Провадження № 2/641/1277/2018 Справа № 641/2148/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року

Комінтернівський районний суд м.Харкова в складі:

Головуючого судді - Чайка І.В.,

за участю секретаря - Дрокіної С.О.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 641/2148/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа : Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4, третя особа : Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька, у період з 10.05.2018 року по 10.08.2018 року включно до Республіки Туреччини. Крім того, позивач просить дозволити їй, або її офіційному представнику, без згоди відповідача, оформлювати всі документи для тимчасового виїзду дітей, у супроводі позивача, за межі України у період з 10.05.2018 року по 10.08.2018 року на виїзд до Республіки Туреччини.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем по справі перебувала у шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу та ІНФОРМАЦІЯ_4 року у сторін народились сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Сімейні стосунки між сторонами були припинені у 2012 році та діти мешкають разом з позивачем. З часу припинення сімейних відносин з відповідачем, останній участі у вихованні та догляді за дітьми не бере, розвитком дітей фактично не цікавиться. Крім того, відповідач чинить перешкоди у здійснені позивачем заходів, спрямованих на покращення здоров'я дітей, їх фізичного, духовного та морального розвитку, розширення світогляду , зокрема відмовляє надати дозвіл на виїзд дітей за кордон для відпочинку у Туреччину. Позивач вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дітей та не сприяє всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дітей на гідний відпочинок, що також вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.05.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.05.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви, просив її задовольнити та зазначив, що відповідач відмовляється надати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей до кордон для відпочинку, що вказує на зловживання останнім своїми батьківськими правами, при цьому представник вказав, що путівки на відпочинок з дітьми, позивач до теперішнього часу не купувала та не бронювала. Також представник зазначає, що відпочинок дітей у Туреччині є одним із поширених видів відпочинку, там задовільний клімат, що якісно сприяє зміцненню імунітету для боротьби з хворобами. Крім того виїзд дітей для відпочинку до Туреччини сприятиме розширенню світогляду дітей , що також є одним із заходів духовного та морального розвитку дітей.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову , посилаючись на те, що викладені в позові обставини не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки відповідач не ухиляється від своїх батьківських обов'язків, щодо виховання дітей, а навпаки позивач чинить йому в цьому перешкоди та не виконує рішення суду щодо встановлення порядку та його участі у вихованні дітей. Аліменти на утримання дітей відповідач регулярно сплачує, що також спростовує посилання позивача, що матеріальне утримання дітей проходить тільки з її боку. Крім того, представник відповідача зазначила, що відпочинок дітей у Туреччині навпаки може нашкодити здоров'ю дітей, оскільки невідомо як вплине переліт у літаку на здоров'я дітей. Також у Туреччині є особливий клімат, дуже спекотно, що може негативно вплинути на здоров'я дітей, враховуючи їх вік. Представник вважає, що діти можуть оздоровитися у більш привичному для них кліматі , а саме на узбережжі Азовського моря, тобто на території України, що також може позитивно відобразитись на їх духовному та інтелектуальному розвитку.

Представник третьої особи - Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю , позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Суд, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволені позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які народились ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей . ( а.с.8,9)

Згідно копії заяви позивача від 05.03.2018 року , що посвідчена нотаріально, остання просила приватного нотаріуса ХМНО ХО Іванову О.В. передати відповідачу заяву відповідного змісту, в якій позивач повідомила відповідача про планування нею поїздки за кордон з дітьми в період часу з 10.05.2018 року по 10.08.2018 року до Республіки Туреччини та просила відповідача звернутися до нотаріуса та оформити дозвіл на виїзд дітей з нею за кордон. ( а.с.7)

Згідно копії поштового рекомендованого повідомлення, вказана заява була отримана адресатом 19.03.2018 року ( а.с.6)

Згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.03.2015 року, ухваленого по справі № 641/6974/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та зустрічним позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , 3-я особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні дітьми, в задоволені позову ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відмовлено та зустрічний позов ОСОБА_4 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми задоволено в повному обсязі. ( а.с.21-26)

Згідно рішення апеляційного суду Харківської області від 05.11.2015 року , рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.03.2015 року змінено в частині вирішення зустрічного позову, а саме визначено, що протягом трьох місяців з дня набрання рішення законної сили, участь ОСОБА_4 у вихованні та спілкування з малолітніми дітьми у визначений сужом першої інстанції час має відбуватися у присутності їх матері . ( а.с.27-30)

Згідно наданих суду копії квитанцій, вбачається, що відповідач по справі протягом часу з червня 2017 року по травень 2018 року щомісячно на адресу позивача здійснює переказ коштів в рахунок сплати аліментів ( а.с.31-34)

Згідно листів Служби у справах дітей Фрунзенського району ХМР від 24.04.2015 р., від 28.04.2015 р., від 17.12.2015 р., від 18.01.2016р. адресованих на адресу відповідача, вбачається що позивач відмовляється виконувати встановлений рішенням суду та рішенням виконавчого комітету ХМР порядок участі відповідача по справі у вихованні дітей. ( а.с.35-40)

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини третьої статті 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктом 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачено виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку.

Відповідно до п.п. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим з батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.

Виходячи з положень зазначених норм матеріального права, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення.

Позивач в своєму позові та її представник в судовому засіданні просили надати дозвіл для тимчасового виїзду дітей за кордон без згоди батька до Республіки Туреччини у період часу з 10.05.2018 року по 10.08.2018 року, однак доказів, які б могли свідчити , про те, що позивач буде перебувати у Республіки Туреччини, саме у цей період , суду не надано.

Крім того, позивачем та його представником не надано будь-яких доказів того, що виїзд дітей до Республіки Туреччини пов'язаний з необхідністю їх оздоровлення, а також доказів того ,що такий вид оздоровлення дітям потрібен саме у цій країні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору позивачу не відшкодовуються, у зв»язку з відмовою у задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа : Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_3, адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1.

Представник позивача - ОСОБА_1, адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП та серія і номер паспорта в матеріалах справи відсутні .

Відповідач - ОСОБА_4, адреса проживання:: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2.

Представник відповідача - ОСОБА_2, адреса проживання : АДРЕСА_4, РНОКПП та серія і номер паспорта в матеріалах справи відсутні .

Третя особа - Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради, юридична адреса : м. Харків, вул. Чернишевського, 55 , Код ЄДРПОУ- 26489104.

Повний текст рішення по справі складено 13 червня 2018 року.

Суддя: І. В. Чайка