Ухвала

Іменем України

07 червня 2018 року

м. Київ

справа № 180/1107/17

провадження № 61-31741 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Галагур Зої Андріївни, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року та на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ОСОБА_6, приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

10 липня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним позовом та просив стягнути солідарно з ПАТ «Українська залізниця» та ОСОБА_6 200 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» 2550 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року в складі судді Нанічкіної Н. М. позов задоволено частково, стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 солідарно з ПАТ «Українська залізниця» та ОСОБА_6 97 450 грн, а також з ПрАТ «СГ «ТАС» - 2550 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року в складі колегії суддів Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю., Пищиди М. М. апеляційну скаргу ПАТ «Українська залізниця» залишено без задоволення, рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року - без змін.

20 квітня 2018 року адвокат Галагур З. А. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Суди встановили, що 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді в с. Городище на 115 км (+ 566 м) перегону Нікополь-Марганець сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автобуса та електровоза в результаті якої 43 особи загинули та 10 осіб були травмовані.

Унаслідок зазначеної ДТП загинула мати ОСОБА_5 - ОСОБА_7, що підтверджується копією акта розслідування дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км (+ 566 м) перегону Нікополь-Марганець, складеного Криворізькою дирекцією залізничних перевезень Придніпровської залізниці 12-13 жовтня 2010 року, та копією свідоцтва про смерть від 16 жовтня 2010 року.

Відповідно до Акта розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди автобус БАЗ-А079-04 «Еталон» здійснював рейс за маршрутом «Б» у м. Марганець.

Зазначений автобус з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (далі - автобус) належить ПП «ОСОБА_8», ліцензія на перевезення АВ № 502351, дійсна до 29 листопада 2014 року, видана на фізичну особу ОСОБА_6 Перевізником на автобусі є ПП «Ремсервіс».

Електровоз ВЛ-8 № 1583, 10 січня 1967 року випуску, приписаний до Криворізького локомотивного депо Придніпровської залізниці та належить ПАТ «Українська залізниця».

Згідно з виданим ПАТ «СГ «ТАС» полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 листопада 2009 року ВЕ 0789663 ОСОБА_6 застрахував цивільну відповідальність за шкоду, завдану третім особам під час ДТП, спричинених внаслідок експлуатації автобуса. Строк дії зазначеного полісу - з 20 листопада 2009 року до 19 листопада 2010 року.

Відповідно до вказаного полісу ПАТ «СГ «ТАС» несе відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації автобуса.

Відповідно до частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- та вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною другою статті 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до частини першої статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад пасажирам, пішоходам). У цьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК України).

Оскільки внаслідок зіткнення двох транспортних засобів - джерел підвищеної небезпеки (автобуса та електровоза) загинула мати ОСОБА_5, яка була пасажиром автобуса, то володільці цих джерел підвищеної небезпеки несуть солідарну відповідальність перед позивачем.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з ПАТ «Українська залізниця» та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 97 450 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також стягнення 2550 грн з ПАТ «СГ «ТАС» як суми відшкодування моральної шкоди в межах ліміту відповідальності страховика.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до нездоги з оскаржуваними судовими рішеннями.

Підстави вважати, що судами при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи допущені порушення норм процесуального права, відсутні.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Галагур Зої Андріївни, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року та на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат