Справа № 415/4138/18
Провадження № 2-н/415/267/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Грибанова Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині стягнення заборгованості по вихідній допомозі у звязку з виходом на пенсію слід відмовити, виходячи з наступного.

З заяви та доданих до неї документів вбачається, що заяву подана без додержання вимог, викладених у ч. 2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Як вбачається із заяви, заявник у якості сторони зазначив ще зацікавлену особу Відокремлений підрозділ «Шахтобудівельне управління» ПАТ «Лисичанськвугілля». Отже, слід усунути розбіжності в процесуальному статусі сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ст. 95 ЦК України відокремлені підрозділи (філії і представництва) не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридично особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно з ч. 4 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за критеріями пошуку нічого не знайдено. «Шахтобудівельне управління» є відокремленим підрозділом юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля».

Отже, відокремлений підрозділ не є юридичною особою, має організаційно-правову форму філії та не може бути стороною у справах наказного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, заявником зазначено вимогу: про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати.

Втім, згідно з довідки про середню заробітну плату (дохід) № 10 від 25.05.2018 року виданої ОСОБА_1 , вбачається, що середньоденна заробітна плата складає чотириста тринадцять грн. 76 коп., а також заборгованість по компенсації за несвоєчасну виплату станом на 25 травня 2018 року складає 25631 грн. 20 коп..

Таким чином заявник надав до суду довідку, яка підтверджує наявність заборгованості по компенсації за несвоєчасну виплату, але не надав належної довідки, яка б підтверджувала його вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, а саме довідку про наявність заборгованості з заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Таким чином, оскільки заяву про видачу судового наказу подано з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 62, 161, 165, 258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Л.О. ГРИБАНОВА