Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 333/1554/18

Провадження №22-ц/778/2114/18

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Евальд Д.Д.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1,

представник заявника адвокат ОСОБА_2,

заінтересована особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року в складі судді Варнавської Л.О. про відмову у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про скасування тимчасових обмежень для виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2018 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду с заявою про скасування тимчасових обмежень для виїзду за межі України, в огрунтування якої зазначає наступне.

28.01.2011 ОСОБА_1 відмовлено у перетинанні державного кордону у звязку із наявністю рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя про заборону у праві виїзду за межі України. Про таке обмеження заявник дізнався лише ознайомився із зазначеною ухвалою в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Із метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження його представником подано 09.02.2018 року відповідну заяву. 20.03.2018 року у державній виконавчій службі отримано відповідь про те, що зведене виконавче провадження знищено у звязку із закінченням строку зберігання. Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час вчинення відповідних дій, у разі закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем вчиняються дії, необхідні у звязку із закінченням виконавчого провадження. ОСОБА_1, обмеження у праві виїзду а межі України відносно нього скасовано не було.

Просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, встановлене ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2012 року у справі № 812/8307/12.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасових обмежень для виїзду за межі України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в звязку з тим, що виконавче провадження знищено, то відсутні підстави для збереження примусових заходів впливу на боржника у виконавчому провадженні. Чинне законодавство передбачає альтернативні акти на підставі яких може бути скасовано тимчасове обмеження особи на виїзд за межі України: відповідне судове рішення або постанова державного виконавця. Подальша дія заборони громадянину у праві виїзду за межі України порушує гарантовані права вільно залишати територію держави.

Старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_3 подано заперечення на апеляційну скаргу. Зазначено, що на теперішній час на виконанні перебуває виконавче провадження № 50528256 з примусового виконання виконавчого листа №2-1851/2010 від 06.06.2011 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УкрГазБанк» заборгованості у розмірі 33309, 49 дол. США та 2140, 21 грн. Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін (а.с. 44-46).

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2012 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним свої обовязків до закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 6-1209/11, виданого 02.06.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова; виконавчим листом № 6-1209/11, виданого 02.06.2011 року Новозаводським районного суду м. Чернігова; наказу Господарського суду Запорізької області №30/5009/1114/11 від 26 квітня 2011 року; наказу Господарського суду Запорізької області № 30/5009/1114/11 від 26 квітня 2011 року; виконавчого листа № 2-445/2011, виданого 18.02.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя; виконавчим листом № 2-445/2011, виданого 18.02.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для розгляду заяви боржника щодо скасування тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки чинним законодавством встановлений інший порядок вирішення даного питання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст.441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Посилання заявника на те, що оскаржуваною ухвалою порушені його права, які охороняються Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, Конституцією України, обмежений його доступ до правосуддя є неспроможними.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &lс;…&?о; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?н;…&?о;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа вправі в порядку встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або держави чи суспільні інтереси.

Юридична заінтересованість позивача у цивільному процесі зобовязує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений ним спосіб.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому суд не може захистити порушене право у спосіб, який не передбачено законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України».

Особа, яка вважає, що її права порушені в зв'язку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги про те, що Порядком взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України і Міністерством внутрішніх справ України № 133/31585 від 02.02.2018 року (далі Порядок), передбачено скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон судовим рішенням, є неспроможними, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні вказаного нормативного акту.

Аналіз змісту Порядку і положень ЦПК України, свідчить про те, що судовим рішенням, про яке йдеться в Порядку є ухвала суду апеляційної інстанції, постановлена за результатами оскарження ухвали суду першої інстанції про обмеження боржника у виїзді за кордон, або ухвала суду першої інстанції за результатами розгляду скарги боржника на постанову державного виконавця про відмову у скасуванні таких обмежень.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що заявник має право звернутися до відповідного відділу державної виконавчої служби із заявою про скасування тимчасового обмеження виїзду за межі України, а в разі відмови реалізувати своє право на доступ до правосуддя шляхом подання скарги на дії державного виконавця. Також, заявник, вважаючи власне конституційне право на пересування обмеженим (порушеним), вправі звернутися до суду у позовному провадженні з позовом про припинення дії (бездіяльності), що порушує його право.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За вказаних обставин, колегія вважає, що суд першої інстанції постановив обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам процесуального закону, підстав для її скасування не вбачає

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року залишити без змін в цій справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 червня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_4