банку в період часу, що передував його зверненню до нотаріуса щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки - не отримували.

Ще позивач, посилаючись на Закон України №1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України» та п.п. 1.8, 1.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України №296/5 від 22.02.12 року, зазначив, що нотаріус Бєлая О.М. при зверненні стягнення на предмет іпотеки та реєстрації права власності на нерухоме майно за іпотекодержателем, знехтувала вимоги діючого законодавства, оскільки позичальник з родиною проживає в квартирі, що є предметом іпотеки та її площа не перевищує 140 кв.м. в результаті вчинення даного порушення Закону під загрозою виселення опинилась родина ОСОБА_4, в тому числі малолітні та неповнолітні діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які зареєстровані та проживають в квартирі, що є предметом іпотеки.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_4 просив суд визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31334582 від 12.09.2016 року, прийняте приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Бєлою О.М., за яким за ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстровано право власності на АДРЕСА_1. Вирішити питання судових витрат.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22 травня 2018 року позов задоволено. Вирішено: визнати протиправним і скасувати рішення № 31334582 приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни від 12 вересня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1; вирішене питання судових витрат.

Не погодившись з даним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку, як ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, які полягають у тому, що недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи, і ухвалене необгрунтоване та незаконне судове рішення.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно … №67850578 від 12.09.2016 року слідує, що рішення №31334582 від 12.09.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая О.М. прийняла на підставі чотирьох документів: договору іпотеки, заставної, повідомлення, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а тоже, нотаріусом дотримано вимог п.61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року.

Проте, суд першої інстанції у своєму рішенні зробив протилежні висновки, не витребувавши у нотаріуса всіх необхідних документів, на підставі яких вона здійснила спірну реєстраційну дію.

Ще апелянт вказує на те, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», стосується лише виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилаючись на норми ст. 177 СК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», на правові висновки ВС України у справах №6-2940цс15 від 20 січня 2016 року та №6-3005цс15 від 10 лютого 2016 року, апелянт також зазначив, що відсутність попереднього дозволу органу опіки і піклування важлива при визнанні недійсними договорів щодо майна, право на яке має дитина, за позовами її батьків, а не як сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення такого договору.

Від представника позивача ОСОБА_4 за довіреністю - ОСОБА_10 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд залишити без задоволення клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» про витребування у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О.М. документів, на підставі яких прийнято рішення №31334582 від 12 вересня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким за ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1; апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22 травня 2018 року - без змін.

Служба у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації у своєму листі №01-17-233 від 06.09.2018 року просить розглянути справу без участі представника Служби та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 351 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди , у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, справа підлягає апеляційному розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Згідно частин першої - п'ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам діючого законодавства.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є : неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи або порушення норм процесуального чи неправильне застосування норм матеріального права.

Так, в ході розгляду справи встановлено наступні обставини.

27.08.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № VIUWGA, предметом якого стали кредитні кошти в іноземній валюті на споживчі цілі з терміном повернення до 27 серпня 2018 року ( а/с 18-19).

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 27 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, що зареєстрований в реєстрі за №836, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 (а/с 20-22).

Дана квартира належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Доля Т.І. 22.08.2008 року. Право власності ОСОБА_4 зареєстроване 22.08.2008 року за реєстровим №1506 (а/с23-24).

У п.16.7.2 Договору іпотеки вказано, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань за кредитним договором, у випадку, зокрема, порушення Іпотекодавцем зобов'язань по цьому договору.

Пункт 1.1 Кредитного договору № VIUWGA від 27.08.2008 року говорить про щомісячне погашення кредитних коштів у сумі 532,02 дол. США, відповідно до Графіку.

Сторони у судовому засіданні визнали, що станом на вересень місяць 2016 року, ОСОБА_4 припинив сплачувати кошти за вказаним Кредитним договором, порушивши його умови.

П. 22 Договору іпотеки визначено, що у випадку порушення Кредитного договору позичальником, іпотекодержатель направляє іпотекодавцю ( позичальнику) письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, він вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п.16.7.1, 16.7.2, 16.8 Договору іпотеки, відповідно до розділу п'ятого Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься у Договорі.

П.27 Договору іпотеки від 27 серпня 2008 року містить застереження про те, що звернення стягнення на Предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснене у позасудовому порядку, зокрема, шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити Іпотекодавця.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно … №67850578 від 12.09.2016 року слідує, що рішення №31334582 від 12.09.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая О.М. прийняла на підставі чотирьох документів: договору іпотеки, заставної, повідомлення, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення; на підставі цього рішення цим же нотаріусом за ПАТ КБ «ПриватБанк» у порядку позасудового стягнення на предмет іпотеки було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 ( а/с 25-26).

