Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/596/18
Провадження № 2/273/293/18
12 червня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину,-
У травні 2018 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_2 (надалі також позивач) з позовом до ОСОБА_3. (надалі також відповідач) про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням Баранівського районного суду від 28 березня 2013 року по справі №273/483/13-ц з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнено аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13.03.2013 року і до його повноліття та на її утримання по 300 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку, ьобто до 29.09.2013 року.
Вказаних аліментів відповідач не сплачував та продовжує несплачувати.
28.07.2015 року позивач одружилася та взяла собі прізвище «Муравська».
Самостійно утримувати сина вона не взмозі, до того ж звертає увагу суду на те, що з моменту винесення вказаного рішення значно збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а тому просить суд задовольнити її позов.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, при цьому, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, відзив на позовну заяву не подав, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення.
Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Баранівського районного суду від 28 березня 2013 року по справі №273/483/13-ц з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнено аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13.03.2013 року і до його повноліття та на її утримання по 300 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку, ьобто до 29.09.2013 року. (а.с. 4).
Згідно довідки Новоград Волинського відділу міськрайонного відділу державної виконавчої служби про розмір сплачених аліментів у твердій грошовій сумі ОСОБА_3 з 13.03.2013 року по 01.04.2018 року аліменти на утримання дитини не сплачував (а.с. 5).
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно частин 1-2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Так, ВСУ в своїх розясненнях, викладених у правовій позиції у справі за № 143 цс 13 від 05.02.2014 року, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Окрім того, законодавчими змінами в ч. 3 ст. 181 СК України закріплено положення, згідно з яким спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що відповідає приписам ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Не зважаючи на викладене, відповідач будучи належним чином повідомленим до суду не подав жодних доказів на спростування доводів позивача, не заперечив проти позову, а отже, фактично його визнав, при цьому, відповідачем не надано доказів того, що на його утриманні є інші особи, або докази того, що він є непрацездатним чи має певний ступінь інвалідності, таким чином, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню.
Крім того, керуючись ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,7,8,10,11,12,13,83,247,258,259,263,265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Змінити розмір аліментів, стягнутих на користь ОСОБА_5 рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 28.03.2013 року по справі №273/483/13-ц з відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до 29.09.2028 року.
Виконавчий лист №273/483/13-ц підлягає відкликанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Є.А. Новицький