Справа № 450/3178/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/1302/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Яремко Е.Р.

З участю: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №450/3178/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року ухваленого судом у складі судді Мельничук І.І. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Колективне садове товариство «Перемога», Конопницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, ОСОБА_6, про усунення порушень права власності на землю, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому уточнивши свої позовні вимоги заявою від 20.03.2017 року просить суд зобов'язати відповідача здійснити перебудову літньої кухні з альтанкою з перенесенням такої на три метри від межі земельної ділянки позивача чи знести зазначену споруду.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач в порушення вимог ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України та ч. 1 ст. 91, ст. ст. 96, 103 ЗК України, а також нормативних актів, що регулюють містобудування, планування і забудову міських та сільських поселень ДБН 360-92** в 2015 році розпочав та в 2016 році завершив спорудження житлового будинку садибного типу на межі між їхніми земельними ділянками, складаючи будівельні матеріали на земельній ділянці позивача із забезпеченням водовідведення атмосферних опадів з будинку на земельну ділянку позивача з відвертою демонстрацією зневаги та нехтування прав позивача щодо засад добросусідства шляхом неприпустимого впливу. Зазначені обставини земельних та містобудівних порушень змусили позивача звернутися з відповідними скаргами до Конопницької сільської ради, поліції, Департаменту ДАБІ у Львівській області, проте зазначені правоохоронні органи запропонували позивачу звернутися до суду із позовом для захисту його порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому Департамент ДАБІ листом від 01.06.2016 року зазначив, що в єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій, інші документи відсутні, а відтак, зазначене будівництво відповідача є самочинним будівництвом відповідно до положень ст. 376 ЦК України. Оскільки, відповідач та третя особа ОСОБА_6 є співвласниками земельної ділянки НОМЕР_1, яка межує з земельною ділянкою відповідача під НОМЕР_2 Колективного садового товариства «Перемога», проте третя особа ухиляється від подання позову до відповідача з вимогами про відповідну перебудову його будинку, позивач змушений самостійно звертатися з цим позовом до суду із захистом від самоуправства відповідача, який просить суд задоволити.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з висновком суду про те, що з позовом щодо порушень відповідачем ДБН мають право звертатися тільки органи державної служби чи органи місцевого самоврядування. Крім цього, суд зазначив, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження факту незаконного спорудження відповідачем житлового будинку та при цьому безпідставно відмовив у задоволенні клопотання позивача щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи на предмет відповідності спорудженої на межі споруди. Крім цього, суд знехтував тією обставиною, що в технічній документації землеволодіння відповідача відсутня спірна споруда та всупереч ст.16 ЦК України заперечив право позивача на припинення правопорушення з боку відповідача. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає апеляційну скаргу необгрунтованою та безпідставною, а рішення суду законним. Стверджує, що посилання позивача на самовільне будівництво є безпідставним і спростовується наявними в матеріалах справи документами, а саме витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія НОМЕР_3, технічним паспортом та рішенням №116 виконавчого комітету Конопницької сільської ради від 27.11.2008 року, яким надано дозвіл на перебудову садового будинку НОМЕР_2. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом серія НОМЕР_8 від 24.10.1994 року. Крім цього, зазначає, що висновок суду про те, що правом на звернення до суду з вимогою провести відповідну перебудову наділений відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування відповідає судовій практиці у такій категорії справ. Просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що земельні ділянки позивача, третьої особи ОСОБА_6 та відповідача, які знаходяться у колективному садівничому товаристві «Перемога» (далі КСТ «Перемога») межують.

Відповідно до Державного акту серія НОМЕР_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить по ? частині земельної ділянки площею 0,0563 га, кадастровий номер НОМЕР_5 за межами населенного пункту с.Конопниця Пустомитівського району Львівської області.

Відповідачу ОСОБА_5 належить на праві власності земельна ділянка відповідно до Державного акту серія НОМЕР_6 від 24.10.1994 року та садовий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія НОМЕР_7.

