Справа № 128/4113/16-ц
Провадження № 22-ц/772/1464/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 рокуСправа № 128/4113/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Якименко М.М., Шемети Т.М., секретар - Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 07 травня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Ганкіної І.А. у залі Вінницького районного суду Вінницької області (дата складення повного тексту невідома) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Лука-Мелешківська сільська рада Вінницького району Вінницької області про визнання недійсною заяву про відмову від спадщини та визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом у якому просив визнати недійсною заяву про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі № 943/2008, заведеної після смерті його батька - ОСОБА_6. Визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Лука - Мелешківська, Вінницького району Вінницької області, терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько, ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина та була заведена спадкова справа №943/2008 у Вінницькій районній державній нотаріальній конторі.

До спадкового майна входив житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також земельні ділянки площею 0,2253га, площею 0,1723 та площею 0,0599га, що розташовані по вул. Щорса в с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області. За життя спадкодавцем заповіт складено не було.

До спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_6 належала його дружина - ОСОБА_4, донька - ОСОБА_7, донька - ОСОБА_8, донька - ОСОБА_9 та позивач ОСОБА_3.

Попередньо, до звернення до нотаріуса, між позивачем, його рідними сестрами та матір'ю була здобута згода, про те, що вони відмовляються від належної їм частки спадкового майна на користь їх матері - ОСОБА_4.

На час відмови позивачем від спадщини, мати запевнила, що в майбутньому він отримає свою частку належного йому спадкового майна, так як є спадкоємцем першої черги.

Позивач дізнався про те, що його матір, успадкувавши будинок вирішила відчужити його на користь однієї із своїх доньок - ОСОБА_9.

Таким чином, помилившись щодо обставин справи, позивачем була подана заява про відмову від прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_6, яку просить визнати недійсним на підставі ст. 229 ЦПК України.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07 травня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції несправедливе, необґрунтоване, необ'єктивне, висновки суду є такими, що не відповідають як фактичним обставинам справи так і матеріалам справи, тому дане судове рішення повинно бути скасоване.

Апелянт зазначає, що тривалий час після відкриття спадщини усі рідні сестри здійснювали на нього тиск, аби він відмовився від прийняття спадщини на користь матері, яка обіцяла, що він при будь - яких обставинах залишиться проживати та користуватись даним господарством.

Подання заяви позивачем до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини, було помилкою, так як інші спадкоємці, подаючи аналогічну заяву до нотаріуса, нічим не ризикували, оскільки мають у власності житло.

Суд не врахував, що ситуація при якій було написано заяву призвела до неправильного волевиявлення ( помилки) та наслідків, які спричинила така помилка.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 в якому вона зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не відповідає дійсним обставинам справи, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін з таких підстав.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 03.07.2008 року (а.с. 7).

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_6 (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також на земельні ділянки площею 0,2253га, площею 0,1723 та площею 0,0599га, що розташовані по вул. Щорса в с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області (а.с.11, 54).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 являються його дружина та діти: відповідач ОСОБА_4, донька - ОСОБА_7, донька - ОСОБА_8, донька - ОСОБА_9 та позивач ОСОБА_3.

03 грудня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка (а.с.30);

ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та позивач ОСОБА_3 звернулися до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь матері - відповідача ОСОБА_4 (а.с. 31 - 32).

ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на: земельну ділянку №517 площею 1,9799 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Лука - Мелешківської сільської ради, Вінницького району Вінницької області (а.с. 59); цілий житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с. 52).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що позивачем не доведено обставин щодо яких він помилився при вчиненні правочину, який є предметом спору та не надано доказів помилки, щодо істотних обставин правочину.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У частині третій статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину.

Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно із частинами першою, п'ятою і шостою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, однак правом на відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_3 не скористався.

Твердження позивача, що заява про відмову від прийняття спадщини була подана ним під впливом помилки у зв'язку з не усвідомленням наслідків скоєння цих дій та тиску зі сторони сестер безпідставні.

Так, зі змісту заяви ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщину, вбачається, що останній розумів обставини, які мають істотне значення, без застосування на нього фізичного та психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею відмовився від належної йому частки у спадщині.(а.с.32, зворотня сторона).

Відмова від прийняття спадщини, а саме написання та передача заяви, відбувалась в звичайній для цього обстановці.

Ураховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін, свідків, і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення.

Позивачем не надано доказів, які б підтверджували те, що сестри чинили на нього тиск, що мати обіцяла в майбутньому передати йому частку спадкового майна, а також те, що мати має намір відчужити нерухомість на користь сестри.

Крім цього, в апеляційній скарзі позивачем вказано, що заява написана ним перед закінченням шестимісячного строку і під тиском та обманом своїх родичів. Однак, в суд позивач звернувся із вимогою про визнання договору недійсним з підстав його помилки при вчиненні правочину.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що позиція позивача з приводу того, що спадкоємець ОСОБА_4 має намір розпорядитись спадковим майном не так, як він очікував, і під тиском та обманом рідних, не є помилкою і не може бути підставою для визнання правочину недійсним.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 07 травня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дняїї проголошення до Верховного Суду.

Головуючий: Т.Б.Сало

Судді: М.М.Якименко

Т.М.Шемета

Згідно з оригіналом:

Суддя: Т.Б.Сало