Ухвала

Іменем України

07 червня 2018 року

м. Київ

справа № 199/9371/14-ц

провадження № 61-33283св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

суддів: Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, Дніпропетровська міська рада,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року у складі судді Якименко Л. Г. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року у складі колегії суддів: Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю., Пищиди М. М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради про розподіл домоволодіння.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 посилався на те, що з 26 березня 2004 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 До реєстрації шлюбу сторони на підставі договору купівлі-продажу від 05 червня 2003 року придбали житловий будинок АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 1938,00 кв.м, який складається з: літ. «А-1» - житловий будинок житловою площею 25,5 кв.м, літ. «Д» - гараж, літ. «Е» - літня кухня, літ. «Ж» - сарай, літ. «3» - душ, літ. «І» - убиральня, літ. «К» - теплиця, літ. «М» - вольєр, літ. «О» - навіс, літ. «Л» - вольєр, Н1 - споруди, №1-14, І - огорожа, мостіння. 04 вересня 2003 року сторони зареєстрували своє право власності на домоволодіння в рівних частках, по 1/2 частині за кожним. У 2006 році він разом з ОСОБА_4 розпочали спільне будівництво нового житлового будинку на земельній ділянці за вищевказаною адресою, яке було завершено у 2009 році. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 06 квітня 2009 року за ними визнано право власності на 1/2 частину за кожним на самовільно зведений будинок АДРЕСА_1, що складається з: житлового будинку літ. «П-2» з підвалом літ. «під.П-2», ґанок літ. «п»; тераса літ. «п-2», загальною площею 149,4 кв.м, житловою площею 55,9 кв.м. Це домоволодіння розташоване на земельних ділянках площею 0,1000 га - для обслуговування житлового будинку та площею 0,0938 га - для ведення особистого підсобного господарства, які належать на праві власності ОСОБА_4 на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки від 12 листопада 2003 року, виданих Дніпропетровською міською радою та зареєстрованих в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 041723 та № 041724.Згідно з технічним паспортом від 04 лютого 2011 року зазначене домоволодіння складається з: літ. «А-1» - житловий будинок, літ. «А1 -1» - прибудова, літ. «а-1» - прибудова, літ. «П-2» - житловий будинок, літ. «п» - ґанок, літ. «під П-1» - підвал, літ. «п-2» - тераса І поверх, тераса II поверх, літ. «п1»- ґанок, літ. «п1-1» - прибудова, літ. «Д» - гараж, літ. «д» - ґанок з козирком, літ. «Е» - літня кухня, літ. «під Е» - погріб, літ. «Ж» - сарай, літ. «3» - літній душ, літ. «И» - вбиральня, літ. «К» - теплиця, літ. «М» - вольєр, літ. «У» - навіс, літ. «Т» - сарай, літ. «С» - сарай, літ. «Р» - навіс, споруди №1-19, І. Посилаючись на те, що сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу та порядку користування домоволодінням, уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати за ним право власності на літ. «А-1» - житловий будинок житловою площею 25,5 кв.м, загальнаою площею 54,8 кв.м, літ. «А1-1» - прибудову, літ. «а-1» - прибудову, літ. «Е» - літню кухню, літ. «під Е» - погріб, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - літній душ, літ. «И» - вбиральню, літ. «К» - теплицю, літ. «М» - вольєр, 1/2 навісу Р, 1/2 колонки І, 1/2 воріт 2, 1/2 хвіртки 3, огорожу 4,-6, цоколь, 1/2 хвіртки 7, хвіртку 10, огорожу 11, яму вигрібну 14, 1/2 колонки 16, 1/2 вимощення І, 1/2 вимощення ІІ, 1/2 вимощення ІІІ, що знаходиться у домоволодінні АДРЕСА_1, загальною вартістю 221 425,00 грн. Також, враховуючи відступлення від рівності часток при розподілі домоволодіння, просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь компенсацію з урахуванням різниці між ідеальними частками співвласників у розмірі 602 444,50 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 лютого 2015 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, висновком якої були запропоновані варіанти розподілу спірного домоволодіння в натурі з урахуванням розміру ідеальних часток співвласників.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року позов задоволено. Виділено ОСОБА_3в домоволодінні АДРЕСА_1 літ. «А-1» - житловий будинок житловою площею 25,5 кв.м, загальною площею 54,8 кв.м, літ. «А1-1» - прибудова, літ. «а-1» - прибудова, літ. «Е» - літня кухня, літ. «під Е» - погріб, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - літній душ, літ. «И» - вбиральня, літ. «К» - теплиця, літ. «М» - вольєр, 1/2 навісу літ. «Р», 1/2 колонки І, 1/2 воріт 2, 1/2 хвіртки 3, огорожа 4,-6, цоколь, 1/2 хвіртки 7, хвіртка 10, огорожа 11, яма вигрібна 14, 1/2 колонки 16, 1/2 вимощення І, 1/2 вимощення ІІ, 1/2 вимощення ІІІ, загальною вартістю 221 425 грн. Виділено ОСОБА_4 в домоволодінні АДРЕСА_1 житловий будинок літ. «П-2» з підвалом літ. «під.П-2», ґанком літ. «п» та «п1», прибудовою літ. «п1-1» та терасою літ. «п-2» загальною площею 157,1 кв.м, житловою площею 51,1 кв.м, гараж літ. «Д», ґанок з козирком літ. «д», сарай літ. «С», сарай літ. «Т», навіс літ. «У», 1/2 навісу літ. «Р», 1/2 колонки І, 1/2 воріт 2, 1/2 хвіртки 3, огорожа 4,-6, цоколь, 1/2 хвіртки 7, огорожа 8, хвіртка 9, огорода 12, яма вигрібна 13, огорожа 15, огорожа 18, яма вигрібна 19, 1/2 вимощення І, 1/2 вимощення ІІ, 1/2 вимощення ІІІ, загальною вартістю 1 426 314 грн. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на домоволодіння АДРЕСА_1. Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості домоволодіння АДРЕСА_1 в розмірі 602 444,5 грн, 1/2 частину вартості витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2 949,12 грн та 487,20 грн витрат зі сплати судового збору, а всього 605 880,82 грн. Стягнено з ОСОБА_4 судовий збір у сумі 3 166,80 грн на користь держави.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у добровільному порядку сторони не змогли визначити порядок користування домоволодінням, тому його слід поділити з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на домоволодінні АДРЕСА_1. Виділено ОСОБА_3 в домоволодінні АДРЕСА_1 житловий будинок літ. «А-1», прибудову літ. «А1-1», прибудова «а-1» вартістю 7 386 грн, гараж «Д», ганок з козирком «д», сарай «С», сарай «Т», навіс «У», погріб під «Е», вольєр «М», 1/2 навісу Р, 1/2 колонки 1, 1/2 воріт 2 , 1/2 хвіртки 3, огорожа 8, хвіртка 9, огорожа 12, огорожа 4, огорожа 5, огорожа 6, цоколь, 1/2 хвіртки 7, хвіртка 10, огорожа 11, яма вигрібна 14, 1/2 огорожі 15, 1/2 колонки 16, 1/2 вимощення І, 1/2 вимощення ІІ, 1/2 вимощення ІІІ. Виділено ОСОБА_4 у домоволодінні АДРЕСА_1 житловий будинок літ. П-2, ганок «п», підвал під «П-1», тераса І пов. «п-2», тераса ІІ пов. «п-2», ганок «п1», прибудова «п1-1», 1/2 навісу Р, 1/2 колонки 1, 1/2 воріт 2, 1/2 хвіртки 3, 1/2 хвіртки 7, яма вигрібна 13, 1/2 огорожі 15, 1/2 колонки 16, огорожа 17, огорожа 18, яма вигрібна 19, 1/2 вимощення І, 1/2 вимощення ІІ, 1/2 вимощення ІІІ.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості домоволодіння в розмірі 779 148,50 грн. Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 3 436,32 грн, які складаються з судового збору 487,20 грн та 1/2 частини вартості витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи 2 949,12 грн. Стягнено з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 3 166,80 грн. Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 6 566,28 грн, які складаються з судового збору за розгляд апеляційної скарги 3 483,48 та 1/2 частини вартості витрат за проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи 3 082,80 грн.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що висновком повторної судової будівельно-технічної експертизи від 19 травня 2017 року № 5956/5957-16 було запропоновано єдиний варіант розподілу спірного домоволодіння та порядок користування будівлями і спорудами між співвласниками. Цей варіант не передбачає переобладнань у житлових будинках та господарських будівлях і спорудах, окрім можливого розмежування інженерних комунікацій та приладів обліку наданих послуг

У серпні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року, і ухвалити нове рішення, яким закрити провадження або змінити рішення.

Касаційна скарга ОСОБА_4мотивована тим, що суд вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_3 і виділив йому майно, яке не заявлено ним у позові та на яке відсутнє право власності, що є порушенням норм процесуального права. Розподіл майна повинен здійснюватися в межах прав власності, на підставі правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим висновок експерта є неправильним.

Суди не обґрунтували своє рішення, не прийняли до уваги її доказів про неможливість проживання у житловому будинку літ «П-2» та про відсутність у неї грошових коштів для виплати компенсації позивачу.

15 серпня 2017 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

31 травня 2018 року справу № 199/9371/14-ц передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Від ОСОБА_4 надійша заява про відмову від касаційної скарги на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року, посвідчена 22 березня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, зареєстрована в реєстрі за № 462, в якій вона просить прийняти відмову від касаційної скарги на підставі частин четвертої та п'ятої статті 398 ЦПК України.

Відповідно частин четвертої-шостої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження. У разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається. Суд касаційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п'ятій статті 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною п'ятою статті 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.

Матеріали цивільної справи не містять жодної заяви про приєднання до касаційної скарги.

Враховуючи, що заяву про відмову від касаційної скарги подано до закінчення касаційного провадження та що відсутні підстави, передбачені частиною п'ятою статті 206 ЦПК України, вказана заява підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсації вартості домоволодіння у розмірі 779 148,50 грн було зупинено ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року, у зв'язку із закриттям касаційного провадження необхідно поновити його виконання.

Керуючись статтями 396, 398, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відмову від касаційної скарги задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_4 від касаційної скарги на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року.

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради про розподіл домоволодіння закрити.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсації вартості домоволодіння у розмірі 779 148,50 грн.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов