Справа № 522/5284/18
Провадження № 2-з/522/230/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову ФОП ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1, Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної майну та стягнення заборгованості з орендної плати,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1, Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної майну та стягнення заборгованості з орендної плати.

07.06.2018 року на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, будинок 25/54;

- нежитлове приміщення першого поверху, що складає 2/100 частини домоволодіння, обєктів нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Тіниста, буд. 13 «а»;

- квартира за адресою АДРЕСА_1;

- 9/50 розміру частки комплексу, за адресою Одеська область, Балтський район, м. Балта, вул. Любомирська, буд. 177;

- квартира за адресою АДРЕСА_2;

- гараж, гаражний бокс за адресою: м. Київ, вул. Золотоустівська, буд. 10-12, гараж 7.

Заявник вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання рішення суду у даній справі, а, також, є всі підстави припускати, що відповідач може продати вказане нерухоме майно.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд виходить з того, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду справи, суд може забезпечити позов наприклад, накласти арешт на майно, заборонити вчиняти певні дії, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Проаналізувавши зміст позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_1, розглянувши заяву про забезпечення позову, виходячи з співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині накладення арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_1, оскільки всі перелічені вище обставини вказують на можливість порушення прав позивача на судовий захист, який гарантований Конституцією України, а забезпечення позову навпаки виступить запорукою виконання можливого рішення суду.

У іншій частині задоволення заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки дані види забезпечення позову, про застосування яких просить позивач, не є співірними з позовними вимогами.

Керуючись: ст. ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1

У задоволенні решти вимог- відмовити.

Копію ухвали направити до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6) та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк предявлення до виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Ухала направлена до Єдиного державного реєстру судових рішень, справа № 522/5284/18, веб-адреса: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя: А.Ю. Бойчук