Відповідно до ч.1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

У частині 6 ст.81 ЦПК прописано, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК визначено, що належними є докази, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У статті 78 ЦПК прописано, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, ст. 152 ч.3 Земельного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Представник позивача ОСОБА_2 у своїх поясненнях як в суді першої так і апеляційної інстанції посилається на порушення відповідачем ОСОБА_5 Державних будівельних норм (ДБН) при побудові літньої кухні та облаштуванні альтанки на власній земельній ділянці, які наближені до земельної ділянки його довірителя менше, ніж три метри від межі.

До матеріалів справи додано акт обстеження земельної ділянки від 13.05.2016 року проведений за заявою ОСОБА_4 (а.с.6), складений комісійно сільським головою с.Конопниця та членами комісії.

Згідно обстеження земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 встановлено, що земельна ділянка до межі сусіда ОСОБА_5 ширша на 1 метр при тому, що земельна ділянка ОСОБА_5 до межі земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 менша на 1 метр та відповідає розмірам зазначеним у ДА ОСОБА_5

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується доданими до справи матеріалами, що садовий будинок АДРЕСА_1 збудовано на підставі рішення виконавчого комітету №116 Конопницької сільської ради від 27.11.2008 року «Про надання дозволу на перебудову садового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5».

Право власності на побудований будинок зареєстровано відповідачем 09 лютого 2010 року про що Конопницькою сільською радою видано Свідоцтво про право власності на садовий будинок НОМЕР_2.

За приписами ст. 375 ЦК власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Пред»являючи позов про знесення або перенесення дворових споруд, які є допоміжними будівлями до основної ( садового будинку) позивач та його представник ОСОБА_2 виходили із листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області № 1013-6/ 7553-15 від 31.12.2015 року та № 1013-6/3297 від 01.06.2016 року . У названих вище листах зазначається, що Департаменту ДАБІ у Л/о не вдалося провести перевірку відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 у зв»язку з відсутністю суб»єкта містобудування. На момент перевірки на об»єкті будівельні роботи не виконувалися.

Департаментом також з»ясовано, що в Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об»єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрі таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, відсутня інформація щодо вказаного об»єкта будівництва.

Посилаючись на вище зазначені листи Департаменту ДАБК у Л/о як належні та допустимі докази, позивач не звернув уваги на те, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.02.2017 року відповідач ОСОБА_5 09.02.2010 року зареєстрував право власності на садовий будинок про що йому видано Свідоцтво про право власності 09.02.2010 року (а.с.45), тобто до створення установи Департаменту ДАБК у Л/о. Із доданого до Витягу з реєстрації прав власності на нерухоме майно технічного паспорта на садовий будинок НОМЕР_2 у КСТ «Перемога» від 25.09.2009 року вбачається найменування будівель, а саме: садовий будинок, веранда, баня, альтанка, ворота, огорожа ( а.с.85-87).

Відповідно до листа-клопотання голови КСТ «Перемога» від 14.03.2017 року відповідач ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,0527 га на підставі Державного акту серія НОМЕР_6 від 24.10.1994 року. (а.с.47, 80-81).

За даними Державного акту серія НОМЕР_4 позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є співвласниками земельної ділянки у рівних частках в порядку спадкування з 02.06.2011 року (а.с.3-4).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції підставно зазначив, що із-за відсутності належних та допустимих доказів та з встановлених обставин справи доцільності у проведенні такої немає.

Згідно пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за завою осіб, які беруть участь у справі призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції не здобуто доказів для встановлення порушених фактів із сторони відповідача, суд не вбачає необхідності у призначенні судової земельної експертизи.

У статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 прописано «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.»

Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів з приводу порушення його прав як власника земельної ділянки, судом першої та апеляційної інстанції не здобуто доказів, що будівництво садового будинку та допоміжних приміщень є самочинним, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.. 375 ЦПК суд Апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 391 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.389, 391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

Т.І.Приколота