Справа №150/285/18
Провадження по справі №2/150/122/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

у складі головуючої: судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі: Володовській А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду із позовом про визнання його батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримує на умовах, викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Відповідач, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того, відповідачем через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Третя особа - ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнання ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_4

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задоволити з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 17 березня 2014 року по липень 2014 року зустрічався із ОСОБА_3 (третьою особою по справі), мали інтимні стосунки, що не заперечується ОСОБА_3 В липні 2014 року вони припинили відносини та більше не спілкувались.

Як свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого 25.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького районного управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_3 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 25 листопада 2014 року, про що в книзі державної реєстрації шлюбу складено відповідний актовий запис №33. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище ОСОБА_3 (а.с. 6).

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 випадково зустрів ОСОБА_3 із сином, відповідачу здалося, що дитина схожа з ним.Оскільки, ОСОБА_3 розлучилася із ОСОБА_2, з листопада 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають разом без реєстрації шлюбу. Зі слів ОСОБА_3 позивачу стало відомо, що саме він являється рідним батьком дитини ОСОБА_4, однак, в свідоцтві про народження дитини батьком значиться відповідача по правів ОСОБА_2

Так, як свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 23.01.2015 року виконкомом Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно, значиться ОСОБА_2 (а.с. 7).

Статтею 129 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Позов про визнання батьківства може бути подано особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.3 ст.128 СК України).

До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатися про своє батьківство (ч.2 ст.129 СК України).

З огляду на вище зазначене ОСОБА_1 при зверненні до суду із позовом про визнання батьківства, дотримано строків давності, визначених чинним законодавством, оскільки, про своє батьківство відносно неповнолітнього ОСОБА_4 дізнався у листопаді 2017 року, а до суду із даним позовом звернувся 10.05.2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, №3 зазначається, що соба, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК (2947-14) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

У пункті 9 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006, №3 роз'яснюється, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК (1618-15) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо визнання його батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачем в повному обсязі визнаються позовні вимоги та не заперечується проти визнання позивача батьком неповнолітнього ОСОБА_4

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, суд в силу ст.89 ЦПК України приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., про що свідчить квитанція від 10.05.2018 року за №0.0..1 (а.с. 1).

Оскільки, відповідачем визнаються позовні вимоги щодо визнання батьківства, в такому випадку підлягають застосуванню положення частини першої статті 142 ЦПК України, тобто, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, як те передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України.

Керуючись ст.10-13, 81, 141, 206, 259, 263 - 265, 352-355, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1), батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виключити з актового запису №01 про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного виконкомом Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області 23 січня 2015 року, відомості про ОСОБА_2, як батька дитини.

Внести зміни у відомості про батька до актового запису №01 про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного виконкомом Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області 23 січня 2015 року, записавши батьком дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, українця громадянина України; змінити по батькові дитини з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4».

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (трьохсот п'ятдесяти двох) гривень 40 копійок.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення (п.15, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: Л.П. Цимбалюк