АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3664/18Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/859/18 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Храпак Н. М., Хома М. В.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

за участю апелянта - ОСОБА_1,

представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу № 607/3664/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2018 року про зупинення провадження в справі, постановлену суддею Грицаком Р.М., повний текст якої складено 19 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду із даним позовом.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2018 року цивільну справу №607/3664/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення провадженням зупинено до вирішення Тернопільським окружним адміністративним судом адміністративної справи №819/1126/18 за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Тернопільської філії КП «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області, третіх осіб ТзОВ «Кредекс Фінанс», ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення та до набрання судового рішення законної сили.

В липні 2018 року ОСОБА_1 подала на вказану ухвалу апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, що суд не може посилатись на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Крім того, безпідставне зупинення провадження у справі призводить до порушення розумного строку розгляду справи. Вказує, що предметом у даній справі є усунення перешкод у користуванні житлом - квартирою АДРЕСА_1, котра набута позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2017 року та яка належить позивачу на праві приватної власності, шляхом виселення осіб, котрі чинять перешкоди власнику у володінні та користуванні його майном (житлом), із даного житла.

Просила оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У вересні 2018 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що у адміністратийній справі, через яку зупинили правадження у цивільній справі, ОСОБА_1 подала клопотання про закриття провадження, оскільки, на її думку, у адміністративній справі про оскарження дій державного реєстратора, наявний спір про право. Таким чином, посилання апелянта на п.6 ст.251 ЦПК України вважає безпідставними. Крім того, клопотання про зупинення провадження у даній справі подавалось захистом відповідача ще в підготовчому судовому засіданні.

В судовому засіданні апелянт свою апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив із того, що розгляд даної цивільної справи неможливий до вирішення Тернопільським окружним адміністративним судом адміністративної справи №819/1126/18 за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Тернопільської філії КП «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області, третіх осіб ТзОВ «Кредекс Фінанс», ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення.

З таким висновком колегія суддів не погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 25 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ломакіною Л.В., та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 жовтня 2017 року, позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Предметом у даній справі є усунення перешкод у користуванні вказаним житлом.

Відповідно до п.6. ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, яка визначена у п.6 ч.1 цієї статті, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, та коли докази у

даній справі не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового) розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Згідно ч.2 ст.210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Підставою для зупинення провадження у даній справі став факт розгляду Тернопільським окружним адміністративним судом адміністративної справи про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, за якими набувалося у власність та здійснювалася державна реєстрація права власності за іншою, третьою особою ТОВ "Кредекс Фінанс" , та жодних прав та обов'язків за наслідками таких оскаржуваних реєстраційних дій у апелянта не виникало та учасником таких правовідносин вона не була.

Відтак, суд на порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у даній справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність чи відсутність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, зокрема належність житла позивачу на праві власності, наявність підстав для усунення перешкод у користуванні власником належним йому на праві власності житлом та виселенні відповідачів, тощо, та які є предметом судового розгляду у даній справі

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про те, що наявність спору у адміністативній справі про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, дає підстави для зупинення провадження у даній справі виходячи з наступного.

На підставі наявних доказів, суд першої інстанції може самостійно встановити при розгляді справи наявність чи відсутність обставин, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, зокрема належність житла позивачу на праві власності, наявність підстав для усунення перешкод у користуванні власником житлом та виселення відповідачів, що є предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2018 року слід скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, із відповідачів слід стягнути в користь апелянта понесені при подачі апеляційної скарги судові витрати.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовільнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2018 року - скасувати та направити справу до Тернопільського міськрайонного суду для продовження розгляду по суті.

Стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 352.40 грн. сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору - по 117.46 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 11 вересня 2018 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Н.М. Храпак

М.В. Хома