Єдиний унікальний номер: 448/774/18
Провадження № 2/448/732/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10.09.2018 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Кривяк О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2 не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач 06.06.2018року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 23.01.2015року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася одна дитина син ОСОБА_3, 16.06.2015року народження.

Стверджує, що з відповідачем вже тривалий час разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують. Син проживає разом із нею (позивачем) та перебуває на її повному утриманні. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає та жодних коштів на його утримання не дає.

Зазначає, що відповідач не має постійного та офіційного місця праці, проте займається сільським господарством, у звязку із чим має достатні доходи та можливість сплачувати аліменти. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків відповідач не має.

З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1500 гривень щомісячно до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позов визнає частково, просить визначити йому аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно до повноліття дитини, покликаючись на те, що він систематично надає матеріальну допомогу на утримання сина, не ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, однак на даний час не працює, має нерегулярні тимчасові доходи, здійснює догляд за батьками похилого віку, які знаходяться на його утриманні, а тому його матеріальне становище не дає можливості сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500гривень

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що сторони з 23.01.2015 року перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася одна дитина син ОСОБА_3, 16.06.2015року народження. Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про шлюб між сторонами та копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи вищенаведені норми, оскільки обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, то є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його сина до досягнення ним повноліття.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у 2018році для дітей віком до 6 років з 1 липня становить 1559 гривень.

Як видно із матеріалів справи, зокрема із довідки про склад сімї ОСОБА_1, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради за №649 від 06.09.2018року, позивач ОСОБА_1 проживає із малолітнім сином ОСОБА_3 разом зі своїми батьками ОСОБА_5В.(власник будинку) та ОСОБА_5 З 13.08.2018року по даний час позивач не працює. Батьки позивачки на даний час також не працюють.

Згідно довідки про доходи ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» від 17.08.2018року №007675/СФ позивач ОСОБА_1 працювала в ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (магазин №96) з 11.02.2017року по 13.08.2018року на посаді продавця продовольчих товарів та загальна сума її доходу за період з 01.02.2018року по 31.07.2018року становила 37474,12гривень.

Із доданих відповідачем до відзиву матеріалів, зокрема із копії трудової книжки АХ №528835 та довідок Волочинської міської ради №261 та №262 від 07.08.2018року та копій пенсійних посвідчень, відомо, що відповідач ніде офіційно не працює з 2013року, проживає разом з батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є пенсіонерами.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

У відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема стан здоровя та матеріальне становище відповідача та дитини, те, що відповідач не має постійного офіційного місця праці, його дохід носить нерегулярний та мінливий характер, інших неповнолітніх дітей, які б перебували на його утриманні не має, також беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розмір аліментів на який погодився відповідач, також виходячи із того, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та визначити відповідачу ОСОБА_2 аліменти на утримання його сина ОСОБА_4 в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, 23.07.1981року народження, жителя та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_1, 17.07.1990року народження, жительки с.Годині Мостиського району Львівської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 16.06.2015року народження, в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 06.06.2018року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 11.09.2018року.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус