ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/23/18

провадження № 22-ц/781/1423/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.06.2018 року, суддя Іващенко В.М., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьком є відповідач.

Позивач навчається в комунальному вищому навчальному закладі 1 рівня акредитації Полтавської обласної ради «Кременчуцький медичний коледж» ім.. В.І. Литвиненка на платній основі. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Не працює.

Позивач зазначив, що навчання на денній формі вимагає додаткових матеріальних витрат.

За виконавчим листом від 07.12.2011 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання позивача в розмірі ? частини від всіх видів щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 20.10.2011 року і до повноліття позивача, тобто до 14.12.2017 року.

Позивач зазначив, що на теперішній час відповідач аліменти не сплачує, однак вона дійсно потребує матеріальної допомоги у зв'язку з тим, що продовжує навчання. Відповідач взмозі надати їй матеріальну допомогу, оскільки працює на ПП «Віктор і К».

Просила суд, з урахуванням уточнень до позову, стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання на період навчання у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру аліментів починаючи з 09.01.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.06.2018 року позов задоволено частково. Суд стягнув з відповідача на користь позивача , яка продовжує навчання аліменти 1000 грн. ,щомісяця починаючи з 09.01.2018 року до закінчення навчання ,тобто до 30 червня 2019 року

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначається, що суд першої інстанції розмір аліментів визначив без урахування об'єктивного розміру заробітної плати відповідача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_2.

Із договору про навчання від 11.08.2015 року та довідки від 06 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 навчається в Кременчуцькому медичному коледжі, дата закінчення навчання - 30.06.2019 року (а.с.7, 8).

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 працює в ПП "Віктор і К" на посаді оператора котельні і має можливість надавати матеріальну допомогу дочці ОСОБА_4, яка продовжує навчання.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача на період її навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Однак погодитись з висновками суду першої інстанції неможливо з наступних підстав.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4).

Із договору про навчання від 11.08.2015 року та довідки від 06 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 навчається в Кременчуцькому медичному коледжі імені В.І.Литвиненка, на 3 курсі відділення «Лікувальна справа» на договірній денній формі навчання. Дата закінчення навчання - 30.06.2019 року. Загальна вартість освітньої послуги становить 34 000 грн. (а.с.7, 8).

ОСОБА_1 працює в ПП "Віктор і К" на посаді оператора котельні та отримав заробітну плату в розмірі 67 124,35 грн. за 2017 рік, в середньому 5600 грн. на місяць.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови № 3 від 15 травня 2006 року з відповідними змінами «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Правовідносини з обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов'язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов'язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При постановленні судового рішення суд першої інстанції не навів доводи у мотивувальній частині рішення , чому розмір аліментів стягується у твердій грошовій сумі, якщо позивач просила у частці від заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач має постійне місце роботи і постійний заробіток.

Крім того в порушення положень ст. 200 СК України суд першої інстанції не в повній мірі врахував матеріальне становище відповідача та інші обставини, що мають значення для справи, зокрема: розмір витрат які несе позивач під час навчання, право на отримання матеріальної допомоги від іншого із батьків, та можливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює з 2010 року по теперішній час в ПП «Віктор і К» та отримав заробітну плату в розмірі 67 124,35 грн. за 2017 рік, в середньому 5 593 грн. на місяць.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, виходячи із доказів які надані позивачем на підтвердження матеріальних витрат які необхідні для навчання та матеріального становища сторін , що позов підлягає задоволенню частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 09.01.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року.

Оскільки суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм процесуального права, відповідно п.п 1,2,4 ч. 1 ст.376 ЦПК України зазначені обставини є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення , яким позов задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.06.2018 року - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 09.01.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704(сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Текст постанови складено 14.09.2018року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: