Справа № 487/3127/18
Провадження № 2/487/1701/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07.09.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва суддя Біцюк А.В., за участю секретаря Демиденко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) про визнання особи, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в якому посилаючись на те, що позивачці, на праві приватної власності належить 13/100 частини будинку АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 16.01.1959 року. Разом з позивачкою у вказаній частині будинку зареєстрований відповідач.

В обґрунтування позову зазначив, що з 2011 року відповідач створив родину, виїхав з будинку, й до цього часу не повертається, але з реєстрації не знявся. Його особисті речі в квартирі відсутні, кореспонденції на його ім'я не надходить, він не несе витрат з утримання будинку, проведення ремонтів, на підставі чого просить визнати відповідача, таким що втратив право на користування будинком АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю за місцем проживання понад рік.

Позивач ОСОБА_1 про відкриття провадження була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 про відкриття провадження був повідомлений належним чином, відзив суду не надав.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1, на праві приватної власності належить 13/100 частини будинку АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 16.01.1959 року.

Разом з позивачкою у вказаній частині будинку є зареєстрований ОСОБА_2.

З 2011 року відповідач створив родину, виїхав з будинку, й до цього часу не повертається, але з реєстрації не знявся. Позивачка самостійно утримує будинок та робить поточні ремонти.

Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої 18.05.2018 року за №56 ТОВ Миколаївдомсервісом, будинок АДРЕСА_1 проживають п'ять осіб, а саме: позивачка ОСОБА_1,відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному будинку більше року без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,про визнання особи, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком розташованим за адресою:АДРЕСА_1.

Зобов'язати Виконавчий комітет Миколаївської міської ради зняти відповідача ОСОБА_2, з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 12.09.2018 року.

Суддя Біцюк А. В.