АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/4541/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року, ухвалене у складі судді Кушнір С.І. в приміщенні Солом'янського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВ - ДОМ» про захист прав споживачів та визнання недійсними договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «УПРАВ-ДОМ», в якому просить визнати недійсним Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «УПРАВ-ДОМ» від 02.10.2014 року; визнати недійсним Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «УПРАВ-ДОМ» від 02.10.2014 року та стягнути з ТОВ «УПРАВ-ДОМ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати.

Посилається на те, що 02.10.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «УПРАВ-ДОМ» було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Зазначає, що договори не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують права позивача, а тому підлягають визнанню судом недійсними.

Вважає, що порушені права позивача, як споживача на отримання якісних послуг від виконавця ТОВ «УПРАВ-ДОМ», а всі спроби позивача мирно врегулювати конфлікт, що виник, відповідач ігнорував.

Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення не містить деяких істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень щодо загальної вартості послуг у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядку перерахування розміру плати за житлово-комунальні послуги, згідно п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядку обслуговування мереж та розподілу повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту), згідно п. 10 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядку здійснення ремонту відповідно п. 12 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того, у вищезазначеному договорі невірно визначено порядок вимірювання обсягів наданих послуг, згідно п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки відповідним положенням цього Договору не конкретизовано дані щодо встановлених у квартирі лічильників, тобто відсутня характеристика засобів обліку води і теплової енергії. Фактично унеможливлює регулювання порядку вимірювання обсягів наданих послуг.Пункт 3 Договору, що визначає характеристику об'єкта надання послуг, фіксує опалювальну площу квартири в розмірі 86,10 кв. м., в той час як вона фактично складає 77,3 кв. м.Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення від 02 жовтня 2014 року містить посилання на неіснуючий Додаток до Правил та положення самого Договору.

Оспорюваний Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій містить положення, що не відповідають дійсності та чинному законодавству.Договір не відповідає типовій формі договору, затвердженого постановою КМУ від 20.05.2009 року № 529. У ТОВ «УПРАВ -ДОМ» відсутні будь - які погодження встановлених тарифів, рішення чи інші документи, які б підтверджували правомірність нарахування тарифів за надані послуги згідно вказаного договору.

Позивач зазначає, що відповідач своїми протиправними діями порушив його законні права та завдав йому моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, оскільки є стороною Договору, положення якого мають для нього дискримінаційний характер, не передбачають права змінити чи розірвати Договір, строк якого фактично може стати довічним. При цьому відповідачем ігноруються положення даних Договорів та не виконуються взяті на себе договірні зобов'язання.

Внаслідок неправомірних дій зі сторони відповідача позивач отримав стійке підвищення верхньої межі артеріального тиску - до 200 мм. рт. ст. Такі дії відповідача негативно вплинули на стан фізичного та душевного здоров'я позивача, підірваного інсультом та двома операціями.

У зв'язку з чим, відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВ - ДОМ» про захист прав споживачів та визнання недійсними договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано недійсним пункт 15 договору укладеного 02.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УПРАВ-ДОМ» та ОСОБА_1 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в частині обов'язку здійснення перерахунку розміру плати виконавцем в разі надання послуг з перервами, що перевищують встановлену згідно з додатком № 1 до Правил тривалість.

Визнано недійсним підпункт 5 пункту 16 договору укладеного 02.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УПРАВ-ДОМ» та ОСОБА_1 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та визнати недійсними договір про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 02.10.2014 року, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 02.10.2014 року, стягнути моральну шкоду.

