П о с т а н о в а
Іменем України

6 червня 2018 року
м. Київ

справа № 545/1993/16-ц

провадження № 61-19787 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
представник позивача ОСОБА_2 ,
відповідач військова частина № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ),
представник відповідача Янчук Петро Віталійович,
треті особи: Міністерство оборони України, Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу військової частини № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 8 грудня 2016 року у складі судді Кіндяка І. С. та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 6 березня 2017 року у складі колегії суддів: Панченка О. О., Обідіної О. І., Пікуля В. П.,
ВСТАНОВИВ :
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), треті особи: Міністерство оборони України, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовна заява мотивована тим, що 20 листопада 2014 року на 362 км 150 м автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський, що знаходиться у Полтавському районі Полтавської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю належного йому автомобіля «Daewoo T1310», номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 , та автомобіля «МАЗ-537», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , що належав військовій частині № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ).

30 квітня 2015 року постановою Військової прокуратури Полтавського гарнізону про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю підозрюваного встановлено, що водій автомобіля «МАЗ-537» ОСОБА_4 , виконуючи маневр повороту ліворуч при проїзді нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг у порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, не надав перевагу у русі автомобілю «Daewoo T1310», номерний знак НОМЕР_3 , унаслідок чого відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів.

Згідно з висновком експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 24 лютого 2015 року встановлено, що належний йому транспортний засіб «Daewoo T1310» фактично знищено, його ринкова вартість на момент ДТП становила 65 181 грн 86 коп. Утилізаційна вартість вказаного транспортного засобу становила 4 045 грн 24 коп. Вищевказаним ДТП було порушено його права, йому завдано майнової та моральної шкоди.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «МАЗ-537» застрахована не була, тому Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) сплатило йому страхове відшкодування у розмірі 50 тис. грн та 800 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження.

Вважав, що різницю між страховим відшкодуванням, сплаченим МТСБУ, та завданою йому майновою шкодою у розмірі 11 136 грн 62 коп. й моральну шкоду має сплатити власник автомобіля «МАЗ-537» військова частина № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ).

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з військової частини № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на його користь майнову шкоду у розмірі 11 136 грн 62 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 8 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з військової частини № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), як власника джерела підвищеної небезпеки, на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 11 136 грн 62 коп., на відшкодування моральної шкоди 2 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки шкода, завдана майну позивача у результаті винних дій водія автомобіля «МАЗ-537», що підтверджено належними та допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, то відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням, сплаченим МТСБУ, та майновою шкодою, завданою позивачу, має власник автомобіля «МАЗ-537» військова частина № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ). З урахуванням глибини та тривалості моральних страждань позивача, якому була спричинена майнова шкода, та враховуючи принцип розумності, виваженості і справедливості, з військової частини № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 стягнуто моральну шкоду.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 6 березня 2017 року апеляційна скарга військової частини № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) відхилена, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що різниця між розміром майнової шкоди, завданої позивачу, та виплаченим йому страховим відшкодуванням підлягає стягненню з відповідача, як власника автомобіля «МАЗ-537», оскільки у зв`язку з винними та протиправними діями водія цього автомобіля позивачу було завдано таку шкоду. Крім того, з урахуванням глибини та тривалості моральних страждань позивача, враховуючи принцип розумності, виваженості і справедливості на його користь підлягає стягненню з військової частини № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) моральна шкода. Також суд зазначив, що відповідач не звертався до суду із заявою про передачу йому залишків фізично знищеного автомобіля.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, військова частина № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що згідно із Законом України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» і Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхування цивільно-правової відповідальності має здійснюватись власником транспортного засобу, тобто Міністерством оборони України, а не його розпорядником на підставі оперативного управління військовою частиною.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що 20 листопада 2014 року на 362 км 150 м автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський, що знаходиться у Полтавському районі Полтавської області, сталася ДТП за участю належного ОСОБА_1 автомобіля «Daewoo T1310», номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 , та автомобіля «МАЗ-537», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , що належав військовій частині № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ).

30 квітня 2015 року постановою Військової прокуратури Полтавського гарнізону про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю підозрюваного встановлено, що водій автомобіля «МАЗ-537» ОСОБА_4 , виконуючи маневр повороту ліворуч при проїзді нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг у порушення Правил дорожнього руху не надав перевагу у русі автомобілю «Daewoo T1310», номерний знак НОМЕР_3 , унаслідок чого відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів.

Згідно з висновком експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 24 лютого 2015 року встановлено, що належний ОСОБА_1 транспортний засіб «Daewoo T1310» фактично знищено, його ринкова вартість на момент ДТП становила 65 181 грн 86 коп. Утилізаційна вартість вказаного транспортного засобу становила 4 045 грн 24 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «МАЗ-537» застрахована не була, тому МТСБУ сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 тис. грн та 800 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження.

ОСОБА_1 вважав, що різницю між страховим відшкодуванням, сплаченим МТСБУ, та спричиненою йому майновою шкодою у розмірі 11 136 грн 62 коп. й розмір моральної шкоди має сплатити власник автомобіля «МАЗ-537» військова частина № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ).

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Встановивши на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами, правильно застосувавши до виниклих правовідносин норми матеріального права, суди вірно задовольнили позов, стягнувши доведений розмір майнової та моральної шкоди з відповідача.
Доводи військової частини № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про те, що належним відповідачем є Міністерство оборони України безпідставні.

У статтях 1 та 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» передбачено, що військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, а Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.
Пунктом 3 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, передбачено, що Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил закріплює згідно із законодавством військове майно за військовими частинами на праві оперативного управління, про що ним видаються відповідні акти, а також встановлює порядок зарахування (виключення) до (із) складу Військово-Морських Сил Збройних Сил кораблів та суден.

Отже, установивши, що військова частина № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на праві оперативного управління на законних підставах володіла автомобілем «МАЗ-537», номерний знак НОМЕР_4 , який став причиною ДТП, суд вірно задовольнив позов.

У пункті 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Посилання касаційної скарги про те, що відповідно до статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статей 1, 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» належним відповідачем у цій справі є Міністерство оборони України безпідставні, так як наведені норми права стосуються страхування автотранспорту (військового майна), а у справі, яка розглядається, спір виник щодо відшкодування шкоди особою (юридичною), яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом і завдала шкоди позивачу.
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу військової частини № НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 8 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 6 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк