Номер провадження: 22-ц/785/1422/18
Номер справи місцевого суду: 523/9529/15-ц
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Погорєлової С.О., Калараша А.А.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 24 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в свої інтересах, а також від імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області, Служба у справах дітей Одеської міської Ради, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 24 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано ОСОБА_4, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1. Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_5 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 24.02.2017 року змінити та визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_6 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Тобто рішення суду оскаржується в частині відмови у задоволенні вимог про визнання неповнолітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування жилим приміщеням у квартирі АДРЕСА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 3 УПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час розгляду справи в суді першої інстнації та до ухвалення судом оскаржуваного рішення, 14.06.2017 року набув чинності Закон України № 2038-VIII від 17.05.2017 року, яким були внесені зміни до ч. 4 ст. 19 СК України.

Згідно з ст. 19 ч. 4 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч. 5 цієї ж статті орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Предметом заявлених вимог є втрата неповнолітніми ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8 (з 16.01.2018 року набув повноліття, але на час розгляду справи в районному суді та ухвалення рішення був неповнолітнім) права на користування жилим приміщенням.

Згідно з актом, підписаним сусідами позивача, мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 виїхала з квартири АДРЕСА_3 до народження дітей - у 2007 році. Позивач стверджує, що діти ніколи не проживали у її квартирі, хоча були і залишаються зареєстрованими.

Неповнолітній ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав у квартирі разом з батьком ОСОБА_7 та матір'ю - дочкою позивача. Після смерті у 2005 році матері ОСОБА_8 з батьком залишилися проживати у спірній квартирі до 2012 року. З наданих в суді пояснень ОСОБА_8 вбачається, що у 2012 році внаслідок постійних перешкод з боку баби, діда та тітки ОСОБА_9 батько - ОСОБА_7 виїхав з квартири та забрав його неповнолітнього з собою. Через деякий час після цього вони стали проживати у цивільної дружини батька за адресою: АДРЕСА_7.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, представляв адокат, який наполягав, що ОСОБА_4 через напружені стосунки з власником квартири та іншими членами сім'ї створювалися перешкоди у користуванні квартирою і вона вимушена були виїхати з квартири. В подальшому ОСОБА_4 розірвала відносини з адвокатом і усунулась від участі у розгляді даного спору.

Всі намагання апеляційного суду протягом одного року сповістити ОСОБА_4 результату не дали. Установити теперішню адресу її фактичного мещканання вдалося лише після того, як ОСОБА_8 став брати особисту участь у справі і який повідомив про адресу апеляційному суду: АДРЕСА_4 (тел: 073 - 152-66-51)

Для об'єктивного розгляду апеляційної скарги та перевірки правильності вирішення справи районним судом, виникла необхідність у витребуванні з органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради обгрунтованого висновку на предмет спору про можливість визнання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України збирання доказів не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолдітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках передбачених цим кодексом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, 84, 367 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Витребувати з органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради обгрунтованого висновку на предмет спору про можливість визнання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (спору, що розглядається).

Направити копію ухвали до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

А.А. Калараш