Справа № 308/5757/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гайданки Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про зазначення у виконавчому листі індивідуального податкового номеру платника податків боржника,

В С Т А Н О В И В:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду із заявою, згідно з якою просить зазначити у виконавчому листі індивідуальний податковий номер платника податків боржника ОСОБА_1 і надіслати оригінал виконавчого листа на їх адресу.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа № 308/5757/16-ц року за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу, повязаних з регламентною виплатою. 03.02.2017 року у цій справі судом винесене рішення і на підстав заяви від 20.06.2017 року на їх адресу судом надіслано копію рішення суду та оригінал виконавчого листа у даній справі. Зазначає, що виконавчий лист було надіслано в Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. 10.07.2018 року на їх адресу старшим державним виконавцем Хайнас Р.М. надіслано повідомлення без номера від 10.07.2018 року, згідно з яким виконавчий документ їм повернуто без прийняття до виконання у звязку з відсутністю у ньому ідентифікаційного коду боржника. Зауважує, що виданий 19.07.2017 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області виконавчий лист у справі № 308/5757/16-ц не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника), а відтак, заявник просить зазначити у виконавчому листі індивідуальний податковий номер платника податків боржника ОСОБА_1

Представник заявника (стягувача) Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) та боржник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи за поданою заявою, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2017 року в цивільній справі № 308/5757/16-ц за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою, позовну заяву задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця: вул. Бічна, 7/2, м. Ужгород, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02002, п/р 871 в Укрексімбанку в м. Києва, МФО 322313, ідент. код. 21647131) кошти в розмірі понесених витрат 5369,04 грн. основного боргу та 1378 грн. судового збору. У задоволенні клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрат на правову допомогу у сумі 1500 грн. відмовлено у звязку з їх недоведеністю.

Вказане рішення набрало законної сили, на його виконання 19.07.2017 року судом видано виконавчий лист, який предявлено стягувачем Моторним (транспортним) страховим бюро України до виконання до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Згідно з повідомленням старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 10.07.2018 року виконавчий лист № 308/5757/16-ц, виданий 19.07.2017 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ заборгованості в розмірі 6747,04 грн. повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що у виконавчому документі не зазначено ідентифікаційний код боржника.

Обґрунтовуючи подану заяву представник заявника вказує на те, що виданий 19.07.2017 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області виконавчий лист у справі № 308/5757/16-ц не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», так як відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, а тому просить суд зазначити у виконавчому листі індивідуальний податковий номер платника податків боржника ОСОБА_1

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд..

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закону серед засад виконавчого провадження зазначені: верховенство права; обовязковість виконання рішень; законність.

Тобто, метою виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження є примусове виконання судових рішень у спосіб та порядку, визначеному законом (ст. ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

У статті 4 Закону викладені вимоги до виконавчого документа. Згідно з ч. 1 цієї статті у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання.

Відтак, у виконавчому листі мають бути зазначені дані боржника, які можуть ідентифікувати його особу, та сприяти примусовому виконанню рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

У відповідності до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як вбачається з тексту виконавчого листа у справі № 308/5757/16-ц, виданого 19.07.2017 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, в ньому не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника ОСОБА_1

Разом з тим, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Стягувач позбавлений можливості отримати конфіденційні дані відносно особи боржника. При цьому, державний виконавець у повній мірі повинен скористатися наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця чи посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Однак, у даному випадку стягувач звернувся до суду безпосередньо із заявою, у якій просить зазначити у виконавчому листі індивідуальний податковий номер платника податків боржника.

За таких обставин, суд вважає, що державний виконавець у даному випадку не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення, а відсутність у виконавчому листі реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу.

Між тим, про відсутність правових підстав для повернення виконавчого документу без виконання у звязку з відсутністю у виконавчому листі даних про особу боржника зазначено також у постановах Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14 та в постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14, а саме, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного та положень Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до переконання, що у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 431 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про зазначення у виконавчому листі індивідуального податкового номеру платника податків боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуюча О.М. Світлик