Справа № 128/1705/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

14 вересня 2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б., при секретарі - Кузьменко А.О., без участі сторін та їх представників

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2018 року Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

09.07.2018 р. судом відкрито провадження даній у справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України та за клопотанням позивача вирішено справу розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Свій позов мотивує тим, що 10 серпня 2010 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем .

В період шлюбу у сторін народилося троє дітей, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька ОСОБА_5.

Вказує, що діти проживають зі нею і знаходяться на її утриманні.

Зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, в зв'язку з чим вона та діти знаходяться в скрутному матеріальному становищі.

Просить суд ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2, аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі половини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на її користь судові витрати на оплату правничої допомоги в сумі 300 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 двічі в судове засідання не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2010 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.6).

В період шлюбу в сторін народилось троє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька ОСОБА_5, про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей, де батьком зазначений ОСОБА_2, матір*ю - ОСОБА_1 (а.с.7-9).

Діти проживають разом із позивачем, що підтверджується, довідкою, виданою Виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.10).

Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати трьох дітей, судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 ст. 141 СК мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дітей, які проживають із позивачем та перебувають на її утриманні, позивача, яка є працездатного віку, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він є фізично здоровою людиною, працездатного віку, зі слів позивача не є особою, що має інвалідність, інших осіб на утриманні не має, а тому суд вважає , що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Тому, враховуючи зміни до Сімейного кодексу України від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, суд дійшов висновку, що позов позивача підлягає задоволенню та стягненню з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття .

Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дітей необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 25.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, позивач в своїй позовній заяві просить суд стягнути з ОСОБА_2 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 300 гривень. В обгрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги в розмірі 300 гривень позивачем надано: договір про надання професійної правничої допомоги №46 від 25.06.2018 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Байдаком В.Г. (а.с.12); акт виконаних робіт по договору про надання професійної правничої допомоги №38 від 13.06.2018 року, з якого вбачається, що за підготовку до суду позову про стягнення аліментів на утримання дитини позивачем сплачено адвокату за послуги 300 грн. (а.с.14); попередній розрахунок та квитанцію №50, з якої вбачається, що адвокатом Байдак В.Г. отримано від ОСОБА_1 кошти за надання правничої допомоги в сумі 300 грн. (а.с.11,15).

Відповідно до ч.1 -6 ст. 137 ЦПК витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2 не доведено неспівмірність витрат послуг адвоката за надання правничої допомоги по даній цивільній справі, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є пов'язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 300 гривень підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись стст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, Суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, у рахунок повернення понесених витрат на правничу допомогу по справі - в розмірі 300 ( триста ) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць -допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: