Справа № 357/3006/18
У Х В А Л А

10.04.2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А. Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Світанок» про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2018 року позивач ОСОБА_1 засобами поштового звязку звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить зобовязати ПСП «Агрофірма Світанок» повернути йому земельну ділянку розміром 3 129 га, яка належить останньому на праві приватної власності та знаходиться на території Трушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 175, 177 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Разом з цим, позивач заявляючи вимогу про зобовязання відповідача вчинити певні дії не вказує про спосіб захисту порушеного, невизнаного або оспореного права в його обґрунтування.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги вказавши спосіб захисту передбачений законом (витребування майна з чужого незаконного володіння або усунення перешкод в користуванні власністю).

Пунктом 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч викладеному, позовна заява не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, а самі копії додані до позовної заяви не завірені у встановленому законом порядку.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що він звертався до відповідача для отримання примірнику договору оренди укладеного між ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма Світанок».

Разом з цим, позивач не повідомив про всі відому йому обставини щодо спірної земельної ділянки та не надає доказів того, що він є її власником (відповідний правовстановлюючий документ).

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК України).

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Спеціальним законом, який встановлює розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати є Закон України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить 1 762 гривень.

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру поданої фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.).

Разом з цим, позивач в позовній заяві просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Крім того, вказаними нормами визначено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, вважаю про відсутність підстав для відстрочки сплати судового збору до вирішення спору по суті, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження важкого матеріального стану.

Одночасно звертаю увагу, що позивач не позбавлений права повторно заявити вказане клопотання.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази сплатити судового збіру в розмірі встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Світанок» про зобов`язання вчинити дії - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3