Номер справи 220/1842/18
Номер провадження № 2/220/695/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу) на місяць, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. А також стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 08 жовтня 2016 року уклали шлюб. Від шлюбу подружжя мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою. Відповідач мешкає окремо, ніякої матеріальної допомоги їм не надає, ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, оскільки інші стягнення з його заробітної плати не здійснюються, офіційно працює і отримує заробітню плату в розмірі 6000-7000 грн.

Ухвалою від 16.08.2018 р. провадження по справі відкрито, справи призначено ро розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

04.09.2018 р. до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину визнав в повному обсязі. В частині стягнення аліментів на дружину визнав частково в розмірі 220 грн., посилаючись на те, що він намагається добросовісно виконувати свої батьківські обовязки. Зазначив, що він працює і отримує 4000-6000 грн., з яких близько 2000 грн. витрачає на проїзд, оскільки працює у с. Острий Марїнського району, 1000 грн. витрачає на харчування. Крім того, він за свої кошти купує форму та взуття, в той час як позивачка отримує соціальні виплати на дитину.

В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання також не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. 13.09.2018 р. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину визнав в повному обсязі, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дружину не визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що з 08.10.2016 р. сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №775046 від 21.03.2018 року сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, де відповідач вказаний батьком, а позивачка - матір'ю (а.с. 6).

Також судом досліджено надану відповідачем копію довідки про його доходи за період вересень 2017 - серпень 2018, видану ДУ «Селидівська виправна колонія (№82) 29.08.2018 р. за № 73.

Як вбачається з позовної заяви, дитина мешкає з позивачкою, і відповідачем ця обставина не спростована.

ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, що також не оспорюється учасниками судового розгляду та підтверджено довідкою з місця проживання (а.с. 7).

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батько дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина має і у разі розірвання шлюбу.

Визначаючи розмір утримання на дружину в сумі 500 грн., суд враховує прожитковий мінімум в Україні на дитину до 6 років в 2018 році (1559 грн.), прожитковий мінімум в Україні в 2018 році для працездатних осіб (1841 грн.), а також потреби матері і можливість батька дитини надавати в даному розмірі таку допомогу.

При цьому суд вважає непідтвердженими належними та допустимими доказами доводи позивача щодо його витрат на проїзд. Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на придбання за власні кошти форменого одягу. Так, додана до відзиву копія товарного чеку від 15.11.2017 р. не містить прізвища покупця, а тому, не може свідчити про те, що відповідачем здійснювались відповідні витрати, або що ці витрати не відшкодовані державою.

Враховуючи визнання позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки (але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від його заробітку щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти в розмірі 500 грн. на місяць на утримання позивачки, починаючи з 10.08.2018 і до досягнення дитиною трирічного віку.

Таким чином, дослідивши всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково саме в такому розмірі, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, і саме такий розмір суд вважає достатнім та обґрунтованим при вирішенні даного питання.

Також, суд зазначає, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин, що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4,5,133,137,141,258,263,265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який працює у ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.08.2018 року і до досягнення повнолітня.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який працює у ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2018 року і до досягнення дитиною трьох років.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.09.2018 р.

Суддя О.М. Якішина