АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня2018 року м. Київ

Справа 755/7020/16-ц

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

секретар Луговий Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Арапіної Н.Є. 17 січня 2018 року у м. Києві, повний текст складено 26 січня 2018 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до відповідача ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_9, ОСОБА_10 за участю третьої особи: Служба у справах дітей Дніпровської в місті Києві державної адміністрації,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_9, ОСОБА_10 за участю третьої особи: Служба у справах дітей Дніпровської в місті Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення

Свої вимоги мотивував тим, що 04.03.2008 між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2621/0308/71-040, відповідно до умов якого відповідач отримала кошти у розмірі 76900,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних, на строк до 02.03.2038. Крім того, 04.03.2008 між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 2621/0308/71-040-2-1, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором кредиту, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору внаслідок чого станом на 22.06.2016 виникла заборгованість у розмірі 77026,27 доларів США, що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 62134,00 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 14892,27 доларів США.

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/3578/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.

25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, зокрема, за кредитним договором № 2621/0308/71-040 від 04.03.2008. Між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» 15.06.2012 укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, зокрема, за кредитним договором № 2621/0308/71-040 від 04.03.2008.

ПАТ «Альфа-Банк», з урахуванням уточнень позовних вимог, просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2621/0308/71-040 від 04.03.2008 станом на 22.02.2016, яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 62134 доларів США 00 центів, та в розмірі 6705849 гривень 04 копійки, та заборгованості за відсотками у розмірі 14892 доларів США 27 центів звернути стягнення на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 38,10 кв.м, житловою площею 23,0 кв.м, яка належить ОСОБА_2 шляхом проведення прилюдних торгів та встановити початкову ціну предмету іпотеки відповідно до «Висновку про вартість нерухомого майна» незалежного суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертна служба України» станом на 20.02.2016 у розмірі 658303 грн. 00 коп., але не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселити без надання іншого житла ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з квартири АДРЕСА_1. Відстрочити виконання рішення в частині звернення стягнення на квартиру та виселення до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014, стягнути судовий збір.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2018 в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_9, ОСОБА_10 за участю третьої особи: Служба у справах дітей Дніпровської в місті Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - відмовлено.

Не погодився із вищезазначеним судовим рішенням ПАТ «Альфа-Банк», його представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з'ясування обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно було проігноровано той факт, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Дельта Банк» - нотаріально посвідчений. Також представник позивача зазначає, що ними було додано витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) від 08.08.2012 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 вилучено іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк» та додано іпотекодержателя ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 19, том 1), що в черговий раз доводить, що суд повністю проігнорував дані обставини, поверхово дослідив надані докази та взагалі не визначився зі специфікою даних правовідносин. Посилання суду першої інстанції на пропуск строків позовної давності, також не відповідає дійсності, оскільки умовами кредитного договору та договору іпотеки, які погоджені сторонами було визначено, що строк позовної давності встановлюється тривалістю десять років. Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України(в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

А отже Апеляційний суд м. Києва є компетентним судом щодо розгляду даної справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та просили її відхилити.

Представник Служби у справах дітей Дніпровської в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 12.02.2008 відповідач звернулась до Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» з заявою-анкетою на отримання кредитних коштів у розмірі 85000,00 доларів США (а.с.11-12, том 1).

04.03.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2621/0308/71-040, відповідно до умов якого відповідач отримала кошти у розмірі 76900,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9% річних, на строк до 02.03.2038 (а.с. 6-9, 10, том 1).

Згідно п. 1.4 кредитного договору визначено, що кредит надається на придбання квартири за договором купівлі-продажу, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

04.03.2008 між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко Оленою Іванівною, за реєстровим номером 1157 (а.с. 15-16, том 1).

Крім того, 04.03.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 2621/0308/71-040-Z-1, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14, том 1).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2621/0308/71-040 від 04.03.2008 загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 22.06.2016 становить у розмірі 77026,27 доларів США, що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 62134,00 доларів США, заборгованості по відсоткам у розмірі 14892,27 доларів США (а.с. 23-24, том 1).

01.03.2016 на адресу відповідача позивачем направлено лист-вимогу про усунення порушень, вимогу про добровільне виселення (а.с. 25-32, том 1).

Згідно висновку про вартість майна від 20.12.2016, ринкова вартість квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на 20.12.2016 становить 658303,00 грн. (а.с.132-173).

25.05.2012 між Публічний акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, зокрема, за кредитним договором № 2621/0308/71-040 від 04.03.2008 (а.с. 33-47, том 1).

15.06.2012 між Публічний акціонерним товариством «Дельта Банк» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, зокрема, за кредитним договором № 2621/0308/71-040 від 04.03.2008 року (а.с. 48-54, 55, том 1).

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Умовами ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Отже іпотекодержатель має право на підставі ч.ч. 2,3 ст. 16 ЦК України, ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» захистити свої майнові права, звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано нотаріально посвідченого договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, а тому вказані вимоги є необгрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Так, в матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 з витягом щодо переходу прав за іпотечним договором, з якого вбачається перехід прав за кредитним договором укладеним з ОСОБА_2 (а.с. 33-55, т.1). Також матеріали справи містять копію витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) від 08.08.2012 з якого вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 вилучено іпотекодержателя Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та додано іпотекодержателя Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с. 19, том 1).

З метою з'ясування обставин справи, судом першої інстанції тричі направлявся запит від 15.08.2016, 30.05.2017, 14.07.2017 до Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк» про надання оригіналів документів: оригінал договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 з усіма додатками; договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 з усіма додатками; оригінал документу первинної бухгалтерської документації, який підтверджує отримання відповідачем ОСОБА_8 у власність кредитні кошти в розмірі 76900 доларів США; оригінал кредитного договору 2621/0308/71-040 від 04.03.2008 з усіма додатками; оригінал договору іпотеки 2621/0308/71-040-Z-1 від 14.08.2008 з усіма додатками (а.с. 107,243, т. 1, а.с. 13, том 2).

Однак, вказані запити залишені без виконання, докази на підтвердження факту відступлення на користь позивача первісним кредитором права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, а саме оригінали вказаних вище договорів позивачем до суду надані не були, а тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог є законними та обґрунтованими.

В суді апеляційної інстанції колегією суддів було оглянуто копію договору про купівлю-продаж прав вимоги від 15.06.2012 з додатками. Також від представника позивача до апеляційного суду надійшли пояснення з додатками (копія таблиці в якій вказується номер договору іпотеки). Разом з цим, додатки до договору про купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 та копія таблиці в якій вказується номер договору іпотеки, які подані позивачем на підтвердження факту відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, є різними. Таким чином вказані докази подані з порушенням вимог встановлених ст. 95 ЦПК України, а тому до уваги не приймаються.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного застосування судом першої інстанції строків позовної давності, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною першою статті 259 ЦК України закріплено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У даному випадку спір розглянуто судом по суті, та відмовлено в задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх недоведеністю, а не у зв'язку із спливом строку позовної давності.

Посилання позивача на те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджені матеріали справи, що призвело до прийняття необґрунтованих висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду, не знайшли свого підтвердження.

Отже виходячи із основних принципів цивільного процесу, зокрема, змагальності і диспозитивності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем своїх вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст постанови складений 08.06.2018