Справа № 309/884/18
Провадження № 2/309/1009/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

при секретарі: Соймик Н.І.

позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_1

до

ОСОБА_4, третя особа Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області

про зняття арешту з автомобіля та припинення його розшуку

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області про зняття арешту з автомобіля та припинення його розшуку.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби з метою виконання рішення Хустського районного суду по справі № 309/1211/16 - ц, тобто, щоб із боржника ОСОБА_5 було стягнуто суму боргу в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. З метою виконання рішення виконавча служба наклала арешт на все майно ОСОБА_5 у тому числі на автомашину марки CHEVROLET Aveo, випуск 2004 року, двигун б/н, кузов № НОМЕР_1, колір - чорний, тип ТЗ легкова седан В, реєстраційний № НОМЕР_2. Даний автомобіль належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4, що зареєстрований у МРЕВ ДАІ м. Хуст, 15 січня 2005 року. Своєю заявою про примусове виконання, яка була передана до виконавчої служби, відповідач порушив права позивачів, оскільки на підставі цієї заяви було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на автомобіль позивачів, який виконавча служба хоче вилучити. Разом з тим, 29 липня 2005 року позивачам, було видано ОСОБА_5 довіреність на право керувати, а також розпоряджатися (продавати, міняти, здавати в оренду, заставляти) автомашиною марки CHEVROLET Aveo, випуск 2004 року, двигун б/н, кузов № НОМЕР_1, колір - чорний, тип ТЗ легкова седан В, реєстраційний № НОМЕР_2. Фактично ОСОБА_5 відмовився від права власності на вище зазначений автомобіль надавши позивачам, можливість розпоряджатися машиною CHEVROLET Aveo.

27 червня 2017 року їм стало відомо, що третьою особою винесено постанову про розшук майна боржника, ОСОБА_5, від 20.06.2017 року у виконавчому провадженні № 53627962 де стягувачем є відповідач. У даній постанові перераховано рухоме майно, яке рахується за ОСОБА_5, у тому числі вище зазначений автомобіль. Позивачі не можуть погодитися із тим, що їх автомобіль, яким вони користуємося більше 14 років і фактично є власниками, включено в перелік постанови про розшук майна ОСОБА_5.

Позивачі звернулися до відповідача з проханням відкликати свою заяву про примусове виконання рішення суду, на що відповідач відповів, що не може відкликати свою заяву, оскільки постановою виконавчої служби заарештовано чотири автомобілі ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка також представляє і інтереси відповідно до довіреності і ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала , та просить суд ухвалити рішення , яким зобов'язати Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області зняти арешт з автомобіля марки CHEVROLET Aveo, випуск 2004 року, двигун б/н, кузов № НОМЕР_1, колір - чорний, тип ТЗ легкова седан В, реєстраційний № НОМЕР_3, що накладений Постановою відділу державної виконавчої служби від 10.04.2017 року (виконавче провадження ВП № 53627962); та припинити розшук автомобіля марки CHEVROLET Aveo, випуск 2004 року, двигун б/н, кузов № НОМЕР_1, колір - чорний, тип ТЗ легкова седан В, реєстраційний № НОМЕР_3, який було оголошено в розшук Постановою Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 20.06.2017р. (виконавче провадження ВП № 53627962).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 не заперечив проти задоволення позову позивачів , посилаючись на обставини, які викладені в письмовому відзиві.

В судове засідання представник третьої особи Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області не з'явився, про місце і час розгляду справи належним чином був повідомлений, причини неявки суду невідомі. Суд заслухавши думку інших учасників процесу , вважає за можливе на підставі ст.. 223 ЦПК України розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено , що 29 липня 2005 року позивачам, було видано ОСОБА_5 довіреність на право керувати, а також розпоряджатися (продавати, міняти, здавати в оренду, заставляти) автомашиною марки CHEVROLET Aveo, випуск 2004 року, двигун б/н, кузов № НОМЕР_1, колір - чорний, тип ТЗ легкова седан В, реєстраційний № НОМЕР_2. Даний автомобіль належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4, що зареєстрований у МРЕВ ДАІ м. Хуст, 15 січня 2005 року.

Постановою відділу державної виконавчої служби від 10.04.2017 року (виконавче провадження ВП № 53627962) при виконанні виконавчого листа Хустського районного суду від 14.03.2017 р. № 309/1211/16 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суми боргу державним виконавцем Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області було накладено арешт на майно , яке належить ОСОБА_5

Постановою Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 20.06.2017р. (виконавче провадження ВП № 53627962) оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_5 в тому числі і автомобіль марки CHEVROLET Aveo, випуск 2004 року, двигун б/н, кузов № НОМЕР_1, колір - чорний, тип ТЗ легкова седан В, реєстраційний № НОМЕР_2 який належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4, що зареєстрований у МРЕВ ДАІ м. Хуст, 15 січня 2005 року.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через предявлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15.

Відповідно до ст.. 59 Закону України « Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В даному випадку договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та не зареєстрований за позивачами ОСОБА_3, ОСОБА_1, самі ж позивачі не пред'являють вимогу про визнання за ними права власності на вказаний автомобіль, а тому підстав для задоволення позову немає.

Крім цього, слід зазначити, що видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

За цих обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України 328, 392, ЦК Кодексу України суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області про зняття арешту з автомобіля та припинення його розшуку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 вересня 2018 року.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: Орос Я.В.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.