АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/4885/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року, постановлену у складі судді Цокол Л.І. в приміщенні Печерського районного суду м. Києва у справі за поданням державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кириленко Д.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Кириленко Д.М. звернувся з поданням та просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Печерського районного суду м.Києва від 19 грудня 2014 року, а саме до погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Посилається на те, що на виконанні в Печерському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження ВП № 46034848 з виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва у справі №757/22396/14-ц виданого 19 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 07 серпня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

16 січня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46034848, яку направлено боржнику до виконання, проте боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення, а навпаки вчиняються дії, що ускладнюють та унеможливлюють його виконання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року подання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Кириленко Д.М. - задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року №757/22396/14-ц, а саме до погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильну оцінку доказів, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Посилається на те, що постанови про відкриття виконавчого провадження ним отримано не було, в матеріалах справи відсутні докази направлення йому даної постанови державним виконавцем, таким чином, станом на дату прийняття ухвали про заборону виїзду про наявність відкритого виконавчого провадження йому не було відомо. При прийнятті рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, судом не було з'ясовано чи повідомлений ОСОБА_1 як боржник (сторона виконавчого провадження) про наявність відповідного виконавчого провадження. Висновки суду про те, що боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення, а навпаки вчиняються дії, що ускладнюють та унеможливлюють його виконання є передчасними, оскільки судом не взято до уваги, що виклики державного виконавця, що направлялись на адресу боржника із зобов'язанням з'явитись до державного виконавця, повертались до відділу державної виконавчої служби у зв'язку із закінченням терміну зберігання поштової кореспонденції, тому боржнику не було відомо про такі виклики.

Відповідно до п. 8 ч.1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Кириленко Д.М. звернувся з поданням та просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Печерського районного суду м.Києва від 19 грудня 2014 року, а саме до погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Посилається на те, що на виконанні в Печерському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження ВП № 46034848 з виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва у справі №757/22396/14-ц виданого 19 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 07 серпня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

16 січня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46034848, яку направлено боржнику до виконання, проте боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення, а навпаки вчиняються дії, що ускладнюють та унеможливлюють його виконання.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46034848, яку направлено боржнику до виконання, ним не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення, державним виконавцем на адресу боржника було неодноразово направлено виклик з'явитись до державного виконавця для вирішення питання щодо сплати аліментів, проте боржник жодного разу не з'явився. Державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, однак, у зв'язку із свідомим невиконанням боржником своїх обов'язків, які він має змогу виконати та зобов'язань, покладених на нього рішенням, останнє не виконується.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України в редакції кодексу 2004 року, яка діяла на час постановлення ухвали, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України в редакції кодексу 2017 року, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що 16 січня 2015 року старшим державним виконавцем Соловйовим В.В. органу державної виконавчої служби Печерського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46034848, яку направлено боржнику до виконання (а.с.115,116).

13 травня 2016 року на адресу Відділу надійшла заява стягувача про надання довідки розрахунку заборгованості по аліментам за весь період.

20 травня 2016 року стягувачем отримано довідку-розрахунок заборгованості, яка станом на 01 травня 2016 року становила 41548,24 грн.

29 вересня 2016 року державним виконавцем на адресу боржника направлено виклик з'явитись до державного виконавця для вирішення питання щодо сплати аліментів, проте боржник до державного виконавця не з'явився.

15 березня 2017 року державним виконавцем повторно направлено виклик боржнику, яким зобов'язано ОСОБА_1 з'явитись до виконавця, але станом на 10 травня 2017 року боржник до Відділу не з'явився.

Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, яку направлено до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві до виконання та внесено обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно відповіді ДФС у боржника відсутні рахунки в банківських установах, тому державним виконавцем направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві за боржником зареєстровано транспортний засіб. 21 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника та направлено для виконання до УІПКП «102» ГУНП у м. Києві.

15 березня 2017 року державним виконавцем направлено запит до Державної прикордонної служби та Державної міграційної служби України. Згідно відповіді Державної прикордонної служби України головного центру обробки спеціальної інформації ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон протягом останніх років.

Згідно відповіді Державної міграційної служби України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1, виданим 16.02.2012 року органом видачі 8030.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - за боржником нерухомого майна на праві власності не зареєстровано.

Заборгованість за аліментами станом на 31 березня 2017 року становила 63548,24 грн.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України від 01.02.2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Дії державного виконавця щодо розшуку майна, коштів у боржника та накладення арешту на майно боржника не можуть свідчити про ухилення самого боржника від виконання зобов'язань.

Вказані дії проводяться державним виконавцем незалежно від ухилення чи не ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Крім того, державним виконавцем не надано та матеріали справи не містять доказів відповідно до статей 77-78 ЦПК України щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження чи будь - якого іншого документу про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні.

Таким чином, судом не було встановлено, що боржник був повідомлений про наявність виконавчого провадження та свідомо ухилявся від виконання рішення суду.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Оскільки, судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кириленко Д.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кириленко Д.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2018 року.

Головуючий Судді