Посилається на те, що укладені договори не відповідають вимогам чинного законодавства та дійсним обставинам, які існували на момент їх укладення, що призвело до погіршення становища споживача порівняно з виконавцем. Положення договорів містять посилання на пункти, які у спірних договорах взагалі відсутні. Зазначає про невідповідність умов спірних договорів від 02 жовтня 2014 року, укладених між сторонами типовим формам таких договорів, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 та Постановою КМУ від 20 травня 2009 року № 529 та істотним умовам договорів у сфері житлово - комунального господарства. Крім того, визнання судом першої інстанції п.15 та пп.5 п.16 Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення недійсними зумовлює визнання недійсним всього договору, оскільки цими пунктами передбачена відповідальність виконавця (відповідача) за неналежне надання послуг та здійснення перерахунку, що є істотними умовами, тому договір через відсутність істотних умов типового договору мав бути визнаний недійсним.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечила.

Посилається на те, що за умовами інвестиційного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, власник квартири при підписанні Акту приймання - передачі зобов'язаний був укласти договори з обслуговуючими компаніями про надання комунальних послуг. В липні 2014 року позивач разом з батьком отримали у відділі продажу відповідача вказані договори для вивчення. В жовтні 2014 року позивач особисто підписав Акт прийому -передачі квартири та зазначені договори. Пізніше в телефонному режимі позивач попросив представника відповідача закреслити вказані договори з обслуговуючими компаніями про надання комунальних послуг, пославшись на те, що він передумав їх підписувати і під'їде для з'ясування цього питання згодом, чого відповідно відповідачем не було зроблено.

З 2014 року по 2016 рік у своїй квартирі позивач повністю зробив ремонт, при цьому він користувався вже підключеною електроенергією, водою, ліфтом, а також надавалися послуги з опалення та утримання території будинку.

Лише у 2016 році представник позивача прийшов до відповідача забрати Акт прийому - передачі та договори про надання житлово - комунальних послуг, які були підписані ще у жовтні 2014 року і був зобов'язаний оплатити житлово - комунальні послуги за два роки, які були фактично надані.

Відповідно до Акту приймання - передачі від 02 жовтня 2014 року позивач зобов'язується нести всі витрати по утриманню приміщення починаючи з 45 календарного дня з дати отримання повідомлення від забудовника про введення комплексу в експлуатацію, або з дати укладення даного Акту та укладення відповідних договорів на обслуговування приміщення з ТОВ «УПРАВ -ДОМ». Згідно пункту 4 Акту приміщення передане позивачу в належному технічному стані, сторони щодо приймання - передачі приміщення взаємних претензій не мають.

Зазначає, що позивач особисто ніколи жодних претензій до відповідача не пред'являв, а права представника позивача в даному випадку жодним чином не порушуються. У січні 2016 року від позивача надійшла єдина заявка про відсутність опалення, яка була виконана в той же день.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «УПРАВ-ДОМ», в якому просить визнати недійсним Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «УПРАВ-ДОМ» від 02.10.2014 року; визнати недійсним Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «УПРАВ-ДОМ» від 02.10.2014 року та стягнути з ТОВ «УПРАВ-ДОМ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати.

Посилається на те, що 02.10.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «УПРАВ-ДОМ» було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Зазначає, що договори не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують права позивача, а тому підлягають визнанню судом недійсними.

Вважає, що порушені права позивача, як споживача на отримання якісних послуг від виконавця ТОВ «УПРАВ-ДОМ», а всі спроби позивача мирно врегулювати конфлікт, що виник, відповідач ігнорував.

Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення не містить деяких істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень щодо загальної вартості послуг у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядку перерахування розміру плати за житлово-комунальні послуги, згідно п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядку обслуговування мереж та розподілу повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту), згідно п. 10 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядку здійснення ремонту відповідно п. 12 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того, у вищезазначеному договорі невірно визначено порядок вимірювання обсягів наданих послуг, згідно п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки відповідним положенням цього Договору не конкретизовано дані щодо встановлених у квартирі лічильників, тобто відсутня характеристика засобів обліку води і теплової енергії. Фактично унеможливлює регулювання порядку вимірювання обсягів наданих послуг.Пункт 3 Договору, що визначає характеристику об'єкта надання послуг, фіксує опалювальну площу квартири в розмірі 86,10 кв. м., в той час як вона фактично складає 77,3 кв. м.Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення від 02 жовтня 2014 року містить посилання на неіснуючий Додаток до Правил та положення самого Договору.

Також, оспорюваний Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій містить положення, що не відповідають дійсності та чинному законодавству. Договір не відповідає типовій формі договору, затвердженого постановою КМУ від 20.05.2009 року № 529. У ТОВ «УПРАВ -ДОМ» відсутні будь - які погодження встановлених тарифів, рішення чи інші документи, які б підтверджували правомірність нарахування тарифів за надані послуги згідно вказаного договору.

Позивач зазначає, що відповідач своїми протиправними діями порушив його законні права та завдав йому моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, оскільки є стороною Договору, положення якого мають для нього дискримінаційний характер, не передбачають права змінити чи розірвати Договір, строк якого фактично може стати довічним. При цьому відповідачем ігноруються положення даних Договорів та не виконуються взяті на себе договірні зобов'язання.

Внаслідок неправомірних дій зі сторони відповідача позивач отримав стійке підвищення верхньої межі артеріального тиску - до 200 мм. рт. ст. Такі дії відповідача негативно вплинули на стан фізичного та душевного здоров'я позивача, підірваного інсультом та двома операціями.

У зв'язку з чим, відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, щопунктом 15 Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення встановлено, що у разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання або з перервами, що перевищують встановлену згідно з Додатком 1 Правил тривалість, виконавець здійснює перерахунок розміру оплати.

Посилання на цей Додаток міститься також у п.п.5 п.16 Договору. Відповідно до п.п. 5 п. 16 даного Договору, споживач має право на усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг протягом строку, встановленого у додатку 1 до Правил.

Додаток 1 Правил, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», було виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України 151 від 17.02.2010 року.

Оскількиоспорюваний Договір в цій частині містить посилання на законодавство, що на момент його підписання втратило чинність, пункт 15 договору укладеного 02.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УПРАВ-ДОМ та ОСОБА_1 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в частині обов'язку здійснення перерахунку розміру плати виконавцем в разі надання послуг з перервами, що перевищують встановлену згідно з додатком № 1 до Правил тривалість та п.5.16 договору підлягають визнанню недійсними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанціїта не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ТОВ «УПРАВ-ДОМ» є управителем та надає житлово-комунальні послуги в житлово-офісному комплексі, що знаходитьсяпо вул. Островського, перейменованої на ОСОБА_2 Скрипника,40 в Солом'янському районі м. Києва, на підставі Договору від 25 листопада 2013 року № 25/11 на забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового комплексу за будівельною адресою: вул. Островського,40 в Солом'янському районі м. Києва, укладеного із забудовником та балансоутримувачем ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ».

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.01.2016 рокуквартира № 149 за адресою: м. Київ, вул. Островського Миколи,40 належить на праві власності ОСОБА_1

Квартира №149 передана позивачу за Актом приймання-передачі від 02 жовтня 2014 року. Відповідно до цього Акту позивач зобов'язується нести всі витрати по утриманню Приміщення починаючи з 45 (сорок п'ятого) календарного дня з дати отримання повідомлення від Забудовника про введення Комплексу в експлуатацію, або з дати укладення даного Акту та укладення відповідних договорів на обслуговування Приміщення з TOB «УПРАВ-ДОМ», зважаючи на те, яка з зазначених подій настане раніше. Згідно п. 4 Акту, Приміщення передане Фізичній особі в належному технічному стані. Сторони щодо приймання-передачі Приміщення взаємних претензій не мають (п.9 Акту).

Відповідно до сертифікату ІУ № 99 від 08.04.2014 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчила відповідність закінченого будівництвом об'єкта житлово-офісного комплексу за адресою: м. Київ, вул. Островського Миколи, 40 проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За умовами ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, виконавець, в свою чергу, зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529.

Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

При укладенні договорів на надання житлово-комунальних послуг сторони не можуть відступати від змісту типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, але мають право конкретизувати його. Зміст договору про надання житлово-комунальних послуг не може суттєво відрізнятись від змісту Типового договору.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст.26 Закону істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору.

Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що 02.10.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «УПРАВ-ДОМ» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення житлово-офісного комплексу за адресою: АДРЕСА_1.

02.10.2014 року між Житлово-обслуговуючою організацією ТОВ «УПРАВ-ДОМ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1.

Управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами, вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 02.10.2014 року повністю відповідає типовій формі, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. В даному договорі лише конкретизовано деякі умови, зокрема умови договору щодо терміну його дії, не змінена при цьому суть договору. В договорі зазначено тарифи, які діяли на момент укладення договору, та передбачено пунктом 7 Договору, що плата за надані послуги за наявності засобів води і теплової енергії справляється за їх показниками.

Пунктом 3.3.4. у розділі «Інші умови», зазначено порядок нарахування оплати за послуги центрального опалення.

Крім того, 19 квітня 2016 року між управителем ТОВ «УПРАВ - ДОМ» та позивачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від «02» жовтня 2014 року, у зв'язку з встановленням індивідуального засобу обліку теплової енергії (лічильника), в якій конкретизовані умови розрахунків за спожиту теплову енергію, вказані всі параметри лічильника, номера пломб.

В пункті 1.2 договору зазначено опалювальна площа 77,4 кв.м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151 затверджено Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. У зв'язку з цим, Додаток № 1 до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 було виключено.

Повне припинення теплопостачання квартири категорично заборонено (ДБН В2.2-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки» затверджені наказом Держбуду України від 18.05.2005 року № 80, наказом Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4, зі змінами до нього від 06.11.2007 року № 169.).

Судом встановлено, що будинок має індивідуальний теплопункт, а саме котельню, яка оснащена двома газовими котлами. TOB «УПРАВ - ДОМ» здійснює виробництво та постачання теплової енергії мешканцям будинку на підставі відповідних ліцензій.

Для забезпечення тепловою енергією споживачів, між ТОВ «УПРАВ-ДОМ» та HAK «Нафтогаз України» укладено договір №2605/15-ТЕ купівлі-продажу природного газу від 30.01.2015 року на постачання природного газу, а також договір №14/11-01 сервісного технічного обслуговування котельні, який укладено 01.11.2014 року між ТОВ «УПРАВ-ДОМ» та TOB «Дісаві».

Відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151, перерахунок за надання послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води здійснюється за відсутності квартирних засобів обліку (п.7; п. 9 порядку).

Встановлено, що квартира позивача обладнана відповідними лічильниками.

Перерахунок за надання послуг з централізованого опалення здійснюється, якщо надання послуг з централізованого опалення розпочалося пізніше встановленого строку або опалювальний сезон достроково закінчився, а також за наявності перерв у наданні послуг, що перевищують допустимий строк (12 годин на добу один раз місяць).

Яквбачається з матеріалів справи, 19.01.2016 року на диспетчерський пункт від позивача поступила заявка про відсутність центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання. Відповідно до наряду-замовлення на виконання сантехнічних робіт № 17 того ж дня проблему було усунуто.

ОСОБА_1посилається на те, що Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення від 02 жовтня 2014 року містить посилання на неіснуючий Додаток до Правил та положення самого Договору.

В декількох пунктах Договору закріплені відсильні норми, відсилають до Додатку 1, Додатку 2, Додатку 3.

Пунктом 15 Договору встановлено, що у разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання або з перервами, що перевищують встановлену згідно з Додатком 1 Правил тривалість, виконавець здійснює перерахунок розміру оплати.

Посилання на цей Додаток міститься також у п.п.5 п.16 Договору. Відповідно до п.п. 5 п. 16 даного Договору, споживач має право на усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг протягом строку, встановленого у додатку 1 до Правил.

Додаток 1 Правил, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», було виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України 151 від 17.02.2010 року.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку, що оспорюваний Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення в цій частині містить посилання на законодавство, що на момент його підписання втратило чинність, пункт 15 договору укладеного 02.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УПРАВ-ДОМ та ОСОБА_1про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в частині обов'язку здійснення перерахунку розміру плати виконавцем в разі надання послуг з перервами, що перевищують встановлену згідно з додатком № 1 до Правил тривалість та п.5.16 договору підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

З цих підстав доводи апеляційної скарги, що визнання судом першої інстанції п.15 та пп.5 п.16 Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення недійсними зумовлює визнання недійсними всього договору колегія суддів не приймає до уваги.

Позивачем не доведено, що його було введено в оману при укладенні договору.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що позивач ще у липні 2014 року отримав примірник договору і до жовтня 2014 року мав час його вивчити та узгодити всі умови. Погоджуючись з усіма умовами договору, позивачем особисто було підписано договір у жовтні 2014 року.

Крім того, судом встановлено, що позивач визнавав дійсним договір, враховуючи, що 19.04.2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, позивач оплачував комунальні послуги.

Судом встановлено, що договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинковихтериторій від 02.10.2014 року відповідає типовій формі, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529.

Згідно з додатком № 1 до договору сторонами погоджено розмір плати за 1 кв. м. загальної площі житлового приміщення, визначено тарифи на базові послуги управителя, договір та додатки до нього підписано сторонами.

Доводи апеляційної скарги, що пунктом 11 вказаного договору передбачено обов'язок позивача одночасно із даним договором укласти із виконавцем договір про надання послуг консьєржа, проте в Типовому договорі такий обов'язок відсутній, колегія суддів не приймає до уваги.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що на послуги консьєржа укладений окремий договір, позивач при укладенні цього договору не заперечував, жодних претензій не пред'являв. Крім того, розрахунок коштів, які сплачуються на послуги консьєржа це виключно заробітна плата цих консьєржів, без зайвих платежів і націнок.

Доводи апеляційної скарги, що в п. 7 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій передбачено внесення плати на розрахунковий рахунок, вказаний у розділі договору «Реквізити», проте у квитанціях до сплати вказується інший рахунок, ніж той, що зазначений у вказаному розділі, тому споживач не може бути впевнений в надходженні коштів на розрахунковий рахунок виконавця, колегія суддів оцінює критично, оскільки з претензіями до позивача щодо сплати коштів не на відповідні реквізити відповідач не звертався та непорозумінь з оплатою рахунків з цих підстав не було.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-94цс13 однією з обов'язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв'язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного між сторонами та співставивши його з умовами Типового договору, колегія суддів не знаходить підстав для визнання його недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода відшкодовується лише за наявності вини особи, яка завдала шкоди.

Цивільне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку та вини заподіювача.

При цьому необхідно враховувати, чим підтверджується факт завдання особі моральної шкоди, за яких обставин та якими діями (бездіяльності) вона завдана, в якій грошовій формі чи в якій матеріальній формі особа оцінює завдану їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З позовом до суду від імені позивача ОСОБА_1 звернувся його батько - ОСОБА_3, посилаючись на те, що його синові діями відповідача завдана моральна шкода.

Апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, а не у квартирі щодо якої виникли спірні правовідносини, вказане підтвердив представник позивача, який проживає у спірній квартирі.

Не знайшли свого підтвердження обставини щодо факту заподіяння позивачу моральної шкоди і в апеляційному суді.

Представник позивача не надав суду доказів відповідно до статей 77-78 ЦПК України на підтвердження завдання діями відповідача моральної шкоди саме позивачу у справі - його сину ОСОБА_1

В апеляційному суді представник позивача пояснив, що моральну шкоду завдано не його сину - позивачу у справі, а йому особисто. Вказане призвело до погіршення його здоров'я, розмір шкоди розрахунком підтвердити не може.

Крім того, встановлено, що сам позивач жодних претензій до ТОВ «УПРАВ - ДОМ» ніколи не заявляв.

Тобто, спричинення моральної шкоди саме позивачу у справі судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог щодо відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 11 червня 2018 року.

Головуючий Судді