Справа № 630/198/18
Провадження № 2/630/167/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ний та ОСОБА_2, зареєстрований 10 грудня 1983 року Люботинською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 321.

В позові ОСОБА_1 вказував, що шлюбні відносини з дружиною припинені з жовтня 2016 року через те, що ними постійно виникали сварки, які призвели до втрати фізичний та духовних зв'язків між ними. Відповідач постійно пред'являла йому необґрунтовані претензії, що зробило спільне життя нестерпним. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе, оскільки це суперечить його інтересам - він хоче створити нову сім'ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 наполіг на розірванні шлюбу, бо не має бажання жити далі з відповідачем. Він пояснив, що 13 жовтня 2016 року прийшов додому на підпитку, та аби не провокувати скандал пішов спати у гараж. Наступного ранку він неодноразово намагався вибачитися перед дружиною, але вона його ігнорувала. Тому він вирішив піти з сім'ї, згадавши усі негаразди, які виникати у стосунках з дружиною, і повернувся до будинку своєї матері. Від тоді дружина взагалі не переймалась його долею, навіть коли він на весні 2017 року потрапив до онкологічної лікарні з тяжким захворюванням.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримала вимогу позивача та просила розірвання укладений з ОСОБА_1 шлюб. Вона підтвердила, що 13 жовтня 2016 року чоловік прийшов додому в стані алкогольного сп'яніння та пішов спати у гараж. Але наступного дня він продовжив пиячити, і це тривало тиждень. Після того він намагався вибачитися за свою поведінку, але вона не відповіла ані згодою ані відмовою. Натомість чоловік пішов з сім'ї до будинку своєї матері. Від тоді жоден з них не намагався відновити сімейні стосунки, але вона та діти відвідували позивача у лікарні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3, виданим Люботинською міською радою народних депутатів Харківського району Харківської області 10 грудня 1983 року. У подружжя в період шлюбу народились діти: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які є повнолітніми особами.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Причиною розірвання шлюбу є небажання позивача жити з відповідачем однією сім'єю і різні погляди на життя, взаємовідносини в сім'ї. Із-за сварок, які виникали на побутовому грунті та на грунті зловживання позивачем алкоголем, сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного, що призвело до взаємного відчуження та небажання миритися. Позивач наголошує на розірванні шлюбу, його намір є остаточним та відповідає його інтересам. При цьому підстав для вжиття заходів для примирення суд не вбачає, оскільки сторони від жовтня 2016 року, коли припинили спільне проживання, не здійснили дієвих заходів по відновленню сім'ї.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).

Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має для нього істотне значення, та робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сім'ї, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Разом з тим, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням ААЇ № 518078, виданим Пенсійним Фондом України 22 березня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 22, 24, 55, 56, 110, 112 СК України, ст.ст. 10-13, 76-82, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний № НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, зареєстрований 10 грудня 1983 року Люботинською міською радою народних депутатів Харківського району Харківської області за актовим записом № 321, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (р/р: 0001, одержувач: ГУК у м. Києві, , банк ГУДКС України в м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. О. Малихін