УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

05 червня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, подану від імені та в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою в сумі 780000,00 гривень.

04.06.2018 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява від імені та в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3. Заява передана судді Майдан С.І. 05.06.2018 року, оскільки заявлено вимогу майнового характеру та невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливими виконання судового рішення.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає необхідним відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України, підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень наданих у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З позову та матеріалів, доданих до позову, вбачається, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_3 боргу за розпискою в сумі 780000,00 гривень.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.10.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, за умовами якого відповідач зобов'язалась повернути отримані від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 780000,00 гривень в строк до 17.05.2018 року. В зазначений строк кошти не повернуті, на вимогу позивача від 25.06.2018 року про повернення коштів не реагує. Оскільки відповідач свої вимоги за договором позики не виконав, позивач просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 780000,00 гривень та понесені судові витрати.

Вжиття заходів забезпечення позову позивач пов'язує із необхідністю уникнути труднощів з виконанням ймовірного рішення після його ухвалення у даній справі, оскільки позивачем заявлено позов майнового характеру, а у разі не забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, належну відповідачу на праві власності, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_3.

Право власності відповідача на вказану квартиру підтвержується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна.

Враховуючи, що спір між сторонами має майновий характер з приводу не виконання відповідачем зобов'язання за договором позики, спірне нерухоме майно може бути відчуженим на момент виконання рішення, що значно ускладнить в подальшому виконання можливого рішення про задоволення позову і не вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача, а тому суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову частково в частині заборони відчуження квартири АДРЕСА_2

У разі задоволення заяви про забезпечення позову, обов'язок виконання ухвали про це може бути покладений на співробітників органу державної виконавчої служби, до повноважень яких у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» входить і право на одержання необхідної для проведення виконавчих дій інформації, в тому числі конфіденційної, зокрема, про наявність та місцезнаходження майна і коштів відповідача.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, подану від імені та в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 (ІН: НОМЕР_1) відчуження квартири АДРЕСА_1 яка належить останній на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.1996 року.

В решті заяву залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання даної ухвали доручити Корабельному районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

У відповідності до ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан

Ухвала підлягає негайному виконанню з 05.06.2018 року.

Суддя: С.І.Майдан