Справа № 462/1410/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа: ПАТ КБ "Надра" про зняття арешту з майна

встановив:

Позивачка в березні 2018 року звернулася в суд з позовом до відповідача, уточнивши в подальшому позовні вимоги, та просить зняти арешт, накладений на все її майно на підставі постанови головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження від 14 липня 2014 року в рамках виконавчого провадження №44023667 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження №7819282. Свої позовні вимоги мотивує тим, шо 18 квітня 2014 року Залізничним районним судом м.Львова по справі №462/287/14-ц винесено заочне рішення, яким задоволено позов ПАК КБ Надра про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 92 717,87 грн. та судового збору 927,17 грн та стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_1 вище зазначеної суми боргу. Позивачка - ОСОБА_1 оскаржила вказане рішення. 04 травня 2017 року її апеляційну скаргу на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова Апеляційний судом Львівської області задоволено, заочне рішення Залізничного районного суду м.Львова скасовано та ухвалено нове рішення, яким ПАТ КБ Надра відмовлено у позовній вимозі про стягнення з неї суми боргу в розмірі 92 717,87 грн. та понесених судових витрат в розмірі 927,17 грн. Апеляційним судом встановлено, що на момент пред'явлення позовних вимог до поручителя ОСОБА_1В (станом на 13 січня 2013 року), порука була припинена, а у суду першої інстанції не було правових підстав для стягнення з неї заборгованості. Проте, після винесеного 18 квітня 2014 року Залізничним районним судом м.Львова заочного рішення, ПАТ КБ Надра звернувся до виконавчої служби про примусове стягнення заборгованості згідно виконавчого листа № 2 від 20 червня 2014 року. Державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2В винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №44023667 про примусове стягнення заборгованості. Відповідно до цього 14 липня 2014 року була винесена постанова про арешт її майна та оголошення заборони його відчуження, про що зроблений запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження за номером 7819282 від 25 листопада 2014 року, який здійснено державним реєстратором ЛМУЮ ОСОБА_4 Отримавши рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 травня 2017 року про скасування заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 18 квітня 2014 року по справі №462/287/14-ц, вона 06 листопада 2017 року звернулась до Залізничного відділу виконавчої служби м. Львова з клопотанням про зняття арешту з нерухомого майна, надавши їм копію рішення Апеляційного суду Львівської області та запевнила, що на сьогоднішній день у них немає жодних підстав для стягнення з неї в користь ПАТ КБ Надра суми боргу в розмірі 92 717,87 грн. та судових витрат в розмірі 927,17 грн., однак 04 грудня 2017 року отримала лист-відповідь №9998, підписаний начальником Залізничного ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_5, в якому їй повідомили, що підстави для зняття арешту з майна відсутні.

07 лютого 2018 року вона повторно звернулась до Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області з заявою про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу до суду та зняття арешту з нерухомого майна, яке їй належить, посилаючись на ч.5 ст.39 Закону України Про виконавче провадження. Однак, 23 лютого 2018 року в черговий раз отримала лист-відмову № 939 Залізничного ВДВС у м. Львів ГТУЮ у Львівській області, з посиланням на те, що підстави для зняття арешту згідно ч.5 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження відсутні і запропоновано за захистом своїх прав звернутися до суду. Вважає, що на даний час на належне їй майно безпідставно накладено арешт, чим порушено її майнові права щодо розпорядження власністю.

В судове засідання позивачка не з»явилася, проте подала суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі, що суд вважає за можливе.

Представник відповідача - Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з»явився, проте подав до суду відзив, в якому проти вказаного позову заперечив, просив в задоволенні такого відмовити, а розгляд справи проводити без його участі, що суд вважає за можливе.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутність.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, 18 квітня 2014 року Залізничним районним судом м.Львова по справі № 462/287/14-ц винесено заочне рішення, яким позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 ?Надра? (Кор/р 2 в Головному управлінні НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 321024, код за ЄДР 20025456) заборгованість за кредитним договором у розмірі 92 717, 87 грн. (девяносто дві тисячі сімсот сімнадцять гривень 87 коп.) та стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 ?Надра? (Кор/р 2 в Головному управлінні НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 321024, код за ЄДР 20025456) судовий збір в розмірі 927, 17 грн. (девятсот двадцять сім гривень 17 коп.) /а.с. 5-6/.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Залізничного районного суду м.Львова скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ Надра задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ Надра заборгованість за кредитним договором №51/МБ-45 від 16 травня 2007 року в сумі 92 717,87 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ Надра судовий збір в розмірі 927,17 грн. В решті вимог Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_6 банк "Надра" відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_6 банк "Надра" на користь ОСОБА_1 1019,88 гривень судових витрат /а.с. 7-10/.

Також встановлено, що на виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 квітня 2014 року було видано виконавчі листи, які 14 липня 2014 року ПАТ КБ Надра подало до Залізничного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на примусове виконання.

14 липня 2014 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44023667 з виконання виконавчого листа №2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_6 банк "Надра" заборгованостіу розмірі 93645,04 грн. /а.с. 11/ .

Також 14 липня 2014 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою на все майно ОСОБА_1 накладено арешт у межах суми звернення 93645,04 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке їй належить лише в межах суми боргу /а.с. 12/, про що зроблений запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження за номером 7819282 від 25.11.2014 року, який здійснено державним реєстратором ЛМУЮ ОСОБА_4 /а.с. 14-16/.

06 листопада 2017 року позивачка - ОСОБА_1 звернулась до Залізничного відділу виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області з клопотанням про зняття арешту з нерухомого майна, долучивши копію рішення Апеляційного суду Львівської області, однак 04 грудня 2017 року отримала лист-відповідь №9998, яким її повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з її майна /а.с. 17 ,18/.

07 лютого 2018 року позивачка звернулась до Залізничного ВДВС м. Львів м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області з заявою про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу до суду та зняття арешту з її нерухомого майна на підставі ч.5 ст.39 Закону України Про виконавче провадження, проте 23 лютого 2018 року отримала лист-відмову № 939 Залізничного ВДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якій зазначено, що постановою від 28 березня 2017р. повернуто виконавчий документ стягувачу і такий повторно на виконання у відділ ДВС не надходив та на виконанні не перебуває, а тому у Залізничного ВДВС відсутні правові підстави щодо вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 52559123 у відповідності до ст.ст. 39, 40 Закону України Про виконавче провадження/а.с. 20, 21/.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у чинній редакції, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з пп. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно п.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що рішенням суду в задоволенні позову ПАТ КБ Надра до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 93645,04 грн. відмовлено, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 93645,04 грн. на виконанні не перебуває, а виконавче провадження не закінчено, у зв"язку з чим Залізничний ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області відмовляє позивачці у знятті арешту з нерухомого майна.

Суд зазначає, що накладеним арештом на все майно позивачки порушуються її законні права та інтереси, передбачені ст.41 Конституції України, ст. ст. 319, 321 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення, а тому слід зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), накладений на підставі постанови головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження від 14 липня 2014 року в рамках виконавчого провадження №44023667 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження №7819282.

На підставі ст. 141 ЦПК України, компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 704,80грн.

На підставі та керуючись ст.ст.12, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа: ПАТ КБ "Надра" про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), накладений на підставі постанови головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження від 14 липня 2014 року в рамках виконавчого провадження №44023667 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження №7819282.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.06.2018р.

Суддя: