Справа № 526/1152/18
Провадження № 2/526/572/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

до суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

У позовній заяві позивач вказує, що з 09 листопада 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час вона з відповідачем не розлучена, проживає разом з ним, проте спільного сімейного бюджету не має. ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює, є працездатною особою, аліменти нікому не сплачує, тому має можливість утримувати дітей. З цих підстав, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання двох неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2003 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Качаніською сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Відповідно до свідоцтв про народження, батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

У довідці про склад сім'ї, виданій виконавчим комітетом Петрівсько-Роменської сільської ради № 787 від 25.06.2018, зазначено, що позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_2 та неповнолітніми дітьми: сином ОСОБА_3, 2004 року народження та дочкою ОСОБА_4, 2012 року народження.

Положеннями ст. 51 Конституції України закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Обов'язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов'язок батьків.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом даної статті обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до роз'яснень у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір, щодо матеріального забезпечення неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим між ними не досягнуто згоди у цьому питанні.

Доводи відповідача щодо належного та достатнього утримання своїх неповнолітніх дітей у добровільному порядку, на які він посилався, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог позивача, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Підстави, які б унеможливлювали надання ОСОБА_2 матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем, відсутні, тому суд, враховуючи відсутність доказів на підтвердження добровільної сплати аліментів та матеріального забезпечення у сумі, достатній для задоволення розумних потреб дітей, а також те, що між сторонами відсутня домовленість між батьками про утримання неповнолітніх дітей, тому вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1762 грн, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму складає 704 грн 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду.

Оскільки відповідач не визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору, тому з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп. на користь держави.

Керуючись ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 червня 2018 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. на користь держави.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 у межах суми платежу за один місяць.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1.

Головуючий Л. І. Тищенко