Справа №490/5545/18 17.09.2018
Провадження №22-ц/784/1444/18
Єдиний унікальний номер судової справи: 490/5545/18
Провадження №22-ц/784/1444/18 Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

17 вересня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

без участі учасників справи, повідомлених про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2018 року, постановлену за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Заводський ВДВС), стягувач - Миколаївська митниця Державної фіскальної служби України,

встановила

У липні 2018 року ОСОБА_2 в порядку ст.ст. 447 - 449 ЦПК України звернувся до суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця Заводського ВДВС Кирильченко Д.В. від 12 червня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Скаржник зазначав, що 27 червня 2018 року йому стало відомо про те, що 26 квітня 2018 року старшим державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення № 490/9777/17 про стягнення з нього на користь стягувача штрафу у розмірі 146 126 грн. 83 коп., виконавчого збору - 14 612 грн. 68 коп. та виконавчих витрат - 200 грн.

Крім того, того ж дня він дізнався, що 06 червня 2018 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення №490/9773/17 про стягнення з нього на користь держави штрафу у розмірі 320 грн., виконавчого збору - 32 грн. та виконавчих витрат - 200 грн.

ОСОБА_2 вказував, що в порушення ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» вказані постанови рекомендованим листом з повідомленням про вручення йому надіслані не були.

Не дивлячись на це, 12 червня 2018 року старшим державним виконавцем винесена оскаржувана постанова.

Посилаючись на те, що державним виконавцем невірно визначена сума боргу, передчасно стягнуто виконавчий збір та заяву про відкриття виконавчого провадження подано від не уповноваженої особи стягувача, ОСОБА_2 просив визнати неправомірною вищезазначену постанову державного виконавчця та зобов'язати його поновити порушені права скаржника.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Заводського ВДВС на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

-2-

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню таких підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 квітня 2018 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 56261237 на підставі постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення про стягнення з ОСОБА_2 на користь Миколаївської митниці ДФС 146 126 грн. 83 коп. (а.с. 7-8).

Постановою державного виконавця від 06 червня 2018 року відкрито виконавче провадження на підставі постанови № 490/9773/17 від 16 листопада 2017 року Центрального районного суду м. Миколаєва про стягнення штрафу у справі про адміністративне правопорушення з ОСОБА_2 в розмірі 320 грн., стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 32 грн., та виконавчі витрати у розмірі 200 грн.

12 червня 2018 року державним виконавцем при примусовому виконанні винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки боржник самостійно рішення суду не виконував.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

А частина перша статті 448 ЦПК України передбачає, що така скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Положеннями пунктів 1, 4 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Частина друга цієї статті передбачає, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини першої та другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

-3-

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням вимог статей 447, 448 ЦПК України, ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства, а якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого судом за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, таку скаргу розглядає відповідний адміністративний суд.

Оскаржувану постанову державного виконавця винесено на виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у порядку КУпАП.

Суд першої інстанції надав оцінку вказаному, зазначивши, що постанова суду розглядалась в порядку вимог статей КУпАП, що виключає розгляд справи в порядку цивільного судочинства, а тому справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, Миколаївським окружним адміністративним судом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині п'ятій вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист. Тобто частина п'ята статті 287 КАС України передбачає правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання виконавчого провадження, у якому виконується судове рішення, ухвалене судом за правилами КУпАП, то колегія суддів вважає, що в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

-4-

Тому згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляючи у відкритті провадження у справі дійшов обґрунтованого висновку, що подана скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. У зв'язку з тим, суддею правильно роз'яснено скаржнику його право звернутися з відповідним позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не застосував вимоги ч. 1 ст. 74 закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 20, ч. 5 ст. 287 КАС України, є необґрунтованим.

Так, частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, за власною ініціативою суду змінити зміст звернення скаржника цивільним процесуальним законодавством не передбачено, тому за скаргою ОСОБА_2 суд обґрунтовано постановив оскаржувану ухвалу. При цьому порушень судом ст.ст. 3,6,22, 55 Конституції України ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не встановлено.

Таким чином висновок судді щодо відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, є правильним.

За такого, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді Л.М. Прокопчук

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 17 вересня 2018 року.