_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1377/18
Провадження № 2/520/3749/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Коваленко О.Б.

За участю секретаря Маценко В.В.,

Представника позивачів ОСОБА_1,

Представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права на отримання кадастрового номеру та приватизації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_5 та просили визнати право на отримання кадастрового номеру та приватизацію земельної ділянки площею 0,0985 га, яка знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Толбухіна, буд.88, без погодження межі із суміжними користувачами.

Згодом ОСОБА_6, ОСОБА_7 були притягнуті до участі в справі у якості співвідповідачів, оскільки зясувалося, що житловий будинок за адресою: м. Одеса, вулиця Толбухіна, буд. 88-Б знаходиться у фактичному користуванні даних осіб.

Представник позивачів посилається на те, що ОСОБА_4, ОСОБА_3 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2005 року на праві власності належить по ? частині житлового будинку №88 по вул. Толбухіна в м. Одесі, що зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» за номером: 14276908 від 24.03.2006 року, номер запису: 869, в книзі:17 дод-99, що підтверджується витягом номер: 10213818 від 27.04.2006 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В користуванні співвласників житлового будинку знаходиться земельна ділянка площею 0,0985 га. Відповідачці ОСОБА_5 належить житловий будинок №88-Б по вул. Толбухіна в м. Одесі. Рішенням №5626-VI від 29.10.2014 року Одеської міської ради «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Одесі» наданий дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянки за адресою: в м. Одесі, вул. Толбухіна, буд. №88, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для будівництва індивідуальних гаражів. Позивачі звернулися до TOB «Адвайс сервіс» для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянки за адресою: в м. Одесі, вул. Толбухіна, буд. №88, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для будівництва індивідуальних гаражів. Для вказаного проекту складений акт погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками (землекористувачами) та акт приймання - передачі межових знаків на зберігання, які необхідно підписати з суміжними землекористувачами. Відповідно до листа TOB «Адвайс сервіс» №391 від 29.01.2018 року позивачі були повідомлені, що відповідно до п. "б", ст.198, Земельного кодексу України для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: в м. Одесі, вул. Толбухіна, буд. №88, межі земельної ділянки повинні бути погодження із суміжними землевласниками і землекористувачами. Згідно зі ст.50 Закону України «Про землеустрій», до змісту проекту землеустрій щодо відведення земельної ділянки у власність включені акти приймання передачі межових знаків на зберігання, які погоджуються в присутності власників (користувачі) суміжних земельних ділянок. Суміжні землекористувачі з земельною ділянкою за адресою: в м. Одесі, вул. Толбухіна, буд. №88, погодили межі земельної ділянки та підписали вказані вище акти. Позивачі неодноразово зверталися до відповідачки ОСОБА_5 для отримання підпису на актах погодження меж земельної ділянки та приймання - передачі межових знаків, але вона відмовляється підписати їх в добровільному порядку. Внаслідок відсутності узгодження меж із суміжним землевласниками неможливо виконати зазначені роботи із землеустрою та отримати кадастровий номер земельної ділянки та приватизувати земельну ділянку, а тому позивачі звернулись до суду.

Представник позивачів у судовому засіданні підтримав вимоги позову в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що вона не згодна із запропонованими позивачами межами земельних ділянок; останній варіант позбавляє її права вільного проходу та проїзду на вулицю. Стверджувала, що позивачами порушено первісний план користування земельною ділянкою.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в повному обсязі. Пояснив також, що позивачами та виконавцем розробляється технічна документація з невірною конфігурацією земельної ділянки, оскільки до плану земельної ділянки незаконно включено проїзну частину.

Відповідачка ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Вислухавши позивача, представника позивачів, відповідачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_3 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2005 року на праві власності належить по ? частині житлового будинку №88 по вул. Толбухіна в м. Одесі, що зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» за номером: 14276908 від 24.03.2006 року, номер запису: 869, в книзі:17 дод-99, що підтверджується витягом номер: 10213818 від 27.04.2006 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про землеустрій» встановлено, розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Частина 3 ст. 26 ЗУ «Про землеустрій» визначає, що взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

В доданих суду матеріалах відсутні докази звернення до інженера- землевпорядника ОСОБА_8 та доручення йому здійснювати будь-які роботи, відсутні докази звернення до TOB «Адвайс Сервіс» як до розробника проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та докази того, що вказана організація повноваження здійснювати такі види робіт, та докази того, що інженер-землевпорядник має відповідні повноваження на виконання таких видів робіт, є сертифікованим інженером, працівником TOB «Адвайс Сервіс». Не доведено, що TOB «Адвайс Сервіс» є юридичною особою, наділеною технічним і технологічним забезпеченням, у штаті якої працюють за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою, яким доручено виконання робіт, щодо яких складено лист №394 від 29.01.2018 р.

З представлених до суду доказів не вбачається свідчення звернення до відповідачів зі спірним питанням у позасудовому порядку.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками встановлений Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року N 376.

Як визначають положення п. 3.12 даної Інструкції, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

При цьому, повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Надані до суду письмові докази не містять будь-яких даних щодо належного повідомлення про час проведення робіт із закріплення межових знаків. Посилання позивачів на те, що вони неодноразово зверталися до відповідачів, не знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Порядок погодження і затвердження документації із землеустрою передбачений, а також повноваження органів виконавчої влади у частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передбачений у ст. ст. 186, 186-1 ЗК України.

Суд бере до уваги позицію касаційної інстанції з приводу спірних правовідносин.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року у справі № 165/385/16-ц визначено, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст. 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Видається, що погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1, 2, ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішенням.

Згідно з ст. 4 ч 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачем не доведено, що дії відповідачів якимось чином перешкоджають їх праву на здійснення приватизації, праву на отримання кадастрового номеру щодо земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Толбухіна, 88, площею 0,0985 га.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права на отримання кадастрового номеру та приватизації земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Толбухіна, буд 88, без погодження межі із сумісними землекористувачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 30 днів з дати його проголошення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено у строк до 15 вересня 2018 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.