Справа №173/1391/18
Провадження №2/173/872/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 збільшення розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

13.06.2018 року до суду звернулась позивач ОСОБА_3, з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів до відповідача ОСОБА_2С

30.07.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 10.09.2018 року.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить збільшити розмір аліментів, стягнених за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2015 року, з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми в розмірі 600 грн. до 3000 грн., щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: з 2003 року вона проживала з в відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

В період спільного проживання в них народився син -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2015 року по цивільній справі № 173/804/15-ц з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання дитини: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 600 грн.

Проте рішення суду відповідач не виконує та аліменти на утримання дитини не сплачує.

На час ухвалення даного рішення відповідач не працював і аліменти були стягненні в твердій грошовій сумі. На даний час збільшився мінімальний розмір стягнення аліментів. Проте відповідач добровільно не бажає збільшувати розмір аліментів на утримання дитини. Сплачуваних відповідачем коштів недостатньо для забезпечення необхідних затрат на дитину, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2003 року.

В період спільного проживання у сторін народилася син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини.

Відповідно до рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області 16 червня 2015 року з відповідача на користь позивачки стягнені аліменти на утримання дитини: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення суду.

Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення стягуваних аліментів до 3000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з того, що з відповідача стягнені аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в незначному розмірі, цей розмір аліментів на даний час є нижчим від встановленого законом мінімального розміру аліментів, тобто 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду не надає можливості для задоволення всіх необхідних потреб дитини даного віку та не є достатнім для її гармонійного розвитку, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки на утримання дитини.

Оцінюючи надані суду докази, та керуючись принципом розумності та справедливості, та враховуючи, що позивач не обґрунтувала потребу у збільшенні аліментів до 3000 грн., та не надала доказів про те, що дитина потребує матеріальної допомоги саме в такій сумі, суд вважає за потрібне збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2015 року з 600 грн., до 1200 грн., з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в даному розмірі з урахуванням обов'язку матері утримувати свою неповнолітню дитину буде на думку суду необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини даного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704.80 грн.

На основі ст. 180, 182, 192 СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково

Збільшити розмір аліментів стягуваних за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року (справа № 173/804/15-ц) з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 600 грн. до 1200 (однієї тисячі двісті ) грн., з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.09.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 10.09.2018 року

Оприлюднене 13.09.2018 року

Рішення набирає законної сили:11.10.2018 року