Тим самим, Іпотекодержатель скористався правом, визначеним п.27 Договору іпотеки та ст. 37 Закону України «Про іпотеку», як правильно встановлено судом.

Проте, судом також встановлено, що перехід права власності на предмет іпотеки відбувся з порушенням, як умов Договору іпотеки так і вимоги ст. 35 Закону України «Про іпотеку», де теж говориться про обов'язок Іпотекодержателя, у разі порушення основного зобов'язання або умов іпотечного договору Іпотекодавцем - боржником, надіслати боржнику- іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення.

Стаття 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрві України №1127 від 25.12.2015 року говорить про те, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Як видно з уже згадуваної Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно … №67850578 від 12.09.2016 року, рішення №31334582 від 12.09.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая О.М. прийняла на підставі чотирьох документів: договору іпотеки, заставної, повідомлення, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, шо не в повній мірі відповідає вимозі ст. 61 Порядку. Так, у нотаріуса були відсутні: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Повідомлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не є зазначеними документами, яких вимагає від нотаріуса діюче законодавство.

Більше того, як правильно зауважив суд першої інстанції, обидва ці повідомлення датовані « 28.07.2016» і, з огляду на віддаленість місцезнаходження Іпотекодержателя - м. Дніпропетровськ та Іпотекодавця - смт. Муровані Курилівці Вінницької області, а також на вимогу про дотримання тридцятиденного строку, з моменту отримання іпотекодавцем, письмової вимоги іпотекодержателя, це дійсно свідчить про те, що за цими поштовими відправленнями не можуть бути копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Отже, твердження позивача, що він не отримував від відповідача-2 - ПАТ КБ «ПриватБанк» письмової вимоги про усунення порушень, заслуговує на увагу.

Щодо зауваження апелянта, що суд першої інстанції не витребував у нотаріуса всіх необхідних документів, на підставі яких вона здійснила спірну реєстраційну дію, то воно є неумісним, по-перше, тому, що відповідачем таке клопотання не заявлялося відповідно до ст. 84 ЦПК України; по-друге, у відзиві на позовну заяву, відповідач Бєлая О.М. нотаріус, який здійснив оспорювану реєстрацію права власності, вказала, що у неї, як державного реєстратора, не зберігаються реєстраційні справи, відповідно документи, на підставі яких прийняте оскаржуване рішення, відсутні (а/с50).

Сама ж відповідачка Бєлая О.М. теж не заявляла ніяких клопотань для спростування доводів позивача про її протиправні реєстраційні дії, як про це вказує ст. 81 ЦПК України. Відповідачка у зазначеному Відзиві лише вказувала на те, що даний спір належить до адміністративної юрисдикції, що не відповідає діючому законодавству про предметну та суб'єктну підсудність справ (а/с48-50).

Відповідачка Бєлая О.М., крім того, в ході проведення оскаржуваних реєстраційних дій, порушила вимогу ч.1 ст.20 того ж Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року, де вказано про необхідність подання заяви про проведення реєстраційних дій та оригіналів документів, необхідних для проведення таких дій. Ще у цій правовій нормі говориться, що про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву.

Також порушено вимоги п.1.8 та п.1.9 Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки ці пункти вказують на обов'язок нотаріуса вимагати подачі йому довідки про склад сім'ї власника житла, з метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей на користування відчужуваною квартирою. У разі виявлення з поданих відчужувачем документів, що право власності або користування відчужуваною квартирою мають малолітні або неповнолітні діти, нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної райдержадміністрації.

На а/с 15, 16 містяться свідоцтва про народження: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, а на а/с17 - Довідка Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області №3067 від 17.11.2017 року, де вказано, що дані діти є дітьми позивача та, що вони зареєстровані в АДРЕСА_1.

Помилковим є твердження апелянта, що у даному випадку не потрібний дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину, як відчуження житла у позасудовому порядку; воно суперечить наведеним правовим нормам; тому ж Закону України «Про охорону дитинства» та Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей».

З огляду на те, що суд в оскаржуваному рішенні при вирішенні спору не керувався Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», таке обгрунтування апеляційної скарги не заслуговує на увагу.

Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідив наявні у справі докази і надав їм правильну оцінку, зробивши обгрунтований висновок про задоволення позову.

З огляду на викладене, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують, тому в силу ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, суд -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст Постанови складено 10.09.2018 року.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук