СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/592/17
Провадження №2/547/88/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання О.В.Постолюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредиту, процентів, пені, комісії, штрафу за кредитним договором,

представник позивача В.М.Забара,

ВСТАНОВИВ:

1.У травні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань щодо повернення коштів за кредитним договором № б/н від 17.04.2008, внаслідок чого на 30.04.2017 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 42629,71 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 1600,00 грн.

2.Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 23.11.2017 задоволено заяву відповідача про перегляд заочного рішення - скасовано заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 06.09.2017 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким задоволено позов повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.04.2008, яка станом на 30.04.2017 складає: 4984,83 грн заборгованість за кредитом, 30629,28 грн заборгованість за процентами, 4747,52 заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн штраф (фіксована частина), 2018,08 грн штраф (процентна складова), а всього 42629,71 грн.; стягнуто 1600,00 грн судових витрат.

3.Після скасування заочного рішення та під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав, вказав, що відповідач неналежно виконував обов'язки щодо повернення банку кредиту. Відповідач отримав у банку відповідну карту. Відповідно до п. 9.12 умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку договір діє протягом 12 місяців, автоматично пролонговується на наступні 12 місяців. Після закінчення строку дії карти остання блокується на зняття коштів, але є активною для зарахування на неї коштів. Правила надання послуг у ПриватБанку у 2008 році не містили вказівки на строк позовної давності.

Представник позивача також вказав, що 13.03.2017 відповідач склав та заповнив нову заяву про приєднання до умов і правил надання послуг у ПриватБанку. Ці дії є такими, що свідчать про визнання відповідачем боргу за спірним кредитним договором 2008 року. Із 13.03.2017 строк позовної давності визначено тривалістю 50 років, що передбачено пп. 1.1.7.32 "нових" умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Представник позивача не заперечував, що відповідач востаннє повертав кошти банку за кредитним договором від 17.04.2008 у розмірі 500 грн 27.09.2011, після цієї дати погашення кредиту не здійснював.

4.Відповідач проти позову заперечував, підтвердив, що отримав у банку кредитну карту, на якій вказано кінцевий строк її дії березень 2012 року. 27.09.2011 востаннє заплатив банку 500 грн, більше коштів не платив. Із цієї дати позивач вже знав про неплатежі, проте свідомо звернувся з позовом до суду аж у травні 2017 року. У березні 2012 року сплив строк дії карти, тому у позові слід відмовити через сплив строку позовної давності. Отримана відповідачем 13.03.2017 карта у ПриватБанку є зарплатною, тобто іншою, відношення до кредиту 2008 року нова анкета і нова карта не мають.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

5.Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 8) 17.04.2008 укладено договір № б/н, згідно якого відповідач 17.04.2008 отримав у банку емітовану останнім кредитну карту "Кредитка "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Відповідно до зазначеної заяви заява разом із пам'яткою клієнта (відсутня у справі), умовами кредитування, умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 9-15) складають договір про надання банківських послуг.

6.Умовами кредитування визначені, зокрема, кредитний ліміт 500,00 грн; строк дії кредитного ліміта відповідає строку дії карти; пільговий період 55 днів із нарахуванням 22,80 % річних; базова відсоткова ставка за кредитом 1,9 % на місяць; обов'язковий щомісячний платіж 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісія за зняття готівки 3 % від суми операції у ПриватБанку; формула розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кожен день прострочки; штраф за порушення строків платежів більш ніж на 120 днів 250 грн + 5 % від ціни позову; ставка 2,85 % на місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування (а.с. 9).

7.Отже між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір).

8.За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України - далі ЦК).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК ).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 ст. 549 ЦК). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК).

9.Суд також встановив, що 17.04.2018 відповідач отримав у позивача карту "Кредитка "Універсальна", 55 днів пільгового періоду, зі строком дії по 31.03.2012 (а.с. 8, 156, 157, 187).

10.Суд повторює, що строк дії визначеного кредитного ліміта 500 грн відповідає строку дії карти (а.с. 8).

11.З наданого позивачем розрахунку (а.с. 5-7) вбачається, що з 17.04.2008 відповідач користувався кредитними коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку.

12.Останнє повернення коштів здійснено відповідачем банку 27.09.2011 у сумі 500,00 грн.

Після цієї дати відповідач коштів позивачеві не повертав (а.с. 6, 7).

Ці обставини не заперечуються представником позивача і відповідачем.

13.Згідно розрахунку станом на 30.04.2017 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 42629,71 грн, яка складається із: 4984,83 грн заборгованість за кредитом, 30629,28 грн заборгованість за процентами, 4747,52 заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн штраф (фіксована частина), 2018,08 грн штраф (процентна складова).

Відповідач не оспорив розрахунок, судові не надано доказів на спростування неправильності та/або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку.

14.Ураховуючи зазначене, оцінивши зібрані у справі докази, які містяться у справі, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором від 117.04.2008; станом на 30.04.2017 відповідач має заборгованість перед позивачем за договором на загальну суму 42629,71 грн, яку не сплачує в добровільному порядку.

15.13.03.2017 відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 127).

Згадана анкета стосується отримання відповідачем у банку нової карти для виплат - "зарплатної", а не нової кредитної, - проти чого представник позивача також не заперечував.

16.Пунктом 1.1.7.32 вказаних Умов (а.с. 143) передбачено, що строк позовної давності стосовно вимог банку з повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку складає 50 років.

17.Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 серпня 2017 року № 6-2322цс16, зазначає, що статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, у разі волевиявлення сторін доповнити або змінити умови кредитного договору, або врегулювати певні положення шляхом залучення до локальних нормативно-правових актів (наказів, статутів, положень, правил, інструкцій тощо), такі доповнення/зміни до договору повинні бути підписані його сторонами.

18.Відтак суд відхиляє доводи представника позивача, що згадані Умови і приєднання до них відповідача змінили строк позовної давності за кредитним договором від 17.04.2008, оскільки ні Анкета-заява, ні Умови не містять положень, на які вказує представник позивача.

Підписання відповідачем 13.03.2017 Анкети-заяви не є діями, що свідчать про визнання ним боргу за кредитним договором від 17.04.2008 (ч. 1 ст. 264 ЦК України), оскільки не стосуються його.

13.03.2017 відповідач нових кредитних карт не отримував.

19.Отже надані позивачем Умови і Правила надання банківських послуг у ПриватБанку та всіх дочірніх банках (а.с. 128-153) не може бути застосовано до спірних правовідносин сторін за кредитним договором від 17.04.2008.

20.Позивач звернувся до суду з позовом у травні 2017 року (а.с. 3).

21.Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору.

22.Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

23.Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 5 липня 2017 року у справі № 6-509цс17 зазначає, що відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

24.Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 зазначає, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

25.Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.ст. 257, 268 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

26.На строк дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії карти, також вказують:

- заява позивача (а.с. 8);

- пп. 3.1.1, 3.1.4 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 10, 14) - строк дії карти вказано на лицьовій стороні карти; строк дії карт миттєвого випуску продовженню не підлягає;

- п. 5.4 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 10, 15) - строк погашення кредиту - у повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

27.Щодо застосування спливу позовної давності за вимогами зі сплати заборгованості за кредитом суд зазначає, що відповідно до правил користування платіжною карткою відповідача, які є складовою кредитного договору від 17.04.2018, картка діє в межах визначеного нею строку - до 31.03.2012.

Саме 31.03.2012 є терміном виконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором. Після цієї дати слід відраховувати строк позовної давності за кредитним договором.

28.Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

29.Відповідач зробив заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

30.Ураховуючи зазначене, оцінивши зібрані у справі докази, які містяться у справі, з урахуванням встановленого судом строку закінчення дії картки - 31.03.2012, що є терміном виконання зобов'язання за кредитним договором від 14.07.2008, і звернення позивача з позовом до суду у травні 2017 року, тобто більш як через п'ять років після настання терміну виконання зобов'язання за кредитним договором (виникнення права на позов), суд відмовляє у задоволенні позову повністю через сплив позовної давності, про застосування якої заявив відповідач.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.04.2008 б/н, яка станом на 30.04.2017 складає: 4984,83 грн заборгованість за кредитом, 30629,28 грн заборгованість за процентами, 4747,52 грн заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн штраф (фіксована частина), 2018,08 грн штраф (процентна складова), а всього 42629,71 грн, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст.ст. 351, 352, 354, 355, п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України.

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Відповідач - ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 12.06.2018.